Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

10.12.2020 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до Мирівської сільської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа на стороні позивача, - [PERSON] , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в прохальній частині якої позивач просить суд винести рішення, на підставі якого: 1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. 2. Визначити [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , свідоцтво про смерть [NUMBER] , яке видане 07 травня 2013 року. Орган що видав свідоцтво Виконком Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, до двох місяців, з дня набрання законної сили даного рішення. 3. Сплату судового збору залишити за Позивачем. Свої позовні вимоги позивач в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними обставинами та нормами права: [INFO] , у віці 80 років, померла спадкодавець - [PERSON] , (далі - Спадкодавець), яка була рідною матір`ю Позивача - [PERSON] , [INFO] (далі - Позивач). Факт споріднення Спадкодавця та Позивача, підтверджується - свідоцтвом про - вродження, серії [NUMBER] , яке видане 09.10.1959 року Мирівською сільською радою Кагарлицького району Київської області де в графі "мати" зазначена [PERSON] . Окрім Позивача, у спадкоємця також є син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , яке видане 06.12.1977 року Мирівською сільською радою Кагарлицького району Київської області де в графі "мати" зазначена [PERSON] . Факт смерті Спадкодавця підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 07 травня 2013 року. Орган що видав свідоцтво Виконком Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Місце смерті - м. Київ. За життя Спадкодавцю належала спадщина: - домоволодіння, в будинку [ADDRESS] (далі - Домоволодіння), та земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За життя спадкодавцем було складено заповіт, відповідно до якого все майно, яке було належне спадкодавцю, було заповіщено Позивачу. Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на спадщину, листом від 28.09.2020 р. вих. № 284/01-16, приватний нотаріус Кагарлицького районного нотаріального округу Київської області Руденко Андрій Володимирович, розглянувши заяву Позивача від 28.09.2020 року про прийняття спадщини, надав наступну відповідь: - "згідно діючого законодавства України спадкоємці, які бажають прийняти спадщину, повинні у шестимісячний строк з часу смерті спадкодавця особисто звернутися до нотаріуса і заявити про свій намір прийняти спадщину, шляхом подання заяви про це, або ж надіслати на адресу вказаного нотаріуса заяву, підпис на якій має бути обов`язково засвідчений нотаріально. Одночасно повідомляє про те, що згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємці, які є малолітніми, неповнолітніми, недієздатними, обмежено дієздатними, а також ті, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час його смерті, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо протягом встановленого строку для прийняття спадщини не заявлять про свою відмову від прийняття спадщини особисто, чи через своїх батьків (усиновлювачів), піклувальників, опікунів. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини не подав заяву про прийняти спадщини, він вважається таким, що її не прийняв. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо спадкоємець який спадщину прийняв, не надасть згоди на прийняття Вами спадщини, або ж таких спадкоємців не має, то Ви можете звернутися до суду з позовною заявою про надання Вам додаткового строку, достатнього для подання Вами заяви про прийняття спадщини, якщо причини пропуску будуть поважними. Враховуючи надану Вами інформацію про те, що після померлої гр. [PERSON] спадкову справу заведено не було, що також підтверджується витягом із Спадкового реестру від 28.09.2020р. № 61846133, якщо Ви маєте намір прийняти спадщину померлої [PERSON] , то Вам необхідно звернутися до суду з позовом про надання Вам додаткового строку, достатнього для подання Вами заяви про прийняття спадщини". Однак, враховуючи відповідь приватного нотаріуса, вона вважає, що її права, як Позивача на спадкування підлягають судового захисту. Так, за змістом норм статей 1268, 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Згідно ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: - у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; - у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов' язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для дгїшняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року передбачено, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними. В свою чергу вона вважає, що вона, - Позивач пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини з поважних причин, про що нижче: - Так, як зазначено в свідоцтві про смерть, місце смерті спадкодавця є місто Київ, що пояснюється тим, що останні роки свого життя спадкодавець хворіла, та вона, - порзивач змушена була доглядати, у тому числі і за своїм місцем проживання в м. Києві. Згідно довідки Мирівської сільської ради від 07.05.2013 року, [PERSON] дійсно проживала зі своєю матір`ю [PERSON] по день її смерті та вела з нею спільне господарство. Таким чином, доглядаючи останні роки Спадкодавця, шляхом здійснення його лікування та організацію його поховання, а також здійснюючи догляд за спадковим майном Спадкодавця, Позивач вважав, що він фактично прийняв спадщину. Крім того, після смерті Спадкодавця , Позивач проживав у м. Києві, а спадщину необхідно було приймати в м. Кагарлик, що спричиняло незручності для Позивача, у зв`язку із зайнятістю у справах. Як наразі вказує судова практика, зокрема яка викладена у Постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, а саме: тривала хвороба спадкоємців; перебування спадкоємця тривалий час за межами України; відбування покарання в місцях позбавлення волі; перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України; необізнаність спадкоємця про наявність заповіту; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; тощо. Зазначає, що в силу ст. 1298 ЦК України, Позивач не заявив свого права про відмову від спадщини, а навпаки реалізуючи своє право на прийняття спадщини звернувся до нотаріальної контори, де йому було роз`яснено право на звернення до суду. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є, - територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права Позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Так до майна в контексті Європейської Конвенції належать визначені законом права відповідно до яких, заявник має право вимагати "законного очікування' фактичного користування права. Зазначене положення висвітлено в рішенні "Рисовський проти України" (ухвала щодо прийнятності від 20 жовтня 2011 року). Так в п. 70 зазначеного рішення визначено "Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якшо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк лля прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На виконання вимог вказаної п. 6, 7, 8, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦІЖ України, повідомляє наступне: - п.6. - Позивач звернувся до приватного нотаріуса для прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва. - п. 7. - заходи забезпечення доказів або позову до подання даної позовної заяви, Позивачем не здійснювалися. - п. 8 - усі докази, що були наявні у Позивача, були додані до позовної заяви в розділі "Додатки". - п. 9 - Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн.. - п. 10 - надає власне письмове підтвердження про те, що Позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Тому, на підставі вищевикладеного та у відповідності із ст. ст. 16, 1258, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved