Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

Позивач Рава-Руська міська рада звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: виконавчий комітет Рава-Руської міської ради про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свою вимогу тим, що жодних умов для проживання, виховання та розвитку дитини немає. Мати не створила (за час 2010-2019рр.) та не бажає створювати належних умов для життя та розвитку дитини. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків - не дбає про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом лікуванням дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. 11 липня 2019 року комісією з питань захисту прав дитини при виконкомі Рава-Руської міської ради було прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила з приводу заявленого позову та пояснила, що вона є хорошою мамою, дитина її дуже любить, у випадку позбавлення її батьківських прав для дитини це буде сильним ударом. Представник позивача в судовому засіданні свої позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав в повному обсязі, просить такі задоволити. Представник третьої особи виконавчого комітету Рава-Руської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, представника третьої особи, дослідивши зібрані по справі докази та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] ( Позивач по справі) та [PERSON] ( а. с. 3). Даний факт не заперечувався в судовому засіданні ні позивачем, ні відповідачем. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] в зв"язку з одруженням із [PERSON] 22.08.2012 року. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З довідки № 63 від 21.06.2019 року, виданої [PERSON] вбачається, що він дійсно навчається в КЗ ЛОР "Краковецький навчально-реабілітаційний центр І-ІІ ступенів з поглибленою професійною підготовкою" . Відповідно до ч. 2- 4 ст. 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно довідки № 813 від 12.04.2019р. виданої [PERSON] про те, що вона зареєстрована в [ADDRESS] і має наступний склад сім"ї: [PERSON] , [INFO] , який з 18.02.2010р. зареєстрований за вказаною адресою. Згідно акту обстеження умов проживання від 26.06.2019р. вбачається, що жодних умов для виховання та розвитку дитини немає, належного виховання за дитиною не здійснює. В квартирі [ADDRESS] ніхто не проживав. Згідно консультаційного висновку спеціаліста у [PERSON] встановлено розумові відсталість з емоційно-вольовою лабільністю, психопатизація особи, соціальна дезадаптація. Згідно висновку № 1 від 11.07.2019р. вбачається, що комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Рава-Руської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON]. щодо її сина [PERSON] , [INFO] . Згідно заяви [PERSON] від 01.07.2019р. вбачається, що вона звернулась із вказаною заявою про влаштування її сина [PERSON] у КЗ ЛОР "Краковецький навчально-реабілітаційний центр І-ІІ ступенів з поглибленою професійною підготовкою" на повне державне забезпечення у зв"язку з складним матеріальним становищем та хворобою сина. Зазначені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір"ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність належного ставлення Позивача до своїх батьківських обов`язків . Постановою ПВСУ від 30 березня 2007 року, № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав » п. 16 абз. 2 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, судом встановлено, Позивач вихованням дитини не займається, не відвідує, матеріально не допомагає, тобто ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого малолітнього сина. Всі наведені вище обставини свідчать про те, що позивач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, а тому позов про позбавлення батьківських прав [PERSON]. є підставним, обгрунтованим, а тому підлягає до задоволення. Судові витрати вирішити в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved