Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про виділення частки із домоволодіння, що перебуває у спільній частковій власності та визначення окремим будинковолодінням,в якій просить припинити за нею право спільної часткової власності на 3/4 житлового будинку по [ADDRESS] та виділити їй у приватну власність частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS], що складається з коридору площею 5,2 кв., коридору площею 7,3 кв.м., ванної площею 3,0 кв.м., житлової кімнати площею22,8 кв.м., житлової кімнати площею 21,3 кв.м., житлової кімнати площею 27,9 кв.м.паливної площею 5,0 кв.м., літньої кухні - гаражу під літерою «Б площею 57,5 кв.м. сарай під літерою «В» площею 47,7 кв.м., підвал площею 13,7 кв.м. та визнати за нею виділену частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] як окремим будинковолодінням. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак в позовній заяві вказала про те, що справу слухати в її відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але не повідомила суд про причини своєї неявки. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Микулинецької селищної ради Теребовлянського району в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і не з'явився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 квітня 2013 року [PERSON] успадкувала 3/4 житлового будинку, з надвірними будівлями в [ADDRESS]. [PERSON] звернулася до Микулинецької селищної ради із заявою про передачу у приватну власність земельних ділянок загальною площею 0,4100 га з них площею 0,2100 га для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд по [ADDRESS], площею 0,2000 га для ведення особистого селянського господарства в с. Воля, площею 0,1700 га для ведення особистого селянського господарства в с. Воля. Згідно рішення Микулинецької селищної ради від 03 лютого 2017 року № 523 рішення щодо передачі у власність земельної ділянки площею 0,2100 га для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] прийняти після приведення у відповідність до норм чинного законодавства право власності на житловий будинок, а саме: переоформлення права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із спільної часткової на приватну. Рішенням Теребовлянського районного суду від 09 березня 2016 року припинено право власності [PERSON] на 1/4 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS]. Виділено у власність [PERSON] частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS], а саме: підвал площа - 10кв.м., коридор площа - 12.5кв.м., кухня площа - 14кв.м., житлова площа - 19.6кв.м., житлова площа - 14.3кв.м., сарай під летерою "Д", літня кухня - гараж під літерою "Е", вбиральня під літерою "Є", огорожа 1.2 та вимощення 1. Визно виділену у власність [PERSON] частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] окремим будинковолодінням. Визнано право власності [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS], а саме: підвал площа - 10кв.м., коридор площа - 12.5кв.м., кухня площа - 14кв.м., житлова площа - 19.6кв.м., житлова площа - 14.3кв.м., сарай під летерою "Д", літня кухня - гараж під літерою "Е", вбиральня під літерою "Є", огорожа 1.2 та вимощення 1. Згідно ч.2 ст.355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи із наведеного позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved