Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , на її користь щомісячно аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до закінчення сином навчання, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох річного віку. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними розірвано в грудні 2006 року. З 15.10.2009 вона перебуває у шлюбі з [PERSON] . На даний час син [PERSON] , [INFO] , навчається у Національному університеті "Львівська політехніка" на другому курсі денної форми навчання. Йому необхідні кошти для проживання та купівлі продуктів, одягу, підручників, канцелярського приладдя та на інші потреби. Вона намагається самостійно забезпечити усі потреби сина, дбає про його духовний розвиток. Однак на її утриманні є ще одна дитина, тому на даний час їй складно самостійно забезпечувати усі потреби сина, оскільки у зв`язку з його навчанням витрати значно зросли, а розмір отримуваних нею доходів є недостатнім для належного його утримання. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як для матері, так і для батька. Відповідач є працездатного віку, тому має можливість працювати та сплачувати аліменти на сина до закінчення ним навчання, тому вважає, що її позовні вимоги підлягають до задоволення. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. Додатково вказала, що з двохрічного віку сина і до досягнення ним 16 років вона від відповідача регулярно отримувала аліменти у розмірі 400 гривень. З 16 до 18 років на утримання їхньої дитини з відповідача вже стягувалися аліменти у розмірі 50 % прожиткового розміру для дитини відповідного віку. Під час навчання сина у школі всі додаткові витрати вона постійно несла самостійно, за збільшенням розміру аліментів чи стягнення додаткових витрат на дитину не зверталася, оскільки [PERSON] завжди вказував, що йому потрібно утримувати іншу свою сім`ю. Як відповідач, так і вона, ще мають на утриманні по одній дитині, що не позбавляє їх обов`язку нести додаткові витрати на їхнього спільного сина. З часу, коли останній вступив на навчання до Львівської політехніки, додаткові витрати на його утримання значно зросли, тому вона вже не може нести їх самостійно. Син навчається на денній формі навчання, тому самостійно утримувати себе не може, проживає у гуртожитку. Вчиться добре. На даний час у нього задовільний стан здоров`я. Однак, він мав проблеми із хребтом, тому проходив курс масажів, і в даний час потребує спостереження. Відповідач працює, має постійне місце роботи, тому може брати участь в утриманні сина, доки той навчається. Їй не відомо, чи має якість проблеми зі здоров`ям відповідач, однак знає, що у нього є транспортний засіб. Вона ж а їхній син рухомого та нерухомого майна у власності не мають. Не заперечила проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07.09.2021 відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для надання відзиву. 18 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Відповідач відзиву, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивачки та будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавав, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом направлення ухвали про відкриття провадження, позову і додатків до нього, ухвали про закриття підготовчого провадження, а також повісток (а.с. 15-17, 20, 23-25, 30, 32-34, 36-41, 42-44, 45-46) за місцем роботи, за вказаною позивачкою адресою, та зареєстрованим місцем проживання (а.с. 35), а також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади України (а.с. 21, 29). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідач клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не направляв, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за відсутності останнього. Протокольною ухвалою суду від 04.11.2021 постановлено провести заочний розгляд даної справи. Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за згодою позивачки, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце, день і час судового засідання, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.09.2003, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 19.12.2006, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.10.2009, [PERSON] 15.10.2009 зареєструвала шлюб з [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 9). З огляду на вказане, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Про те, що [PERSON] є студентом другого курсу ОПП бакалавр денної форми навчання Інституту енергетики та систем керування Національного університету "Львівська політехніка" та закінчує навчання 30.06.2024, свідчить довідка № 189 від 01.09.2021 (а.с. 10). Таким чином, суд встановив, що у сторін є повнолітній син, який навчається у ВУЗі на денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. У позивачки [PERSON] є малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 22.07.2011 (а.с. 11). У відповідача теж на утриманні є ще одна дитина, на що вказала позивачка у судовому засіданні. Між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання. Оцінка суду: суд, вислухавши вступне слово позивачки, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з такого. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріального допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, а також з врахуванням можливостей самої повнолітньої дочки (сина) нести таке утримання. Так, в судовому засіданні встановлено, що син сторін [PERSON] , [INFO] , навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матерільної допомоги. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу), однак не долучає жодних доказів на підтвердження можливості відповідача сплачувати аліменти у визначеному розмірі, як і не обгрунтовує необхідність стягнення аліментів саме в такому розмірі. Так, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка не надала доказів, які би підтверджували розмір понесених витрат на утримання сина у зв`язку з його навчанням: на оплату за проживання в гуртожитку, придбання посібників, проїзд та несення інших витрат. Хоча згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18, при визначенні розміру таких аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У матеріалах справи також відсутні і будь які докази щодо майнового стану сторін та їхнього сина. Даючи оцінку викладеному, суд приймає до уваги, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну допомогу сину, оскільки останній продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу, відповідачем не надано, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище сторін, наявність у кожного з них ще по одній неповнолітній дитині, та обставини, визначені в ст. 182 СК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти у розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання, але не більше, ніж до досягнення сином двадцяти трьох років, починаючи з 06.09.2021, оскільки згідно з ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Такий розмір аліментів, на думку суду, є об`єктивним з огляду на принцип рівності батьків в утриманні дитини, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 908,00 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст. 81, 141 ЦПК України, ст. 7, 79, 141, 181, 182, 199, 200 СК України,

Outcome: partial