Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

позивач ПАТ КБ "Приватбанк" 28 вересня 2016 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № б/н від 18.08.2010 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 9000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 30 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобовязання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушила графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 31.07.2016 року складає 41001,83 гривень. Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не зявився у судове засідання, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи його було повідомлено належним чином судовою повісткою, заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності не надав. З огляду на це на підставі ст. 197 ЦПК України,суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, без фіксації судового розгляду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ Судом, встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 18.08.2010 року між ним та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 30 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с.12 ) Згідно п. 2.1.1.5.5. кредитного договору позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с.22). Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. На час розгляду справи судом сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № б/н від18.08.2010 року, враховуючи право ПАТ КБ "Приватбанк" вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 41001,83 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає - 8654,48 гривень; - заборгованість за відсотками за кредитом складають - 28118,69 гривень; - заборгованість за пенею та комісією - 1800,00 гривень; - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 1928,66 грн. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п.2.1.1.12.6.1. кредитного договору та згідно із витягу із тарифів в разі виникнення прострочених обов'язків, клієнт сплачує банку пеню (а.с.16, 25). .Згідно позову банк до заборгованості відповідача [PERSON] включив - пеню 1800,00 гривень. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. кредитного договору у разі порушення позичальником будь-якого зобовязання ПАТ КБ "Приватбанк" має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову, що складає 2428,66 грн (а.с. 22 зв.б. ). Оскільки позичальник [PERSON] порушив строки платежів за зобовязаннями, як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 28 вересня 2016 р. звернувся до суду, тому відповідач [PERSON] повинен відповідно до п. 4.2 кредитного договору, ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу штраф, який на час розгляду справи судом складає 2428,66 гривень. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконував, в звязку з чим станом на 31.07.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом - 41001,83 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає - 8654,48 гривень; - заборгованість за відсотками за кредитом складають - 28118,69 гривень; - заборгованість за пенею та комісією - 1800,00 гривень; - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 1928,66 грн. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований. Але, позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути заборгованість за пенею в сумі 1800,00 грн. та штраф в розмірі - 2428,66 грн., але зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами забороняється законом. Так, згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Дружківка Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], отже, на підставі вказаного Закону він має бути звільнений від сплати штрафних санкцій за вказаним договором кредиту в сумі 4228,66 грн. Тому, суд вважає, що позов в частині позовних вимог про стягнення пені в сумі 1800,00 грн. та штрафу в сумі 2428,66 грн. задоволенню не підлягає. З врахуванням викладеного, заборгованість, станом на 31.07.2016 року складає 36773,17 грн., з яких: 8654,48 грн. - заборгованість за кредитом, 28118,69 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом. Таким чином, оскільки відповідач порушив умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором б/н від 18.08.2010 року на час розгляду справи судом відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 36773,17 гривень. \~ За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за Договором, процентів за користування кредитом підлягають задоволенню на підставі статей 526, 554, 611, 1054 ЦК України. Таким чином, оскільки, позов задоволено частково, то треба стягнути у примусовому порядку суму заборгованості, процентів з відповідача. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1378,00 гривень. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 36 773,17 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1378,00 гривень та витрати на оголошення у сумі 840 гривень, які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача [PERSON] .

Outcome: partial