Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Управління Державного агентства рибного господарства у Львівській області (Львівський рибоохоронний патруль) звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього майнову шкоду, завдану внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів в розмірі 3\~740, 00 гривень та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102, 00 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 16 квітня 2018 року працівниками Львівського рибоохоронного патруля було складено протокол про адміністративне правопорушення № 0023 відносно [PERSON] , про те, що [PERSON] 16 квітня 2018 року близько 00 год 53 хв, під час проведення рибоохоронного рейду в Яворівському районі на водоймі поблизу с. Терновиця Яворівського району Львівської області, було встановлено те, що [PERSON] проводив вилов риби сіткою ставною, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.\~4\~ст.\~85\~Кодексу України\~про адміністративні\~правопорушення. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 22 травня 2018 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340, 00 гривень. Відповідно до ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Питання щодо відшкодування завданих збитків [PERSON] в ході розгляду адміністративної справи не вирішувалось, оскільки ст. 40 КУпАП не передбачено одночасне стягнення завданої шкоди саме на користь держави. За таких обставин, сума завданої шкоди, може бути стягнена в порядку цивільного судочинства, тому просить позов задовольнити. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 12 січня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. У судове засідання відповідач не прибув, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Як встановив суд, 16 квітня 2018 року працівниками Львівського рибоохоронного патруля було складено протокол про адміністративне правопорушення № 0023 відносно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Із змісту протоколу встановлено, що [PERSON] 16 квітня 2018 року близько 00 год 53 хв на водоймі поблизу с. Терновиця Яворівського району Львівської області проводив вилов риби сіткою ставною, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також з протоколу встановлено, що у [PERSON] було виявлено, зокрема, рибу карась 150 штук, рибу плітка 14 штук, чим заподіяно шкоду на суму 3\~740, 00 гривень. Згідно з розрахунком матеріальної шкоди до протоколу № 0023 [PERSON] заподіяв державі збитки на суму 3\~740, 00 гривень. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 22 травня 2018 року [PERSON] визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП і накладено адміністративний штраф у розмірі 340 грн. Дана постанова набрала законної сили 02 червня 2018 року. Частиною 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії ( бездіяльність ) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 10 Закону України "Про тваринний світ" визначено, що громадяни зобов`язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів тваринного світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про тваринний світ" об`єкти тваринного світу є дикі тварини хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі. Відповідно до ст. 37 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області). Відповідно до ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно з ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Статтею 324 Цивільного кодексу України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Таким чином, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди (в даному випадку Новояворівській міській раді Яворівського району Львівської області). Статтею 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що своїми діями [PERSON] порушив п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15 лютого 1999 року, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП. Так відповідно до п. 3.15 цих Правил забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Пунктом 6.2. даних Правил передбачено, що шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою Кабінету міністрів України "Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів" від 21 листопада 2011 року № 1209. Згідно з розрахунком матеріальної шкоди, [PERSON] нанесено збитків рибному господарству України на суму 3\~740, 00 гривень. Оцінивши даний розрахунок, суд вважає його обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам зазначеної постанови Кабінету Міністрів України. Крім того, як зазначено вище, [PERSON] визнав позов, про що подав відповідну заяву. Частинами 1,\~4\~ст.\~206\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~передбачено,\~Позивач може\~відмовитися від\~позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінивши заяву [PERSON] про визнання позову, суд вважає, що вона не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже відсутні перешкоди для її прийняття. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, враховуючи заяву відповідача [PERSON] про визнання позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов Управління Державного агентства рибного господарства у Львівській області (Львівський рибоохоронний патруль) є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви Управління Державного агентства рибного господарства у Львівській області (Львівський рибоохоронний патруль) сплатило судовий збір в розмірі 2102, 00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 137 від 08 грудня 2020 року. Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, тому відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Зважаючи на наведене з [PERSON] слід стягнути 1051, 00 гривень на користь Управління Державного\~агентства рибного\~господарства у\~Львівській області\~(Львівський\~рибоохоронний патруль),що становить 50 відсотків сплаченого судового збору.

Outcome: approved