Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

Представник ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду з позовом до [PERSON] з позовом про стягнення забогованості в розмірі 41989 грн. 79 коп., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 01.09.2011 року Відповідач отримала кредит у розмірі 4900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит відповідачем було отримано, проте свої зобов'язання за договором вона виконувала не належно, а тому станом на 30.06.2017 року заборгованість позичальника становить 41989,79 грн. Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі в розмірі 1 762,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася . Від відповідача надійшов відзив ( заперечення) на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позову. Мотивує його тим, що 01.09.2011 року вона отримала у Вижницькому відділенні Приватбанку картку для виплат, на яку мали надходити декретні кошти та кредитну картку "Універсальна" із кредитним лімітом 5000,00 грн. Кредитну картку вона не активувала , коштів не знімала. На початку червня 2014 року до неї зателефонували представники ПриватБанку і повідомили , що з її картки знято кошти. Вона звернулася до відділення ПриватБанку і просила заблокувати її картку, на що їй порекомендували звернутися у поліцію. Від представника ПАТ КБ "Приватбанк" надійшла відповідь на відзив , якою просить суд задовольнити позовні вимоги, оскільки посилання відповідача на заволодіння коштами шахрайським шляхом не несе ніякого підтвердження . До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією , до моменту письмової заяви про блокування коштів на Картрахунку і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією до моменту картки до стоп-листа Платіжної системи. Судові засідання призначалися до розгляду , однак неодноразово розгляди справи відкладалися в зв' язку з клопотаннями відповідача про відкладення по причині захворювання, хоча жодних доказів нею на підтвердження цього не надано. Від відповідача 23.07.2018 року надійшло клопотання про відкладення розгляду справи , яке призначене на 26.07.2018 року у зв'язку з оформленням документів про надананя безоплатної правової допомоги. Враховуючи, що судові засідання по розгляду вказаної справи про стягнення забогованості з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" неодноразово відклалися за клопотанням відповідача , про які вона достовірно була інформована, що підтверджено матеріалами справи, мала можливість заздалегіть скористатися послугами адвоката ( представника) , то суд вважає, що клопотання про відкладення розгляду справи судом розцінюється як підстава для затягування строків розгляду справи , тому не підлягає до задоволення , і справу необхідно розглянути у даному судовому засіданні. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 01.09.2011 року відповідач отримала кредит в розмірі 4900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, підтвердивши свою згоду на те, що підписаний кредитний договір разом із запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та Правилами, Тарифами складають між ним та банком Кредитний Договір, що підтверджено підписом у заяві. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і правил боржник доручає банку проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами невиконаних зобов'язань перед банком. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом і відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Згідно з ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов'язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії анкети-заяви відповідача (а.с.6), Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.6), Умов і правил надання банківських послуг (а.с.8-31), 01.09.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг (кредитний договір № б/н), за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 4900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, у зв'язку з чим, за розрахунком позивача (а.с. 5), станом на 30.06.2017 року заборгованість позичальника становить 41989,79 грн. з яких: 4692,97 грн. - заборгованість за кредитом; 34821, 12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1975,70 грн. - штраф (процентна складова). Згідно з ст. 525, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Кредитор, крім того, має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, тобто грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Вищевикладені норми цивільного законодавства, а також умови кредитного договору між сторонами, дають суду законні підстави для задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, до стягнення підлягає заборгованість в розмірі 41989, 79 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У зв'язку з цим, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved