Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом, в якому просив розірвати договір підряду від 04.08.2013 року № 377 та стягнути на його користь з відповідача 498990,93 грн. матеріальної шкоди. 31.10.2014 року позивач через канцелярію суду подав заяву про зменшення розміру позовних вимог і просив розірвати договір підряду від 04.08.2013 року № 377 та стягнути на його користь з відповідача 365945,65 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 04.08.2013 року між позивачем як замовником робіт та відповідачем як підрядником було укладено договір підряду (виконання робіт) № 377, згідно умов якого відповідач у межах договірної ціни мав виконати на свій ризик власними і залученими силами та засобами в строки і за цінами, обумовленими у договорі та додатках № 1 та № 2 до договору за адресою: [ADDRESS]: монтаж радіаторів кількістю 17 точок; монтаж котла 1 точка; монтаж компенсаційного бака 2 точки; монтаж бойлера 1 точка. Загальна договірна ціна (вартість) робіт та послуг за договором становить 145389 грн., з них: 122 100 грн. - перший аванс, 23 289 - остаточний розрахунок. 05.08.2014 року позивач оплатив аванс у розмірі 122 100 грн. Відповідно до п. 3.1. договору підряду відповідач мав почати виконання робіт через три календарних дні з моменту перерахування Замовником авансу на рахунок підрядника, тобто не пізніше 09.08.2013 року. 30.08.2014 року на прохання відповідача, позивач на рахунок відповідача додатково перераховував кошти у сумі 10945,27 грн. Станом на 26.09.2014 року роботи за договором не були розпочаті, матеріали та комплектуючі завезені не були. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, щодо ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, з запереченнями чи будь-яким заявами до суду не звертався, тому суд ухвалив розглядати справу у його відсутність з винесенням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 04.08.2013 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "ТЕПЛОСЕРВІС" було укладено договір підряду (виконання робіт) № 377. Загальна договірна ціна (вартість) робіт та послуг за договором становить 145389 грн., з них: 122 100 грн. - перший аванс, 23 289 - остаточний розрахунок. 05.08.2014 року позивач оплатив аванс у розмірі 122 100 грн. 30.08.2014 року позивач на рахунок відповідача додатково перераховував кошти у сумі 10945,27 грн. Пунктом 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Права та обов'язки споживачів визначені ст. 4 Закону, зокрема, цією статтею передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до вимог ч.1 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Частиною 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання відповідно до ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Згідно статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На даний час відповідач не приступив до виконання робіт, передбачених договором підряду, на вимоги позивача повернути сплачені кошти не відповідає. Згідно положень статте 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, за результатами встановлених судом обставин і дослідження відповідних їм доказів, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивачем обгрунтовано та доведено заявлені вимоги, а тому дійшов висновку, що договір підряду від 04.08.2013 року № 337 має бути розірвано, та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "ТЕПЛОСЕРВІС" на користь позивача 365945,65 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved