Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

У травні 2014 року заявник Центральна міська лікарня № 2 звернулася до суду з заявою, заінтересована особа - [PERSON], про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що [PERSON] хвора на заразну форму туберкульозу та становить загрозу розповсюдження цієї хвороби. Заявник зазначив, що вищевказаній особі необхідно отримати стаціонарне лікування від туберкульозу, проте вона ухиляється від його проходження. Оскільки [PERSON] порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу, заявник просив суд ухвалити рішення, яким примусово госпіталізувати [PERSON] до стаціонарного відділення Обласного протитуберкульозного диспансеру Житомирської обласної ради на три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації.. У судове засідання представник заявника не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 ЦПК України заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не викликалася, адже за даними протитуберкульозного закладу, вона становить загрозу розповсюдження туберкульозу. Суд дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Пунктом 12 ч.1 ст.1 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз", визначено, що туберкульоз - це соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу. Хворий на заразну форму туберкульозу - хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують (п. 13 ч.1 ст. 1 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз"). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 1965 року народження, хвора на заразну форму туберкульозу та з 2013 року перебуває на обліку в протитуберкульозному амбулаторно-поліклінічному відділенні Центральної міської лікарні № 2 з діагнозом - туберкульоз верхньої долі правої легені (інфільтративний). Частиною 3 ст. 20 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" на хворих на туберкульоз та інфікованих мікобактеріями туберкульозу покладено обов'язки дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. За приписами ч. 1 ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Одночасно з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] потребує стаціонарного лікування від туберкульозу, проте відмовляється від його проходження, порушуючи протиепідемічний режим. Згідно витягу з протоколу № 19 лікарсько-консультативної комісії протитуберкульозного амбулаторно-поліклінічного відділення Центральної міської лікарні № 2 від 13 травня 2014 року [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу на строк три місяці. Зважаючи на те, що [PERSON] порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу, [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу. За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву Центральної міської лікарні № 2, примусово госпіталізувати [PERSON] 1965 року народження, до стаціонарного відділення Обласного протитуберкульозного диспансеру Житомирської обласної ради на строк, необхідний для лікування, але не більше трьох місяців, починаючи з дня фактичної госпіталізації. Відповідно до норми п. 7 ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 286 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення. На підставі ст. ст. 1, 11, 20, 25 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз",

Outcome: approved