Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

у серпні 2016 року позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що 16 квітня 1994 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] В шлюбі народились троє дітей. Вони мешкають спільно, ведуть спільне господарство, мають спільний бюджет, проводять спільні витрати на придбання майна в інтересах сім'ї, спільно дбають про добробут сім'ї, вкладаючи при цьому кожен свою працю. Протягом подружнього життя ними, за спільні кошти набувалось різноманітне майно: будинок, транспортні засоби, сільськогосподарські машини та техніка, меблі, устаткування та інше. Спільний сімейний бюджет формувався та формується за кошти, які заробляв кожен з них окремо, або спільно. Зокрема, чоловік позивача є засновником ПП «Агросвіт плюс», та працював на роботі як найманий працівник. Вона працювала та займалась веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми та їх вихованням, а також допомагала чоловіку у здійсненні підприємницької діяльності, інколи виконуючи на його прохання різноманітні доручення, як то отримання документів у державних структурах і таке інше. Позивач вказує, що у березні 2008 року, її чоловіком - [PERSON] було придбано у ТОВ МОНФОРД (Королівство Бельгія) два комбайни за ціною 60000 Євро кожен, а саме: - JOHN DEERE 9660 WTS, 2003 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун № [NUMBER]; - JOHN DEERE 9640 I WTS, 2002 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун № [NUMBER]. Після перетину державного кордону України, право власності на вказані комбайни було зареєстроване за [PERSON], про що йому Інспекцією з технічного нагляду Львівської обласної державної адміністрації були видані свідоцтва про державну реєстрацію машин: серія [NUMBER] від 23 червня 2008 року, серія [NUMBER] від 18 червня 2008 року. Після цього, право власності на вказані комбайни кілька разів переходило до фізичних та юридичних осіб та, на даний час зареєстроване за приватним підприємством «Західний Буг», згідно свідоцтва про реєстрацію машини серія [NUMBER] від 20 червня 2011 року та свідоцтва про реєстрацію машини серія [NUMBER] від 17 листопада 2010 року. Позивач зазначає, що сільськогосподарські машини придбані в період шлюбу, за спільні кошти подружжя, в інтересах сім'ї, тому зернозбиральні комбайни JOHN DEERE 9660 WTS, 2003 року випуску та JOHN DEERE 9640 I VTS, 2002 року випуску належали їй та чоловіку - [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Вказані комбайни без будь-яких правочинів, без її згоди та згоди чоловіка, вибули з їх володіння, без належних на те правових підстав, у порушенні вимог законодавства та правил реєстрації були зареєстровані на [PERSON] Реєстрація машин була проведена Інспекцією Держтехнагляду на підставі неправдивих документів, оскільки [PERSON] самостійно займався питаннями розмитнення комбайнів, та безпідставно вважає себе законним власником комбайнів, не сплативши за них жодних коштів. На даний час власником комбайнів є приватне підприємство «Західний буг», яке передало сільськогосподарські машини в оренду ТОВ «Трансторгруп». Позивач просить: визнати за [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власності подружжя на комбайни JOHN DEERE 9660 WTS, 2003 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун № [NUMBER] та JOHN DEERE 9640 I WTS, 2002 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун № [NUMBER]; визнати недійсними свідоцтво про реєстрацію машини серія [NUMBER] від 18 червня 2008 року та свідоцтво про реєстрацію машини серія [NUMBER] від 23 червня 2008 року, видані [PERSON]; витребувати з чужого незаконного володіння приватного підприємства «Західний Буг» на користь законних володільців [PERSON] та [PERSON] комбайни JOHN DEERE 9660 WTS, 2003 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун № [NUMBER]; JOHN DEERE 9640 I WTS, 2002 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун № [NUMBER]; зобов'язати ТОВ «Трансторгруп» повернути зі свого незаконного користування комбайни JOHN DEERE 9660 WTS, 2003 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун № [NUMBER]; JOHN DEERE 9640 I WTS, 2002 року випуску, передавши їх співвласникам [PERSON] та [PERSON]; визнати недійсними свідоцтво про реєстрацію машини серія [NUMBER] від 20 червня 2011 року та свідоцтво про реєстрацію машини серія [NUMBER] від 17 листопада 2010 року, видані приватному підприємству «Західний Буг»; стягнути на її користь сплачений судовий збір. Під час розгляду справи представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі та надав пояснення відповідно до поданої заяви. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] позов визнав частково, не заперечував проти його задоволення в частині визнання права спільної сумісної власності подружжя на спірні комбайни та визнання недійсними свідоцтва про реєстрацію машин на ім'я [PERSON] Пояснив суду, що у березні 2008 року відповідач [PERSON] придбав зазначені комбайни у Королівстві Бельгія за спільні кошти подружжя. При перетині кордону він звернувся до відповідача [PERSON] з проханням зайнятися розмитненням комбайнів, оскільки на той час [PERSON] надавав посередницькі послуги з розмитнення техніки за обумовлену плату. [PERSON] оформив документи на митниці, використавши данні рахунків-фактур від 31 березня 2008 року, виданих ТОВ "МОНФОРД" на ім'я [PERSON], потім поставив комбайни на облік в Інспекції Держтехнагляду на своє ім'я. В подальшому комбайни були зняті [PERSON] з реєстраційного обліку та продані за біржовими угодами. Не заперечував, що зернозбиральні комбайни придбані в період шлюбу за спільні гроші та є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. В решті позовних вимог просив відмовити, оскільки комбайни є неподільною річчю та частка одного зі співвласників не може бути витребувана у добросовісного набувача. Відповідач ТОВ «Трансторгруп», у судове засідання не прибув, надав письмові пояснення по суті позову, в яких зазначено, що товариству невідомі обставини, за яких були придбані спірні комбайни, та яким чином вони були відчужені. ТОВ «Трансторгруп» користується зернозбиральними комбайнами JOHN DEERE 9660 WTS, 2003 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун № [NUMBER]; JOHN DEERE 9640 I WTS, 2002 року випуску на підставі договору найму зернозбиральних комбайнів від 25.08.2014 року, укладеного між ПП «Західний буг» та ТОВ «Трансторгруп». Термін дії договору продовжено до 31 грудня 2016 року. Заперечував проти задоволення вимоги позивача про витребування комбайнів з чужого незаконного володіння, оскільки договір найму є чинний, ніким не скасований. Після закінчення строку дії договору комбайни будуть повернуті власнику ПП «Західний буг» (а.с.118-123 т.1). Відповідач ПП «Західний буг» у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи за відсутності свого представника та письмові заперечення проти позову. Відповідач зазначив, що підприємству невідомі обставини щодо набуття права спільної сумісної власності на машини [PERSON] з [PERSON] Приватне підприємство «Західний буг» є добросовісним набувачем та власником зернозбиральних комбайнів JOHN DEERE 9660 WTS, 2003 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун № [NUMBER]; JOHN DEERE 9640 I WTS, 2002 року випуску, має відповідні свідоцтва про право власності на машини. Комбайн JOHN DEERE 9660 WTS, 2003 року випуску було придбано підприємством за договором купівлі-продажу від 08 листопада 2010 року, укладеного між ПП «Західний буг» та ТзОВ «Добробут», а комбайн JOHN DEERE 9640 I WTS, 2002 року випуску придбано підприємством на підставі передавального акту від 20 травня 2011 року, затвердженого загальними зборами учасників ТОВ «Правда» та протоколом зборів №6 від 20 травня 2011 року, згідно якого ПП «Західний буг» стало правонаступником активів та пасивів ТОВ «Правда». Відповідач заперечував щодо задоволення позовних вимог в частині витребування зернозбиральних комбайнів з чужого незаконного володіння та зобов'зання ТОВ «Трансторгруп» передати комбайни [PERSON] та [PERSON], оскільки зернозбиральні комбайни були набуті ТзОВ «Правда» та ПП «Західний буг» за оплатними договорами, які ніким не оспорені та не скасовані (а.с.126-135 т.1). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день час, та місце розгляду справи (а.с.188 т.1, а.с.163 т.2), у судове засідання повторно не прибув, не повідомив суд про поважні причини неприбуття, заперечення проти позову не подав. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача - [PERSON], вивчивши письмові пояснення та заперечення відповідачів ПП «Західний буг», ТОВ «Трансторгруп», матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статею 355 ЦК України встановлено, що майно може належати особам на праві спільної часткової власності або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині, чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності. Аналогічне положення містить ч.3 ст. 368 ЦК України, якою передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, як передбачено ч.І ст. 61 СК України, може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту: заробітна плата, стипендія, інші доходи, одержані одним з подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його банківський рахунок у банківську (кредитну) установу. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. З наведених норм закону випливає, що будь- яке майно набуте в період шлюбу належить до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя, якщо одним із них не буде доведено набуття ним особистої приватної власності на майно в період перебування їх в шлюбі. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, 16 квітня 1994 року [PERSON] уклав шлюб зі [PERSON], після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.12 т.1). [PERSON] та [PERSON] мають трьох дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.13-15 т.1). Як вбачається з копій дублікатів рахунків-фактур, виданих ТОВ «МОНФОРТ» (Бельгія), 31 березня 2008 року [PERSON] придбав у ТОВ «МОНФОРД» зернозбиральні комбани: JOHN DEERE 9660 WTS, 2003 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун № [NUMBER] та JOHN DEERE 9640 I WTS, 2002 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун № [NUMBER] (а.с. 20-24 т.1, а.с. 3,36 т.2). Згідно ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Згідно з Правилами державної реєстрації та обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 30.04.2004 року №221 (чинні на момент реєстрації спірних комбайнів) передбачено, що трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські дорожньо-будівельні і меліоративні машини, сільськогосподарська техніка, інші механізми, які експлуатуються в умовах вулично-дорожньої мережі загального користування в Україні, на сільськогосподарських угіддях при виконанні агротехнічних робіт, підлягають державній реєстрації в органах Держтехнагляду. Пунктом 2.2. Правил державної реєстрації та обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів передбачено обов'язкову реєстрацію машин, яка здійснюється на підставі заяви власника і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання машини, відповідність конструкції машини технічним вимогам тощо. Документами, що підтверджують правомірність придбання машин, можуть бути будь-які з нижченаведених (оригінали або завірені в установленому порядку копії): - вантажна митна декларація на машини, що ввозяться, для оформлення юридичними, фізичними особами або посвідчення митного органу про реєстрацію увезених із-за кордону машин, вузлів і агрегатів, що мають ідентифікаційні номери та інші посвідчені в установленому порядку документи. Пунктом 2.3 Правил передбачено, техніка, яка належить декільком фізичним особам (співвласникам) може реєструватись за особою, на яку оформлено документи, що підтверджують правомірність придбання машин при наявності письмової згоди співвласників, посвідченої нотаріально. У разі набуття сільськогосподарської техніки у спільну сумісну власність подружжя, при первинній реєстрації техніки в органах Держтехнагляду, укладенні угод про перехід права власності на транспортні засоби чи при перереєстрації техніки за новим власником, органам держтехнагляду необхідно надавати письмову згоду співвласника (другого з подружжя), посвідчену нотаріально. Сільськогосподарська техніка потребує обов'язкової державної реєстрації. Зважаючи на вартість зернозбиральних комбайнів, при укладенні будь-якої угоди необхідно отримати письмову згоду співвласника. Пунктом 2.11 зазначених Правил встановлено, на кожну зареєстровану машину видаються державний номерний знак та свідоцтво про реєстрацію машини. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію машини серії: [NUMBER] від 23 червня 2008 року, комбайн JOHN DEERE 9660 WTS, 2003 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун № [NUMBER] зареєстровано інспекцією Держтехнагляду на ім'я [PERSON]; серії [NUMBER] від 18 червня 2008 року, комбайн JOHN DEERE 9640 I WTS, 2002 року випуску, заводський номер [NUMBER] двигун № [NUMBER] зареєстрований інспекцією Держтехнагляду на ім'я [PERSON] (а.с. 10 т.2). Судом встановлено, що зернозбиральні комбайни JOHN DEERE 9660 WTS, 2003 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун № [NUMBER] та JOHN DEERE 9640 I WTS, 2002 року випуску, заводський номер [NUMBER] двигун № [NUMBER] були придбані [PERSON] в період шлюбу з [PERSON] для подальшого продажу та отримання прибутку. Під час придбання комбайнів [PERSON] було сплачено спільні кошти подружжя. Враховуючи, що комбайни є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за [PERSON] слід визнати право спільної сумісної власності на зазначене майно. Також судом встановлено, що підставою для реєстрації комбайнів на ім'я [PERSON] були митні декларації та сертифікати відповідності, в яких були зазначені номери рахунків-фактур, виписаних на ім'я [PERSON] 31 березня 2008 року при придбанні комбайнів JOHN DEERE 9660 WTS, 2003 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун № [NUMBER] та JOHN DEERE 9640 I WTS, 2002 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун № [NUMBER]. Відповідачем [PERSON] не надано суду будь-які належні та допустимі докази на підтвердження факту правомірності придбання ним зазначених зернозбиральних комбайнів у [PERSON] Крім того, будь якої нотаріально-посвідченої згоди [PERSON] та [PERSON] на реєстрацію машин у відповідних органах Держтехнагляду та їх відчуження також не надано. Оскільки, відсутні будь-які правочини щодо правомірності відчуження комбайнів на користь [PERSON], та реєстрацію машин, відповідачем без достатньої правової підстави зареєстровано комбайни на своє ім'я, тому свідоцтва про реєстрацію машини: серія [NUMBER] від 18 червня 2008 року; серія [NUMBER] від 23.06.2008 року слід визнати недійсними. Вимога позивача про визнання права спільної сумісної власності на комбайни за [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки позивач не наділена правом заявляти вимоги в його інтересах, а відповідачем [PERSON] самостійних зустрічних вимог щодо визнання права власності не заявлено. Статею 63 Сімейного кодексу України визначено, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними». Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згідно ст. 65 Сімейного кодекса України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання і договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Вимога позивача про витребування майна з чужого незаконного володіння ПП «Західний буг», зобов'язання ТОВ «Трансторгруп» повернути зі свого незаконного користування комбайни, передавши їх співвласникам [PERSON] та [PERSON] та визнання свідоцтв про реєстрацію машини: серія [NUMBER] від 17.11.2010 року; серія [NUMBER] від 20.06.2011року недійсними не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, зернозбиральні комбайни: JOHN DEERE 9660 WTS, 2003 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун № [NUMBER], за заявою [PERSON] знято з реєстрації для реалізації та відчужено за біржовою угодою СПД [PERSON] (а.с.11,13 т.2); JOHN DEERE 9640 I WTS, 2002 року випуску, заводський номер [NUMBER], двигун № [NUMBER], за заявою [PERSON] знято з реєстрації для реалізації та відчужено за біржовою угодою СПД [PERSON] (а.с.44-46 т.2). В подальшому, зернозбиральні комбайни відчужено за різними цивільно-правовими угодами (а.с.17-23, 26-28 т.2; 49-51, 54-56, 59-60, 63-72 т.2). На даний час власником комбайнів JOHN DEERE 9660 WTS, 2003 року випуску та JOHN DEERE 9640 I WTS, 2002 року випуску є приватне підприємство «Західний буг», відповідно до свідоцтв про реєстрацію машини: серія [NUMBER] від 17 листопада 2010 року; серія [NUMBER] від 20 червня 2011року. Власник машин ПП «Західний Буг» передало комбайни JOHN DEERE 9660 WTS, 2003 року випуску та JOHN DEERE 9640 I WTS, 2002 року випуску в оренду ТОВ «Трансторгруп», згідно договору найму зернозбиральних комбайнів №ЗБ-25-08/14 від 25 серпня 2014 року, який було продовжено до 31 грудня 2016 року. Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, й розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч.1 ст. 321 ЦК України визначено, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.183 ЦК України речі поділяються на подільні і неподільні. При цьому неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Статею 364 ЦК України встановлено, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Відповідно до статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Згідно із частиною першою статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, реституція як спосіб захисту цивільного права (частинаперша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Відповідно до норм ст. 388 ЦК України, право власника на витребування майна від добросовісного набувача, застосовуються, як наслідок недійсного правочину. На цей час власником спірних комбайнів є приватне підприємство «Західний буг», на підставі свідоцтв про реєстрацію машини: серія [NUMBER] від 17.11.2010 року; серія [NUMBER] від 20.06.2011року. Зернозбиральні комбайни придбані ПП «Західний буг» на підставі цивільно-правових угод, які стали підставою для державної реєстрації машин та видачі свідоцтв про реєстрацію. Позивачем не заявлено вимоги про визнання зазначених угод недійсними, сторонами угоди не оспорені, не визнані недійсними та не скасовані, тому власник має право розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Враховуючи наведене у задоволенні вимоги позивача в частині витребування комбайнів у ПП "Західний буг", визнанні свідоцтв про реєстрацію машин, виданих ПП "Західний буг" недійсними та зобов'язання ТОВ "Трансторгруп" повернути комбайни зі свого незаконного користування та передати співвласникам [PERSON], [PERSON] слід відмовити.

Outcome: partial