Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

18.10.2017 року [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення несплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 25291, 86 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.10.2013 року у с. Бірки Зміївського району по вул. Залізничній водій [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-21099 здійснив наїзд на пішохода [PERSON], внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження. 30.09.2016 року від [PERSON] було подано на адресу страховика ПАТ НАСК "Оранта" повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву на виплату страхового відшкодування в сумі 54779,55 грн., з яких: відшкодування понесених витрат на лікування в сумі 31525,00 грн., відшкодування пов'язане із стійкою втратою працездатності в сумі 20646,00 грн., відшкодування моральної шкоди в сумі 2608,55 грн. За результатами розгляду документів, відповідач 04.07.2017 року перерахував частково страхове відшкодування в сумі 29487,69 грн. без пояснення причин часткового перерахування та пояснення у розмірі яких сум здійснено таке відшкодування. Отже, сума невиплаченого страхового відшкодування становить 25291,86 грн. Позивач [PERSON] подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутністю, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Разом з тим, просив не стягувати з відповідача витрати, повязані з наданням правової допомоги. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової кореспонденції, про причини неявки не повідомив. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, судом встановлено, що 29.09.2016 року [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою на виплату страхового відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 13.10.2013 року, де водії [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-21099, реєстраційний номер [NUMBER] в с. Бірки Зміївського району Харківської області, по вул. Залізничній скоїв наїзд на пішохода [PERSON] Внаслідок ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Розмір належного до виплат страхового відшкодування становить 54779,55 грн., з яких: відшкодування понесених витрат на лікування в сумі 31525,00 грн., відшкодування пов'язане із стійкою втратою працездатності в сумі 20646,00 грн., відшкодування моральної шкоди в сумі 2608,55 грн. (а. с. 7, 8). За результатами розгляду документів, відповідач 04.07.2017 року перерахував на розрахунковий рахунок [PERSON] страхове відшкодування в сумі 29487,69 грн. (а. с. 10). Позивачем надані докази того, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 13.10.2013 року, він отримав тяжкі тілесні ушкодження, перебував на лікування, у зв'язку з чим поніс витрати на придбання імплантатів, лікарських препаратів (а.с. 12, 13-49, 58-60, 61-63, 64-65, 66-67) [PERSON] присвоєно 2 групу інвалідності безстроково (а.с. 50-56, 57, 69). Згідно до ч. 2, ч. 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положення ч. 1 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Зважаючи на положення ч. 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик у разі погодження питання про проведення страхового відшкодування, повинен провести страхову виплату не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Отже, поліс за своєю природою є договором укладеним на користь третіх осіб. Відповідно до вимог ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Укладаючи договір обов'язкового страхування, страховик бере на себе обов'язок нести відповідальність за ризик заподіяння шкоди внаслідок експлуатації транспортного засобу перед заздалегідь невизначеним колом осіб (перелік яких визначений ст. 35 Закону), що в свою чергу, обмежує можливість страхувальника на отримання страхового відшкодування особисто. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Що стосується вимог щодо компенсації моральної шкоди то відповідно до вимог ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5% від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Відповідачем не надано будь-який заперечень проти позову, так само як і рішення про відмову у виплаті [PERSON] суми страхового відшкодування у повному обсязі у сумі 54779,55 грн. В своєю чергу, позивачем надано докази, які підтверджують його право на отримання страхового відшкодування у розмірі 54779,55 грн. Тому, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. З урахуванням перехованого [PERSON] страхового відшкодування у сумі 29487,69 грн., підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" сума страхового відшкодування у розмірі 25291,86 грн. З відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved