Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

у лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "Техмолпром" про стягнення заборгованості по заробітній платі та сум належних працівникові при звільнені, вказуючи, що з 3 червня 2013 року він працював на даному підприємстві електриком VI розряду. 20 січня 2016 року був звільнений за власним бажанням в зв'язку з невиплатою заробітної плати. На день звільнення залишилась заборгованість по заробітній платі в сумі 9950,42 грн. Позивачу спричинена моральна шкода, так як за відсутності заробітної плати його сім'я була поставлена в скрутне фінансове становище, тому просить стягти з ТОВ "Техмолпром" на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 9950,42 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені 3689,23 грн., завдану моральну шкоду в сумі 10000 грн. та зобов'язати ТОВ "Техмолпром" нарахувати та виплатити компенсацію за втрату частки заробітної плати у зв'язку з порушення строків її виплати відповідно до індексу зростання споживчих цін. 13 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог в зв'язку з виплатою йому заробітної плати, в якій просив стягти з ТОВ "Техмолпром" на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені з 20.01.16р. по 29.02.16р. в сумі 5436,76 грн., завдану моральну шкоду в сумі 10000 грн. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що заборгованість по заробітній платі йому виплачена. Просив стягти з ТОВ "Техмолпром" на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 5436,76 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн., пояснивши, що він працював у ТОВ «Техмолпром», де тривалий час не сплачували заробітну плату. Після звільнення він неодноразово усно звертався до керівництва підприємства про виплату заробітної плати, так як йому було необхідне термінове хірургічне втручання, однак його прохання ігнорувалися. Згодом він влаштувався на іншу роботу. Після судового засідання він дізнався, що заборгованість йому сплачена і відразу ж прооперувався. Вказує, що йому була спричинена моральна шкода затримкою виплати заробітної плати та несвоєчасним розрахунком. Так як він не міг звернутися за медичною допомогою. Крім того, має на утриманні неповнолітнього сина, тому постійно знаходився у напрузі, бо не вистачало коштів на щоденні потреби. Представник відповідача Гнида Ф.А. в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що заборгованість по заробітній платі позивачу сплачена. В день звільнення 20 січня 2016 року позивач не працював, що підтверджується табелем обліку робочого часу і після звільнення жодного разу до підприємства про виплату заробітної плати не звертався. Після отримання позову, товариство сплатило заборгованість по заробітній платі, тому підстав для задоволення позову в цій частині не вбачає. Моральну шкоду вважає необґрунтованою та недоведеною. Судом встановлено, що [PERSON] з 3 червня 2013 року був прийнятий на роботу у ТОВ "Техмолпром" електриком V розряду. 20 січня 2016 року [PERSON] звільнений з ТОВ "Техмолпром" за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість по заробітній платі [PERSON] з листопада 2015 року по 20 січня 2016 року становила 11586, 22 грн., яка станом на 29 лютого 2016 року погашена повністю. В ході судового розгляду встановлено, що 20 січня 2016 року в день звільнення позивач не працював. Також судом встановлено, що [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO] Згідно довідки Гадяцької ЦРЛ [PERSON] встановлено діагноз: незріла катаракта лівого ока, висновок ЛКК - потребує планового оперативного лікування. Відповідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] 16 квітня 2016 року зроблена операція з приводу встановленого діагнозу, на операцію потрачено кошти в сумі 10500 грн., що підтверджується видатковою накладною від 16.04.16р. Суд встановив, що між сторонами існували трудові правовідносини. В процесі розгляду справи заборгованість по заробітній платі позивачу виплачена в повному обсязі. Суд вважає, що підлягають частковому задоволенню вимоги [PERSON] щодо зобов'язання нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Так, судом встановлено, що позивач у день звільнення не працював. Доказів про те, що він звертався до товариства з вимогою про виплату заробітної плати відповідно до ст. 60 ЦПК України не надано. Звернення до інших контролюючих органів з приводу заборгованості по заробітній платі, судом не може бути враховано, як вимогу до підприємства про проведення повного розрахунку. Відповідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так, судом встановлено, що позивач у день звільнення не працював, вимога про розрахунок була пред'явлена позивачем шляхом подання позову до суду, копія якого отримана відповідачем 20 лютого 2016 року. Доказів того, що позивач звертався до відповідача з вимогою про розрахунок раніше або про наявність спору про розмір належних до виплати сум, сторонами відповідно до ст. 60 ЦПК України не надано, отже відповідач повинен був провести повний розрахунок з позивачем 21 лютого 2016 року. Однак ця вимога закону не була дотримана, а повний розрахунок відбувся лише 29 лютого 2016 року. За наведених обставин, розглядаючи позов в межах та з урахуванням уточнених позовних вимог, суд вважає, що з товариства слід стягти середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 21 лютого до 29 лютого 2016 року в сумі 1499 грн.44 коп., обрахований відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 наступним чином: Розрахунок: 8776.76:35 = 249.907 грн. х 6 = 1499.44 грн., де 8776.76 - заробіток за останні 2 місяці, що передували звільненню, 35 - кількість відпрацьованих днів за 2 місяці, що передували звільненню, 249 грн. 97 коп. - середньоденний заробіток 6 - кількість робочих днів затримки розрахунку при звільненні. Також суд встановив, що [PERSON] була спричинена моральна шкода у зв'язку з несвоєчасним розрахунком при звільненні, оскільки йому була потрібна термінова операція з приводу наявної катаракти, він змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, тому що відчував нестачу коштів на щоденні потреби, маючи на утриманні неповнолітнього сина, в зв'язку з чим відчував моральні страждання. Однак беручи до уваги характер та обставини заподіяння моральної шкоди, наслідки порушення прав позивача, характер та тривалість моральних страждань, а також, що позивач через кілька днів після звільнення влаштувався на нову роботу, суд враховує вимоги розумності і справедливості, та вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, так як заявлена сума не знайшла свого підтвердження. Суд також вважає, що з відповідача на користь держави слід стягти судовий збір.

Outcome: partial