Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Новотроїцької селищної ради про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Новотроїцької селищної ради №577 від 22.09.2005 року [PERSON] погоджено місце розташування земельної ділянки в [ADDRESS] б під тимчасове кафе та літню площадку. У відповідності до рішення сесії Новотроїцької селищної ради № 296 від 10.07.2007 року вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки з земель запасу селищної ради [PERSON] для розміщення та обслуговування тимчасового кафе та літнього майданчика. На підставі зазначених рішень було укладено договір оренди землі. Відповідно до договору купівлі продажу від 22 грудня 2011 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] до останньої перейшло право власності на нерухоме майно - кафе «[INFO]», яке розташоване в [ADDRESS] ) ,88 б та складається з кафе літ. А загальною площею 107,6 м.кв., прибудови літ а, прибудови літ. А1, навіс літ. Б, огорожі 56,8кв.м - 1, димоходу (1шт.) - 2, мостіння (192,3м.кв.) 1, що знаходиться на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 01.08.2007 року з Новотроїцькою селищною радою та зареєстрованого у Новотроїцькому районному відділі філії ДП «центру ДЗК» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05 вересня 2007 року за №4ФФ002334-040772700340. Вказаній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер 6524455100:01:017:0001. Вказане кафе «[INFO]» належить продавцеві на підставі рішення Новотроїцького районного суду від 23 червня 2008 року зареєстрованого Генічеським державним бюро технічної документації в книзі номер 2 запис 119. Реєстраційний номер майна в Державному реєстрі прав власності 24800720. Рішенням Новотроїцької селищної ради від 22.07.2016 року №237 надано [PERSON] дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню меж на земельну ділянку, що передається в оренду із земель запасу селищної ради, площею 0,0347га в [ADDRESS] , для обслуговування кафе «[INFO]», кадастровий номер 6524455100:01:017:0001. Рішенням Новотроїцької селищної ради від 22.12.2016 року №359 затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення меж земельних ділянок, що передаються в оренду [PERSON] на вищевказану земельну ділянку. Позивач неодноразово в усній формі просила селищну раду підписати договір оренди виділеної земельної ділянки, та оформити договір, відповідно до законодавства, яке регулює дані правовідносини. Проте постійно одержувала негативні відповіді, ніяким чином не обґрунтовані законодавчо. 09.03.2017 року [PERSON] подала до селищної ради проект договору оренди земельної ділянки з вимогою його підписати та оформити. Позивачем повторно направлений проект договору земельної ділянки до Новотроїцької селищної ради, проте станом на час подання позовної заяви відповіді від Новотроїцької селищної ради не надійшло. Просять визнати укладеним договір оренди земельної ділянки площею 0,0347га в [ADDRESS] , для обслуговування кафе «[INFO]». Позивач до судового засідання не з`явилась, з`явився її представник [PERSON] , який позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представники відповідача Карецький А.Г. , Собчук О.В. , надали відзив на позовну заяву, в судовому засіданні позовні вимоги не визнали просили відмовити в задоволенні позовних вимог так, як позовні вимоги є незаконними, безпідставними та необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Оспорювана земельна ділянка надавалась для розміщення на ній тимчасової споруди, а позивачем на даний час збудовано капітальна будівля, яка є нерухомим майном. Також зазначив, що з примірником договору, яку надав позивач, селищна рада на згодна так, як в ньому не зрозуміло викладено істотні умови договору, а саме позивачем невірно зазначено нормативно грошова оцінка даної земельної ділянки, яка замість вказаної позивачем 16391,41 грн., становить 115609,84 грн.. Окрім цього позивачем запропонована орендна плата в розмірі 3278,9 грн. на рік, але відповідно до рішення Новотроїцької селищної ради від 22.07.2016 року № 237 та рішення Новотроїцької селищної ради від 22.12.2016 року № 359 встановлено, що річний розмір орендної плати за земельну ділянку становить 12% від нормативної грошової оцінки, а тому розмір орендної плати повинен становити 13873,18 грн., що значно більший ніж пропонує позивач. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватись об`єктами права державної та комунальної власності. Стаття 321 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності є непорушним. З аналізу даних норм вбачається, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, окрім випадків примусового відчуження об`єктів права власності з мотивів суспільної необхідності на підставі і порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості. Відповідно до статті 83 Земельного Кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Стаття 12 Земельного кодексу встановлює наступні повноваження сільських, селищних міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин: розпорядження землями територіальної громади; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності; організація землеустрою; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства та інші. Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції відповідної ради належить вирішення питань регулювання земельних відносин, зокрема питання передання в оренду земельних ділянок. Стаття 1 Закону України «Про оренду землі» встановлює що, оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою необхідною орендареві для проведення підприємницької діяльності та інших видів діяльності. Стаття 3 Цивільного кодексу України, встановлює загальні засади цивільного законодавства, серед яких міститься принцип свободи договору. Із змісту статті 203 Цивільного кодексу України, правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину, зокрема, волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. В даному випадку, орган місцевого самоврядування - Новотроїцька селищна рада, як орендодавець, здійснив волевиявлення у формі прийнятого рішення від 22.07.2016 року №237, яким надано позивачу дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню меж на земельну ділянку, що передається в оренду із земель запасу селищної ради, площею 0,0347 га в [ADDRESS] б для обслуговування кафе «[INFO]» та рішення від 22.12.2016 року № 359, яким затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення меж земельних ділянок за вказаною адресою для обслуговування тимчасового кафе «[INFO]». Позивач до матеріалів справи надала копію договору оренди земельної ділянки загальною площею 347 м2, для розміщення та обслуговування тимчасового кафе та літнього майданчику. Однак, відповідачем надано відзив, у якому зазначено, що майно, земельну ділянку під обслуговування якого планувалось надати позивачу є нерухомим, хоча в рішеннях селищної ради зазначено тимчасову споруду - кафе «[INFO]». Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Позивач з власної ініціативи, без погодження з Новотроїцькою селищною радою, у проекті договору сама вказала істотні умови договору оренди. Договір оренди землі запропонований позивачем, суперечить інтересам територіальної громади та чинному законодавству. В пункті 5 розділу «об`єкт оренди» Договору зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 16391,41 грн.. Проте, згідно витягу з ГУ Держгеокадастру у Херсонській області відділу у Новотроїцькому районі від 02.04.2019 року №18-21-0.32-4007 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 115609,84 грн. Вартість землі зазначеної у витягу в розмірі 115609,84 грн. є дійсною та встановлена відповідно до вимог законодавства, водночас будь-яка технічна документація щодо встановлення вартості зазначеної землі в розмірі 16391,41 грн., відсутня та обгрунтування розрахунку вартості суду не надано. У зв`язку з чим, відповідач вважає, що істотні умови проекту Договору щодо вартості земельної ділянки є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України. Пунктом 9 Договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3278,3 грн. на рік у грошовій формі -у гривнях щомісячно до 25 числа кожного місяця на рахунок Новотроїцької селищної ради. Відповідач вважає визначену суму орендної плати незаконною, оскільки підстав вказаного розміру орендної плати суду не надано, хоча відповідно до рішеннь Новотроїцької селищної ради від 22.07.2016 року №237 та від 22.12.2016 року №359, орендна плата становить 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Таким чином істотні умови Договору щодо встановленого розміру орендної плати у сумі 3278,3 грн. не відповідають дійсності та вимогам законодавства. Загальне поняття договору визначене у ст. 626 Цивільного кодексу України як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Тобто, вказана норма надає кожній особі право самостійно вирішувати вступати чи не вступати в договірні відносини на відповідних умовах, які суперечать вимогам закону. Законодавство України не передбачає обов`язку особи отримати земельну ділянку в постійне користування або укласти договір оренди земельної ділянки, оскільки це є лише його правом. Договір оренди земельної ділянки укладається в письмовій формі та має містити лише ті умови які не суперечать законам України. Досягнення згоди між орендарем і орендодавцем за всіма переліченим істотними та іншими умовами, їх оформлення у письмовому тексті договору і його державна реєстрація включають у себе поняття укладання договору оренди земельної ділянки і договір стає обов`язковим до виконання сторонами. Запропоновані позивачем умови договору оренди в частині орендної плати з огляду на грошову оцінку земельної ділянки не відповідають вимогам ст. ст. 15, 21 Закону України «Про оренду землі», тому договір не може бути укладений в запропонованій позивачем редакції. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (за змістом частини дев`ятої статті 93 Земельного кодексу України та частини першої статті 2 Закону України «Про оренду землі»). Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Порядок передачі земельних ділянок в оренду визначено статтею 124 Земельного кодексу України, за змістом частини першої якої передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 Земельного кодексу України. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 Земельного кодексу України, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123, (частини друга та третя статті 124 Земельного кодексу України). Частиною першою статті 123 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок; надання в користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості). Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення, здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою. Порядок передачі земельних ділянок в оренду врегульований ст. 124 ЗК України та ст. 16 Закону України "Про оренду землі" (в редакції на момент звернення з позовом у справі). Відповідно до вказаних норм особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки, має звернутися з відповідним клопотанням до повноважного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього Закону. Тобто право ініціювати одержання земельної ділянки у постійне користування або в оренду надано особі, зацікавленій в її одержанні; а розглянути це питання та прийняти відповідне рішення в строки, встановлені законом, зобов`язаний відповідний повноважний орган. Так, рішенням Новотроїцької селищної ради від 10.07.2007 № 296 затверджено проект землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок із земель селищної ради [PERSON] площею 347 м2 в [ADDRESS] , для розміщення та обслуговування тимчасового кафе та літньої площадки ( на території центрального парку), рішенням від 22.12.2019 року № 359 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок, що передаються в оренду, а саме [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0347 га в [ADDRESS] б для розміщення та обслуговування тимчасового кафе та літнього майданчику, рішенням від 10.03.2017 року №404 скасовано п.п.1.1 п.1 рішення селищної ради за №359 від 22.12.2016 року /а.п.18-20/. Відповідно до ст.16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону. Укладення договору оренди земельної ділянки може бути здійснено на підставі цивільно-правового договору або в порядку спадкування. Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Тобто технічною документацією, на законодавчому рівні, законодавством закріплено правило, за яким сторони у договорі оренди землі повинні чітко зазначати розмір орендної плати за користування землею під загрозою визнання такого договору недійсним або неукладеним, оскільки частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України «Про плату за землю»). Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. При цьому як Земельний Кодекс України, так і Закон України "Про оренду землі" не передбачають обов`язку певної особи отримати земельну ділянку в постійне користування або укласти договір оренди земельної ділянки, оскільки це є лише його правом. З огляду на таке зобов`язання відповідача укласти договір, обов`язковість укладення ним якого не встановлена законом, є порушенням вимог ст. 19 Конституції України. Представники відповідача зазначають, що Новотроїцька селищна рада не має наміру укладати Договір оренди земельної ділянки, у якому позивач зазначив вартість спірної земельної ділянки 16391,41 грн., з тих підстав, що вважає таку вартість земельної ділянки необґрунтованою, оскільки відповідно витягу з ГУ Держгеокадастру у Херсонській області відділу у Новотроїцькому районі від 02.04.2019 року №18-21-0.32-4007 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 115609,84 грн., Також неприйнятною є умова щодо розміріу орендної плати. За таких обставин суд не може спонукати відповідача Новотроїцьку селищну раду укласти Договір оренди земельної ділянки на невигідних для неї умовах, оскільки сторони при укладанні договору є вільними, а зобов`язання укласти договір на невигідних для сторін умовах не встановлено законом, та є порушенням вимог ст. 19 Конституції України. Вказані вище доводи, наявні та оцінені судом докази, встановлені судом обставини, в своїй сукупності приводять суд до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до Новотроїцької селищної ради про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки в запропонованій позивачем редакції у зв`язку з їх необгрунтованістю, недоведеністю та неналежно обраним способом захисту прав. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивачу у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, то суд приходить до переконання, що судові витрати по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню позивачу. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed