Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення особи батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що вона, [PERSON] , перебувала із громадянином [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який було укладено 25 жовтня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №1895. На підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27.01.2017, шлюб між ними розірвано. Від шлюбу народилася одна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Факт батьківства підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Фактично шлюбні стосунки було припинено. З червня 2016 року, вони з відповідачем проживають окремо. Дитина проживає разом із нею. Весь цей час, з моменту припинення стосунків, відповідач життям сина не цікавиться, не цікавиться його фізичним зростом, проживанням, моральним вихованням, та особистим розвитком, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з сином та приймати участь у його вихованні. На сьогоднішній день, дитині вже п`ять років, тому він фактично не пам`ятає свого батька та не має до нього ніяких почуттів. Відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків передбачених законом та моральними засадами суспільства. Він самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною та її виховання і навчання та не проявляє жодного інтересу до життя дитини. З 2016 року, вона з сином, проживають в однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї та актом обстеження умов проживання сім`ї від 27.09.2019. Дитині забезпечений належний фізичний, духовний і моральний розвиток, гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Дитина знаходиться на обліку в Комунальному некомерційному підприємстві "Ірпінському міському центрі первинної медико-санітарної допомоги Ірпінської міської ради Київської області". Дитині вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди, стан здоров`я задовільний, хронічні захворювання відсутні. Нагляд за станом здоров`я дитини, з моменту її народження і по сьогоднішній день, здійснює вона. Батько участі у цій сфері життя дитини не приймав і не приймає. Також дитина відвідує дошкільний навчальний заклад №599 з 02.09.2016 по теперішній час, за адресою: [ADDRESS] . За весь цей період приводила і забирала дитину лише вона. За харчування дитини в закладі сплачується вчасно. Вона офіційно працює та отримує заробітну плату, а саме працює головним бухгалтером на ТОВ "УБМ-Груп" та отримує заробітну плату в розмірі 28140 гривень, щомісячно, а також працює на ТОВ "Експертиза, проектування, сервіс" на посаді бухгалтера, із заробітною платою 3000,64 грн., щомісячно. Відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, його фізичним, духовним та моральним розвитком не займається. Матеріальної допомоги не надає, хоча відповідно до рішення Ірпінського міського суду Київської області від 01.11.2018, повинен сплачувати аліменти. Крім того, Рахівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління у Закарпатській області відкрито виконавче провадження №59707102 від 05.08.2019 про стягнення із [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 08.05.2018 і до повноліття дитини. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів п виконавчому провадженню №59707102, заборгованість по сплаті аліментів станом на 19.09.2019 складає 16000 гривень. Крім того, їй відомо, що з 2016 року відповідач перебуває за кордоном, жодної інформації про його місце перебування та роботи вона не має, оскільки з червня 2016 року він з нею та сином не спілкується та не підтримує жодних зв`язків. У зв`язку з тим, що відповідач не зайимається вихованням свого сина та перебуває за кордоном, вона не має можливості зареєструвати свого сина, [PERSON] за адресою їх проживання, оскільки не має на це дозволу відповідача. Крім того, вона разом з сином не може виїхати за межі території України на відпочинок, подорожі, що могло б надавати всебічний, географічний та історичний розвиток дитині, оскільки не має на це відповідного дозволу від батька, що суперечить інтересам дитини. Таким чином, викладене свідчить про те, що відповідач, як батько малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , свідомо нехтує своїми обов`язками. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням та навчанням необхідного рівня відповідного віку, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання, що необхідно для нормального самоусвідомлення дитини, не надає сину доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не надає допомоги на матеріальне утримання дитини. На підставі наведеного просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 04.11.2019 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Залучено до участі у розгляді справи Службу у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою суду від 11.12.2019, витребувано від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про те, чи перетинав Державний кордон України, [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Якщо перетинав державний кордон України, зазначити в якому напрямку та дату перетину. Оголошено перерву у підготовчому засіданні до 20 січня 2020 року. Ухвалою суду від 20.01.2020 підготовче провадження у справі закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 18 лютого 2020 року. В судовому засіданні, представник позивача Катеринюк Т.М., адвокат АО "Перша Столична Контора" Удовиченко Д.Г., позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягають. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причину неявки суду не повідомив. Відзив на позов не подавав. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, в судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причину неявки суду не повідомили. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений судом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Заслухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959р.), Конвенції ООН про права дитини (1989р.), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у даній сфері. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959р.), "дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості". Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як вбачається з матеріалів справи, сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2013 року, укладеному у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, прощо складено відповідний актовий запис №1895, який 27.01.2017 між ними було розірвано на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/16561/16-ц. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина - син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 лютог 2014 року. У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно ст.164 СК України, в разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Відповідно до положень діючого Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не вливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За роз`ясненнями п., п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Зочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 01.11.2018 по справі №367/3287/18 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі, по 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 08.05.2018 до досягнення дитиною повноліття. З матеріалів справи, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином своїх обов`язків, щодо матеріального утримання свого сина [PERSON] , що стверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів наданого державним виконавцем [PERSON] , з якого слідує, що відповідач [PERSON] , у період з травня 2018 року по серпень 2019 року, не сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та допустив заборгованість на загальну суму 16000 гривень. З довідки про склад сім`ї №71 від 26 вересня 2019 року та актів обстеження матеріально-побутових умов проживання від 27 вересня 2019 року та від 02 жовтня 2019 року, судом встановлено, що малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своєю мамою, позивачем по справі - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Батько дитини, не приймає участі у вихованні, навчанні та утриманні дитини. Довідкою, №73 виданою 13 вересня 2019 року директором Дошкільного навчального закладу №599, [PERSON] , стверджується що відповідач [PERSON] не брав та не бере участь у вихованні сина. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради 17.12.2019 року за №200/6 надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . З висновку вбачається, що гр. [PERSON] , як батько малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , мешкає окремо, жодних покладених на батька обов`язків не виконує, не приймає будь-якої участі у вихованні сина, не піклується про нього, про його фізичний та духовний розвиток, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я. Наведені докази свідчать про те, що відповідач [PERSON] , як батько малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , свідомо нехтує своїми обов`язками. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням та навчанням необхідного рівня відповідного віку, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання, що необхідно для нормального самоусвідомлення дитини, не надає сину доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не надає допомоги на матеріальне утримання дитини. Підстав, які б могли заперечити позбавленню відповідача батьківських прав судом не встановлено, оскільки останній душевною хворобою, недоумством чи іншою тяжкою хворобою не хворіє. Відповідач має реальну можливість допомагати синові, утримувати та належним чином його виховувати, оскільки є молодою, здоровою особою працездатного віку, інвалідом не являється. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачка надала достатньо доказів того, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, щодо матерільного утримання та виховання свого малолітнього сина, [PERSON] . Разом з тим, відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, відзив на позов не подано. У зв`язку з наведеним, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп..

Outcome: approved