Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, що підлягали стягненню в її користь з [PERSON] згідно виконавчого листа, виданого на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області в цивільній справі №345/1435/18 від 15.04.2019, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та встановити їх у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, виконавчий лист по справі №345/1435/18 відкликати. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 березня 2013 року присуджено стягнення аліментів з відповідача на її користь на доньку [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн щомісячно, а рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2019 року у справі №345/1435/18 змінено розмір аліментів на 1860 грн. щомісячно на утримання доньки. На час присудження вказаного розміру аліментів суд прийняв до уваги матеріальне становище відповідача, його дохід, інші істотні обставини справи. Вказане рішення знаходиться на примусовому виконанні. Їхня донька проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні, ніякої державної допомоги на неї вона не отримує. На даний час вона ніде не працює, оскільки 31.07.2020 у неї народилося ще двоє дітей. В зв`язку з цим, вона не має можливості на даний час забезпечувати дочці необхідний рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Крім того, донька росте, розвивається і відповідно постійно зростає не лишень розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але й інші реальні витрати на утримання і виховання дитини відповідного віку. Відповідач в добровільному порядку необхідних коштів, незважаючи на судове рішення для утримання своєї доньки, не надає. У зв`язку з такою неправомірною його позицією, вона з донькою поставлена у важке матеріальне становище, хоча обов`язок по утримуванні дітей до досягнення ними повноліття лежить на обох батьках. Відповідач самоусунувся від участі у вихованні доньки, від необхідного матеріального її забезпечення, хоча має таку можливість, оскільки є фізично здоровим та працездатним, не має встановленої групи інвалідності, постійно працює на різних роботах. Така протиправна поведінка відповідача грубо порушує як вимоги законодавства, так і права неповнолітньої доньки. Тому, зважаючи на значне зростання рівня прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з часу присудження аліментів (квітень 2019 року) по даний час (з 6 до 18 років - 2395 грн. з 01.01.2021); зміну віку самої дитини і пов`язаних з цим додаткових витрат на харчування, одяг, предмети першої необхідності, шкільне та повсякденне приладдя, навчання, фізичний та духовний розвиток дочки, розвиток її творчих та пізнавальних здібностей, уподобань; вимоги закону щодо мінімального розміру аліментів, який на даний час не може бути менший 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; ненадання відповідачем добровільно належного матеріального забезпечення своїй дитині при спроможності надати таку допомогу, відсутність заборони щодо звернення з відповідним позовом, враховуючи також визначений законом обов`язок батьків утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, з метою захисту інтересів дитини, зміни її сімейного стану та наявність ще двох дітей, вимушена звертатись до суду з даним позовом, і вважає свої позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 18 березня 2021 року відповідачем подано через канцелярію суду відзив на позовну заяву, у відповідності до якого в позові [PERSON] до нього про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на ј частину від доходу просить відмовити, оскільки вважає, що дана позовна вимога не може бути задоволена. Вказує, що позивачкою не наведено жодного конкретного прикладу, що саме змінилося в житті дитини, чим конкретно дитина почала займатися, які творчі здібності розвиває, що витрати на її проживання повинні бути збільшені. Він цікавиться життям доньки, спілкується з нею, вона приїжджає до нього в гості і йому нічого не відомо про нові витратні захоплення дитини. Вказує, що на даний час немає стабільної роботи, робота тимчасова, тому немає можливості сплачувати аліменти у заявленному розмірі. Тобто, в його матеріальному положенні нічого не змінилося, офіційної роботи немає, заробіток нерегулярний і нестабільний, на утриманні в нього перебуває дочка від другого шлюбу, доходи його не змінилися, не придбав жодного рухомого чи нерухомого майна, немає на рахунку грошових коштів, не здійснював будь-яких дорогих покупок. Тому вважає, що будь-яких підстав для зміни способу стягнення з нього аліментів у частці від доходу, у сторону збільшення, немає (а.с. 24-25). 25.03.2021 від позивачки через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, у відповідності до якої вона просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Повважала за необхідне подати вказану відповідь, якою має намір викласти свої доводи та заперечення щодо аргументів, наведених у відзиві. Так, відповідачем зазначено, що він цікавиться життям дитини, тому достеменно знає про її вподобання і відсутність підстав на збільшення розміру аліментів. Проте дане твердження відповідача є неправдивим, оскільки їхня дитина відвідує вокальний гурток, оскільки володіє унікальним тембром голосу, який потрібно розвивати, захоплюється плетінням бісеру, що також потребує немалих витрат, постійно хворіє та знаходиться на «Д» обліку з діагнозом «Скоматична осанка» в зв`язку з чим потребує ЛФК та заняття плавання. Окрім цього, дитина стрімко росте, в зв`язку з чим потребує збільшення кількості корисної вітамінізованої їжі, купівлю більшого за розмірами і, відповідно, дорожчого за цінами одягу та взуття. На даний час дочка навчається на дистанційному навчанні і для того, щоб забезпечити дитині безперервний процесс навчання, вона була змушена взяти в позику гроші та купити дитині мобільний телефон. Також просить врахувати те, що у неї змінився сімейний стан, і вона відповідно не має можливості працювати і не взмозі забезпечити самостійно дитині ті всі потреби, які їй життєво необхідні. Тому, вважає, що батько дитини, який є і надалі здоровим, працездатним та працюючим, повинен її в цьому допомагати (а.с. 33-35). Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутності, підтримала заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити з підстав, викладених в позові та відповіді на відзив (а.с.46). Представник відповідача адвокат Сидор Я.М. в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву (а.с.47), в якій вимоги позовної заяви не визнає з підстав наведених у відзиві на позов, розгляд справи просить провести у її відсутності. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 09.03.2021 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання за участю сторін в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. 18 березня 2021 року відповідачем подано через канцелярію суду відзив на позовну заяву з додатками (а.с. 23-31). 25 березня 2021 року позивачем подано відповідь на відзив з додатками (а.с. 32-45). 30 березня 2021 року позивачкою та представником відповідача подані заяви про розгляд даної справи у їх відсутності (а.с. 46, 47). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.06.2011 (а.с. 8). Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.04.2019 в частині визначення сум аліментів, що підлягають щомісячному стягненню на дитину: доньку [PERSON] , 2011 року народження, визначено до стягнення суму по 1860,00 грн. щомісячно на дитину, про що видано виконавчий лист (а.с.11-13). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.08.2020 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 20.08.2020, актовий запис № 298, у зв"язку з чим змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 7). Від спільного проживання у [PERSON] народилося двоє доньок [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та № [NUMBER] від 20.08.2020 (а.с.9, 10). Згідно з довідкою № 22/01/20 від 23.03.2021, виданою Калуським ліцеєм № 3, [PERSON] навчається у 4-Б класі та відвідує вокальний гурток (а.с. 36). Про стрімкий ріст дочки сторін, проблеми зі суддиною ситемою та про загальний стан здоров"я свідчать медичні виписки, результати обстежень та досліджень за 2020-2021 роки (а.с. 37-42), а також довідка № 3, видана амбулаторією загальної практики-сімейної медицини с. Новиця КНП "Калуський РЦПМСД КРР", згідно з якою [PERSON] знаходиться на "Д" обліку з діагнозом: скоматична осанка, у зв"язку з чим потребує ЛФК та заняття плаванням (а.с. 43). З копії розписки від 10.02.2021 вбаається, що [PERSON] позичила в [PERSON] 10000,00 грн. (а.с. 44). Згідно з копією квитанції від 11.02.2021 [PERSON] придбала мобільний смартфон вартістю 9999,90 грн. (а.с. 45). У відповідача [PERSON] на утриманні є також дочка [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.02.2015 (а.с. 29). Таким чином судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу розміру аліментів, які повинен сплачувати батько на утримання доньки, і розмір та спосіб стягнення яких позивачка відповідно бажає збільшити та змінити. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові заяви та докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 7 ст. 8 СК України передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма, викладена і в ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства". Частиною 1 ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (аб.4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року). З матеріалів справи вбачається, що з часу ухвалення судом 15.04.2019 рішення про стягнення аліментів в розмірі 1860 грн. сімейне становище позивачки змінилося, погіршився стан здоров"я дитини. Відповідач стведжує, що його матеріальне становище не змінилося, однак не заперечує, що працює на тимчасових роботах та отримує доходи, про розмір яких суд не повідомив та підтверджуючих доказів не надав. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, викладеній у редакції з урахуванням змін від 17.05.2017, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що на сьогоднішній день [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1860 грн. щомісячно. Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів. Перша становить 50% від прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії. Максимальна - 10 прожиткових мінімумів. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, зокрема для дітей з 6 років до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395грн., з 1 липня - 2510 грн., з 1 грудня - 2618 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що з часу ухвалення рішення сімейне становище позивачки змінилося. На даний час [PERSON] народила ще двох дітей у шлюбі з [PERSON] , і не має змоги працювати, щоб забезпечити нормальний рівень життя старшої дочки [PERSON] , оскільки здійснює догляд за дочками [PERSON] та [PERSON] , які народилися [INFO] . Дані аргументи позивачки беруться до уваги судом, як такі, що підтверджують наявність зміни сімейного стану одержувача аліментів. Також дана обставина вплинула на матеріальне становище позивачки, так як вона позбавлена можливості працювати та отримувати доходи. Доводи відповідача про те, що дочка не потребує збільшення забезпечення її рівня життя, оскільки дитина нічим конкретно не займається, ніяких творчих здібностей не розвиває спростовуються наведеними доказами позивачкою у відповіді на відзив, де нею зазначено, що дочка відвідує вокальний гурток, займається бісероплетінням, навчається на дистанційному навчанні, яке також потребує значних затрат. У зв"язку з цим позивачка змушена була позичити кошти на придбання смартфона для дочки, щоб вона мала змогу навчатися дистанційно та здобувати освіту у період карантинних обмежень. Крім того, з матеріалів справи судом встановлено факт погіршення стану здоров"я дитини у 2020-2021 роках. Також судом встановлено, що відповідач має на утриманні ще одну дочку [PERSON] , 2015 р.н., проте наявність у відповідача ще однієї дитини не може бути підставою для відмови у позові, так як не свідчить про зміну його сімейного стану чи матеріального становища в сторону погіршення, оскільки ця обставина існувала ще на час винесення рішення суду 15.04.2019. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст. 182, 183, 184 СК України). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13). Змінюючи спосіб стягнення аліментів, враховуючи матеріальне становище та стан здоров"я дитини, матеріальне та сімейне становище сторін по справі, інші обставини справи, суд вважає, що аліменти в стягнутому розмірі є недостатніми, тому приходить до висновку, що справедливими та розумними, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги викладене, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити. Розподіл судових витрат: згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 908,00 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 289, 430 ЦПК України, суд

Outcome: approved