Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 3388,50 грн. щомісячно, до закінчення нею навчання. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з 1994 року по 2006 рік. Вони мають спільну дочку [PERSON], [INFO], яка з 01 вересня 2013 року навчається на контрактній основі за напрямком "Українська філологія" в університеті Марії Кюрі-Склодовської у м. Любліні Республіка Польща, з щорічною вартістю навчання 2000 євро. Дочка зареєстрована разом з нею. Вона працює продавцем-касиром ВОП [PERSON] і отримує заробітну плату у розмірі 1150 грн. на місяць. На утримання дочки вона витрачає щомісячно 6777 грн. і її доходів недостатньо для утримання дочки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, яка навчається, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Вважає, що відповідач повинен сплачувати половину витрат на щомісячне утримання дочки в розмірі 3388,50 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився та про причини неявки суду не повідомив, хоча про місце і час слухання справи був повідомлений належним чином. Третя особа в судове засідання не з'явилася та про причини неявки суду не повідомила. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], яка зареєстрована разом з позивачем та проживає разом з нею під час канікул, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 720, довідкою № 000624554 від 25 жовтня 2014 року. Після досягнення повноліття [PERSON] продовжує навчатися на контрактній основі за напрямком "Українська філологія" в університеті Марії Кюрі-Склодовської у м. Любліні Республіка Польща, з щорічною вартістю навчання 2000 євро, що підтверджується копіями рішення про її зарахування № KSZ-s/187/2013 та посвідки за вих. № 20-031 Люблін від 14 березня 2014 року. Відповідно ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право звернення до суду про стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, у зв'язку з продовженням навчання, як батька, з яким проживає дочка, син, так і самих дочки, сина. У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання...

Outcome: approved