Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

до суду звернулося ПАТ КБ "ПриватБанк" із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, укладеним 13.03.2008 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" та відповідачем [PERSON], щодо надання кредиту в розмірі 25000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік протягом 30 днів з моменту виникнення заборгованості за кредитом та у розмірі 22,8 % на рік у випадку непогашення такої заборгованості протягом пільгового періоду на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобов'язання за договором відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 02.09.2013 року має заборгованість у розмірі 27013 грн. 87 коп., тому ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з даною позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості та судових витрат. У судове засідання представник позивача ПАТ КБ „ПриватБанк" не з'явився, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі представника ПАТ КБ „ПриватБанк", позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення в газеті «Зоря Полтавщини» № 18 (22327) від 04 лютого 2014 року, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 13.03.2008 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір № SAMDN03000020441072 про відкриття рахунку та обслуговуванні платіжною карткою, згідно якого [PERSON] отримав кредит в сумі 25000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік протягом 30 днів з моменту виникнення заборгованості за кредитом та у розмірі 22,8 % на рік у випадку непогашення такої заборгованості протягом пільгового періоду на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з підписаної заяви відповідачем [PERSON] разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Пунктом 6.5. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, а згідно п. 8.6. зазначених Умов в разі порушення клієнтом строків розрахунків по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно розрахунку заборгованості ПАТ КБ „ПриватБанк" загальна сума заборгованості за кредитним договором № SAMDN03000020441072 від 13.03.2008 року станом на 02.09.2013 року становила - 27013 грн. 87 коп., з них: 16091,29 грн. заборгованість за кредитом; 9160,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг у сумі 500,00 грн. (фіксована частина) та в розмірі 1262,57 грн. (процентна складова). Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На підставі ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. За кредитним договором банк зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно ст. 1054 ч.1 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язання по договору про надання кредиту, за яким банк виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник умови договору не виконує, чим порушив майнові права ПАТ КБ „ПриватБанк". За вищевикладених обставин суд вважає, що заборгованість по договору в сумі 27013 грн. 87 коп. слід стягнути з відповідача [PERSON], тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи те, що позивач сплатив судовий збір тому згідно ст. 88 ЦПК України, сплачена позивачем сума, підлягає до стягнення з відповідача.

Outcome: approved