Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

[PERSON], яка діє від власного імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON], за участю заінтересованих осіб - Міністерства соціальної політики України, Російської Федерації звернулась до суду про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що її чоловік, прапорщик [PERSON] з 17.12.189 по 18.10.1991 року проходив строкову службу у Збройних Силах України, з 4.09.1995 р. по 12.07.2014 р. - військову службу за контрактом у Національній академії Державної прикордонної служби України імені [PERSON] на посаді старшого інструктора групи навчально-спеціальних машин центру забезпечення навчального процесу. З 18.04.2014 р. він вибув у відрядження для виконання завдань з посилення охорони державного кордону на загрозливих напрямах в Донецькій області. 12.07.2014 р. близько 14 год. між прикордонним сектором "В" і "Б" під час доставки води на прикордонний сектор, водій службового автомобіля "УАЗ" не впорався з керуванням транспортного засобу, в результаті чого автомобіль перевернувся. Внаслідок термінової евакуації травмованих з міста події, було вислано групу військовослужбовців у складі 8 осіб на БТР-80, яким керував прапорщик [PERSON] Під час повернення з місця події, о 16 год. того ж дня, біля 16 км від населеного пункту Маринівка Донецькій області БТР-80, на борту якого уже знаходились евакуйовані військовослужбовці, солдат [PERSON] та сержант [PERSON] підірвалися на фугасі, в результаті чого загинули начальник групи майор [PERSON] та механік-водій прапорщик [PERSON], зазнали поранень 8 військовослужбовців. Причиною нещасного випадку зазначено (загибель) внаслідок протиправних дій інших осіб. Згідно наказу ректора Національній академії Державної прикордонної служби України імені [PERSON] № 411- ОС від 27 серпня 2014 року та свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 233470 від 16 липня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області прапорщик [PERSON] [INFO] 12.07.2014 р. загинув у віці 43 років у місті Шахтарськ Донецької області під час підриву БТР на фугасі. Отримані поранення та причина смерті - розтрощення голови, тулубу, травматична ампутація верхніх та нижніх кінцівок, повязані з виконанням обовязків військової служби із захисту Батьківщини. Зазначається, що, починаючи з кінця лютого 2014 року, війська Російської Федерації, у військовій формі без розпізнавальних знаків, почали окупацію Кримського півострова, а в подальшому 21 березня 2014 року владою Російської Федерації було прийнято Федеральний конституційний закон «О принятии в Российскую Федерацию Республики Крым и образовании в составе Российской Федерации нових субъектов - Республики Крым и города федерального значення Севастополя». Після незаконної анексії Кримського півострова, в квітні 2014 року Російська Федерація почала другу фазу збройної агресії проти України, під час якої контрольовані, керовані і фінансовані спецслужбами Російської Федерації озброєні бандитські формування проголосили створення «Донецької Народної [PERSON]» (07 квітня 2014 року) та «Луганської Народної [PERSON]» (27 квітня 2014 року). 11 травня 2014 року на окупованій території Донецької і Луганської області відбувся незаконний референдум щодо самовизначення в Луганському та Донецькому регіонах з погано прихованою метою відокремлення та проголошення так званих «Луганської Народної [PERSON]» та «Донецької Народної [PERSON]», однак сам референдум так і не був визнаний, як Україною, так і міжнародною спільнотою. Як підсумок, Україною, за наслідками військової агресії Російської Федерації, прийнято постанову Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», якою визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей. Вважає, що внаслідок саме військової агресії Російської Федерації на території Донецької області було порушено право на життя і здоров'я її чоловіка - [PERSON], передбачене статтею 27 Конституції України, ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року. Встановлення юридичного факту, що загибель її чоловіка - [PERSON], яка сталася при виконанні ним обовязку військової служби внаслідок саме військової агресії Російської Федерації проти України, буде породжувати юридичні наслідки - визначення статусу [PERSON] як жертви міжнародного збройного конфлікту, як особи, що перебувала під захистом Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях, яка ратифікована Україною 3.07.1954 р., що обумовлює виникнення прав та обовязків, передбачених цією Конвенцією, іншими нормами національного та міжнародного права. Посилаючись на викладене, заявник просить суд встановити юридичний факт загибелі [PERSON] [INFO] при виконанні обов'язку військової служби із захисту Батьківщини 12 липня 2014 року у місті Шахтарську Донецької області внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України. В судовому засіданні заявник та його представники заяву підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ній. В судове засідання представник заінтересованої особи Міністерства соціальної політики України не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Крім цього, до суду надійшло клопотання Міністерства соціальної політики України про розгляд заяви без участі без представника. В судове засідання представник заінтересованої особи Російської Федерації не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що чоловік заявниці - прапорщик [PERSON] з 17.12.1989 року по 18.10.1991 року проходив строкову службу у Збройних Силах України, з 4.09.1995 року по 12.07.2014 року - військову службу за контрактом у Національній академії Державної прикордонної служби України імені [PERSON] на посаді старшого інструктора групи навчально-спеціальних машин центру забезпечення навчального процесу. З 18.04.2014 р. [PERSON] вибув у відрядження для виконання завдань з посилення охорони державного кордону на загрозливих напрямах в Донецькій області . 12.07.2014 р. близько 14 год. між прикордонним сектором "В" і "Б" під час доставки води на прикордонний сектор, водій службового автомобіля "УАЗ" не впорався з керуванням транспортного засобу , в результаті чого автомобіль перевернувся. Внаслідок термінової евакуації травмованих з міста події, було вислано групу військовослужбовців у складі 8 осіб на БТР-80, яким керував прапорщик [PERSON] Під час повернення з місця події, о 16 год. того ж дня, біля 16 км від населеного пункту Маринівка Донецькій області БТР-80, на борту якого уже знаходились евакуйовані військовослужбовці: солдат [PERSON] та сержант [PERSON], підірвався на фугасі, в результаті чого, загинули начальник групи майор [PERSON] та механік-водій прапорщик [PERSON], зазнали поранень 8 військовослужбовців. Причиною нещасного випадку зазначено (загибель) внаслідок протиправних дій інших осіб. Згідно наказу ректора Національній академії Державної прикордонної служби України імені [PERSON] № 411-ОС від 27 серпня 2014 року та свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 233470 від 16 липня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області прапорщик [PERSON] [INFO] 12.07.2014 р. загинув у віці 43 років у місті Шахтарськ Донецької області під час підриву БТР на фугасі. Отримані поранення та причина смерті - розтрощення голови, тулубу, травматична ампутація верхніх та нижніх кінцівок, повязані з виконанням обовязків військової служби із захисту Батьківщини. Указом Президента України від 26.07.2014 р. № 619/2014 за особисту мужність і героїзм , виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України [PERSON] посмертно нагороджено орденом "За мужність" 3 ступеню. Заявниця посилається на те, що саме у результаті збройної агресії Російської Федерації її чоловік загинув 12.07.2014 р., виконуючи обовязки військової служби та захищаючи Батьківщину. На підтвердження цього заявником були наведені наступні докази по справі. Відповідно до постанови Верховної Радії України «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21 квітня 2015 року, було схвалено текст Заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків». Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України №1207~VII від 15 квітня 2014 року із змінами і доповненнями, внесеними відповідно Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення дати початку тимчасової окупації» від 15 вересня року № 685-VIII [PERSON] Крим та місто Севастополь визнані тимчасово окупованою територією України з зазначенням дати тимчасової окупації - 20 лютого 2014 року. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, збройна агресія - це застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій, зокрема: вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України; напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України. Україною, за наслідками збройної агресії Російської Федерації, прийнято постанову Верховної Ради України від 17 березня 2015 року N 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», якою визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України, за державним кордоном України. Російська Федерація, здійснивши збройну агресію відносно України та, відповідно, окупувавши частину території України, а саме: [PERSON] Крим, м. Севастополь та частину Донецької та Луганської областей, порушила норми та принципи Статуту ООН, Загальної декларації прав людини, Будапештського меморандуму, Гельсінського заключного акту на раді Безпеці та Співробітництву в Європі від 01 серпня 1975 р. та Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією. Зокрема, пунктом 1 Будапештського меморандуму передбачено, що і Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північ Ірландії і Сполучені Штати Америки підтверджують Україні їх зобов'язання згідно з принципами Гельсінського заключного акту Наради по Безпеці співробітництву в Європі від 01 серпня 1975 р. поважати незалежність суверенітет та існуючі кордони України. Пункт 2 Будапештського меморандуму Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії Сполучені Штати Америки підтверджують їх зобов'язання утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності та політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом Організації Об'єднаних Націй. Згідно із Гельсінським заключним актом Наради по Безпеці та співробітництву в Європі від 01 серпня 1975 р. суверенні права державі мають узгоджуватись із міжнародним правом, зокрема Статутом ООН, Загальною декларації прав людини та Гельсінським заключним актом Наради по Безпеці та співробітництву в Європі від 01 серпня 1975 р., які визначають права та законні інтереси людини як найвищу суспільну цінність, гарантують людині право жити в мирі та безпеці. Суд приходить до висновку, що слід встановити юридичний факт загибелі [PERSON] [INFO] при виконанні обов'язку військової служби із захисту Батьківщини 12 липня 2014 року у місті Шахтарську Донецької області внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Outcome: approved