Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом в інтересах [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» про стягнення на користь [PERSON] пені в сумі 8734,34 грн. та 3% річних в сумі 814 , 20 грн. , а всього 9548,54 грн., та судових витрат, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] є власником земельних ділянок з кадастровими номерами: [NUMBER] площею 3.0343 га., [NUMBER] площею 0.02 га., [NUMBER] площею 0,2558 га., [NUMBER] площею 1,2959 га, що знаходяться в межах Первомайського району Миколаївської області. Свідоцтво на право власності на зазначені земельні ділянки видано 05.05.2015 року на зміну Дежавного акту на правоо власності авд 07.10.2004 року. 10.06.2009 року між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» було укладено договір оренди земелі строком на 50 років, тобто з 01.01.2010 року по 31.12.2059 року. Відповідно до умов договору оренди земельної ділянки , орендар повинен щорічно в строк до 20 грудня сплачувати орендну плату. Свої зобов`язання відповідач належним чином не виконує і за період з 2015 року по 2017 року включно не сплатив орендну плату. Постановою Апеляційного суду Миколаївської обалсті від 17.05.2018 року договір оренди землі від 10.06.2009 року між позивачем та відповідачем розірвано. 28.08.2018 року рішенням Первомайського міськрайонного суду на користь прозивача стягнуто орендну плату за період 2015-2017 роки в сумі 8155,32 грн. з урахуванням утриманих податків. Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 21.11.2018 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.08.2018 року залишено без змін. Заборгованість по орендній платі була виплачена позивачу 12.12.2018 року в сумі 8155, 32 грн. Представник позивача просить стягнути з відповідача пеню за період з 20.12.2017 року по 12.12.2018 року, яку розраховує наступним чином: 8155,32 (заборгованість по орендній платі станом на 20.12.2017)* 0,3 : 100*357 днів= 8734,34 грн. Крім того представник позивача просить стягнути з відповідача 3% річних від суми боргу 2642,26 грн. за період з 20.12.2015 року по 12.12.2018 року складає 236,50 грн.; 3% річних від суми боргу 5698,84 грн. за період з 20.12.2016 року по 12.12.2018 року складає 236,50 грн.; 3% річних від суми боргу 8155,32 грн. за період з 20.12.2017 року по 12.12.2018 року складає 814, 20 грн. Ухвалою суду від 14.01.2019 року відкрито провадження та вирішено розглядати справу в загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 18.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляд у по суті на 20.03.2019 року. 20.03.2019 року за заявою представника відповідача судовий розгляд відкладено на 09.04.2019 року; 09.04.2019 року за заявою представника позивача розгляд справи було відкладено на 29.05.2019 року; 29.05.2019 року через відсутність сторін розгляд справи відкладено на 09.07.2019 року. Відповідачу направлені позовна заява з додатками та роз`яснено правила подання відзиву та доказів. 17.04.2019 року від представника відповідача - Іванченко О.О. надійшов відзив на позов в которому представник відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх неточними та необгрунтованими. Крім того, представник відповідача вказує про застосування строків позовної давності, мотивовуючи тим, що позовна заява подана у січні 2019 року, а тому перебіг строку позовної давності за вимогою про стягнення пені за прострочення виплати орендної плати та 3% річних від простроченої суми заборгованості орендної плати за період 2015-2017 років скінчився. В судове засідання представник позивача не з`явилась, надала заяву із клопотанням про розгляд справи у її відсутність, та уточнення розрахунку до позову, а саме просила стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за 2018 рік після утримання податків у сумі 3056, 53 грн.; пеню за несвоєчасний розрахунок відповідно до п. 14 договору оренди з 20.12.2017 р. по 20.12.2018 р. (3056,53 грн.*0.3%*365 днів=3346,90 грн.). Крім того представнк позивача просить стягнути 3% річних, що буде становити: за період з 20.12.2017 року по 08.07.2019 року на суму боргу 3056, 58 грн. 3% річних становить 142, 19 грн. 10.01.2019 року. Щодо застосування строків позовної давності представник позивача просила відмовити, оскільки оренду плату в розмірі 8155, 32 грн. [PERSON] отримала лише 12.12.2018 року, а за 2018 рік - не отримала й досі. Представник відповідача, ТОВ "Агрофірма Корнацьких", в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про те, що уточнені позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] власником земельних ділянок [NUMBER] площею 3.0343 га., [NUMBER] площею 0.02 га., [NUMBER] площею 0,2558 га., [NUMBER] площею 1,2959 га, розташованих в межах Кам`яномбалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. 10 червня 2009 року, між [PERSON] та ТОВ "Агрофірма Корнацьких" укладено договір оренди вказаних земельних ділянок строком на 50 років, зареєстрований 28 березня 2012 року у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Кам`янобалківській сільській раді Первомайського району Миколаївської області за № 482548184001217. Даний договір оренди було розірвано постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 17.05.2018 року (а.с. 19). Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.08.2018 року з ТОВ "Агрофірма Корнацьких" на користь [PERSON] стягнуто орендну плату за договором від 10.06.2009 року ( період з 2015 по 2017 р.р. включно у сумі 8155, 32 грн. Вказне рішення залишено без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 21.11.2018 р. (а.с. 25). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Заборгованість по орендній платі присуджена до стягнення рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.08.2018 року, в сумі 8 155, 32 грн. (період з 2015-2017 р.р.) виплачена позивачу 12.12.2018 року, а за 2018 рік - не вийплачена до теперішнього часту. Всупереч вимогам Договору, ТОВ «Агрофірма Корнацьких» не виконує покладені на нього Договором зобов`язання, у зв`язку із чим має місце заборгованість перед позивачем по орендній платі за 2018 рік у сумі 3056, 53 грн. Відповідно до вимог ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Згідно п. 11 Договору орендна плата вноситься щорічно до 20 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі. Згідно правил ст. 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата справляється у грошовій, натуральній та відробітковій ( надання послуг орендодавцю) формах. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. За 2018 рік орендна плата нарахована в такому ж розмірі, однак станом на день розгляду справи вона позивачці не виплачена. Доказів сплати орендної плати за 2017-2018 роки відповідачем не надано. Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 17.05.2018 року у справі у справі № 484/3514/17, провадження № 22-ц/784/681/18, договір оренди земельної ділянки від 10.06.2009 року розірвано. 29.07.2018 року справа направлена до Верховного суду для розгляду. Докази повернення земельної ділянки позивачу відсутні. Розірвання договору оренди земельної ділянки не є підставою для звільнення від виконання зобов`язань передбачених договором; нарахування орендної плати припиняється лише з моменту підписання акта прийому-передачі земельної ділянки, однак такий документ не може бути наданий відповідачем через його відсутність. Таким чином, сплата орендної плати є обов`язком відповідача відповідно до умов договору. Розірвання договору не звільняє орендаря від виконання покладених на нього зобов`язань, а тому позовна вимога в частині стягнення заборгованості по орендній платі за 2017-2018 роки підлягає задоволенню. Відповідно до п. 14 Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня в розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення. Згідно розрахунку, наданого позивачем, за час прострочення орендної плата розмір пені за 2017-2018 роки становить 4446, 90 грн. , а саме:орендна плата 3056, 53 грн.х 0,3%х365 (днів). Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Цивільним кодексом України може встановлюватись спеціальна позовна давність, зокрема, відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд вважає, що позивач не пропустила строк позовної давності, оскільки часом, коли у позивача виникло право на звернення до суду з наданим позовом - суд визнає дату сплати орендної плати за 2015-2017 роки за судовим рішенням - 12.12.2018 року, а позивач звернулась з позовом до суду 08.01.2019 року, тобто протягом року, тож є такою, що не пропустила строк, визначений ст. 258 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних в розмірі: за період з 20.12.2017 року по 08.07.2019 року - в сумі 142, 19 грн. з розрахунку за формулою 3% х 566 днів/365 х 3 056,58 грн. (заборгованість по орендній платі); за період з 20.12.2016 року по 08.07.2019 року - в сумі 233, 25 грн. з розрахунку за формулою 3% х 931 дні /366 х 3 056,58 грн. (заборгованість по орендній платі). На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved