Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

04 травня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про\~ стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання. В позові зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 09 жовтня 1999 року, який\~ 15.06.2005 року\~ розірвано. Мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею. Син досяг повноліття, а тому аліменти відповідач вже не сплачує, жодної\~ матеріальної допомоги не надає. Згідно контракту від 30.08.2017 року, син\~ є студентом денної форми навчання в Національному університеті кораблебудування імені адм. Макарова. Строк закінчення навчання 30.06.2021 року. Вважає, що відповідач має можливість матеріально\~ утримувати сина на період його навчання, оскільки він не є інвалідом і\~ отримує військову пенсію. В підготовче\~ засідання позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, а також уточнила позовні вимоги. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання в розмірі 1000 грн. щомісячно. Відповідач в підготовче\~засідання надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти на навчання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09 жовтня 1999 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Березнегуватському відділі РАГС Миколаївської області.15 червня 2005 року шлюб розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 54. (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ФП № 089516, виданого Березнегуватським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївської області, актовий запис № 14, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Після розірвання шлюбу син залишився проживати з матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2005 року на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби перебував виконавчий лист № 2-204 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку.(а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії 1-ФП № 009498, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області 28 січня 2006 року , актовий запис № 05, позивачка змінила прізвище на "Ходика". (а.с.5). З 01 вересня 2017 року [PERSON] навчається на денній формі навчання на контрактній основі в Національному університеті кораблебудування імені адм. Макарова, про що укладено договір про надання освітніх послуг № 17 ДКП01 від 30.08.2017 року (а.с. 11). Згідно довідки № 43 від 16.04.2018 року виданої Національним університетом кораблебудування імені адм. Макарова, [PERSON] є студентом І курсу денної форми навчання за напрямком "Інженерія програмного забезпечення" на контрактній основі і закінчує навчання 30 червня 2021 року. (а.с.9). За перший та другий семестр навчання внесено оплату в сумі 4475 грн. за кожний семестр, що вбачається із квитанції № 5919438SB від 14.08.2017 року, квитанції № 6222527SB від 04.01.2018 року. (а.с.12,13). Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. У відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, у відповідності до якої при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд знаходить встановленими наявність фактів на обґрунтування вимог позивачки, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги в звязку з навчанням повнолітнього сина, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У відповідності з вимогами п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved