Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття.\~ В обґрунтування позовних вимог\~ позивачка зазначає, що вона з відповідачем знаходиться в розірваному шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання неповнолітнього сина, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі та суду пояснив, що останнім часом відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає це йому відомо зі слів позивачки. Дитина хворіє, через що позивачка позбавлена можливості працевлаштуватись. Раніше відповідач надавав матеріальну допомогу і тимчасово дитина проживала у відповідача, але на даний час дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Крім того, необхідність стягнення аліментів полягає в тому, що навіть якщо на даний час відповідач добровільно буде надавати матеріальні кошти на утримання дитини, то якщо він перестане це робити, в них не буде правових підстав вимагати їх примусового стягнення. Просив позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, пояснивши, що він самостійно добровільно надає матеріальну допомогу дитині, а саме: сплачує кошти за дитячий садочок, купляє одяг, возить дитину до лікарні. Раніше дитина проживала в нього, а на даний час дитина проживає з позивачкою. Він не відмовляється і в подальшому надавати дитині матеріальне утримання, але він заперечує проти стягнення коштів на утримання дитини на користь позивачки, так як не впевнений, що ці кошти будуть витрачені позивачкою саме на дитину, а не на власні потреби позивачки. На даний час дитина погано вдягнута, має вади мовлення. Він на даний час працевлаштований, але не офіційно, на постійній основі, має дохід, що дорівнює 2200-2400 грн. щомісяця, його батьки не інваліди, батько працює, а мати домогосподарка, в іншому шлюбі він не перебуває, інших неповнолітніх та малолітніх дітей не має. Просив в позові відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, спираючись на доводи, викладені в запереченнях проти позову, підтримав позицію відповідача та пояснив, що в судовому засіданні не доведений факт ухилення відповідача від утримання дитини. Просив в позові відмовити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши учасників процесу, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії 1-КИ №293983, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. (а.с.3). Згідно довідки Покровської селищної ради № 11128 видно, що [PERSON] проживає по вул. Гр. [PERSON], 99 з [PERSON], [INFO] (батько) та [PERSON], [INFO] (мати) (а.с. 22). Згідно довідки Покровської селищної ради № 11366 від 09.12.2016 року видно, що [PERSON] проживає за адресою смт.. Покровське по вул. Набережна, 332 з [PERSON], [INFO] (син) та [PERSON], [INFO] (дочка) (а.с. 29). Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім"ї [PERSON], встановлено, що [PERSON] проживає в [INFO] з [PERSON] та [PERSON], її матеріальне становище отримує допомогу на дітей в розмірі одна тисяча сімдесят гривень, при будинку є присадибна ділянка розміром 30 соток; родина [PERSON] з 2013 року проживає за адресою [INFO] проживають в належних умовах. Від сусідів скарг не надходило. Ведуть підсобне господарство. Мати шкідливих звичок не має, діти знаходяться під постійним материнським наглядом (а.с. 30). Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії "Дніпропетровської клінічної психіатричної лікарні "ДОР" про стан здоров'я [PERSON], [INFO] № 221 від 31.10.2016 року та висновку консультанта від 01.11.2016 року видно, що він має захворювання: тяжелая умственная отсталость, гипердинамический синдром F72.0. Выраженные и значительно выраженные нарушения психических функций. Ограничение жизнедеятельности 3 и 4 степени по критериям: способность к самообслуживанию, ориентировки, способность к общению, контроль за своим поведением, способность к обучению, трудовой деятельности "ребенок-инвалид подгруппы А". Нуждается в постоянном постороннем уходе (а.с. 26, 27). Згідно копій товарних чеків від 11.10.2016 року на суму 320 грн., від 06.01.2017 року на суму 260 грн., 05.04.2014 року на суму 480 грн., 17.05.2014 року на суму 380 грн., 25.09.2015 року на суму 675 грн., 25.10.2013 року на суму 850 грн., 06.04.2014 року на суму 710 грн., 12.04.2015 року на суму 715 грн., 04.04.2016 року на суму 430 грн., 10.01.2016 року на суму 340 грн., 24.09.2016 року на суму 590 грн. видно, що було придбано одяг (а.с. 33, 28). Згідно копії чеку з УКРПОШТА від 23.12.2016 року видно, що [PERSON] перерахував [PERSON] суму 300 грн. грошовим переказом (а.с. 28). У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так, суд вважає доведеним факт періодичного надання відповідачем [PERSON] матеріальних коштів у вигляді купівлі одягу дитині і участі в утриманні дитини. Однак, утримання дитини повинно відбуватись систематично, про що і просить позивачка. Крім того, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років в 2016 році становив 01 січня 2016 пo 30 квітня - 1167 грн. (30% становить 350,10грн.), з 01 травня пo 30 листопада 1228 грн. (30% становить 368,40 грн.), з 01 грудня - 1355 грн. (30% становить 406,50 грн.). Законодавством встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З наданих відповідачем та його представником доказів вбачається, що відповідач в 2016 році надав матеріальної допомоги на утримання сина у вигляді купівлі одягу на загальну суму 1680 грн., що становить 140 грн. на місяць, що значно менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Крім того, враховуючи стан здоров'я дитини та інші обставини, що були вивчені судом в силу ст. 182 СК України, суд вважає за можливе стягувати аліменти у частці від доходу відповідача, оскільки останній повідомив, що має постійне місце роботи та постійний прибуток в сумі 2200 2400 грн. щомісяця, але офіційно не працевлаштований. Згідно Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року) в частині 1 статті 3 встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно частини 2 статті 3 цієї Конвенції встановлено, що Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ч. 2 ст. 27 цієї Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.\~\~\~\~ Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 640 грн.\~ судового збору в дохід держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180- 183 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved