Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

15.03.2018р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приват Банк" заборгованість по кредитному договору в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 29.09.2011р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахуноке зі сплатою процентів в розмірі зазначеному в [PERSON], що діють на дату нарахування. Відповідач зобовязання за договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість, що станом на 31.12.2017р. становить 117000,00 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 4375,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 112625,00 грн.; судові витрати в сумі 1762грн. В судове засідання представник позивача надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, на позові наполягає у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується опублікованими оголошеннями на офіційному сайті судової влади, про причини своєї неявки не повідомив, відзив на позов не надав. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (стаття 178 ч.8 ЦПК України). Враховуючи вимоги ст.280 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з"явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Так, відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н від 29.09.2011р., за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою процентів в розмірі зазначеному в [PERSON], що діють на дату нарахування. В підписаній заяві про надання кредиту від 29.09.2011р. позичальник дав згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, являється кредитним договором (а.с.10). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого станом на 31.12.2017р. утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню, в розмірі 117000,00 грн., заборгованість за кредитом 4375,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 112625,00 грн. Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов"язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Договору, у разі виникнення прострочених зобов'язань клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується згідно "тарифів банку" на час порушення зобов'язань та може змінюватися у відповідності до договору. Згідно з п. 2.1.1.7.6 Договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов"язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Проте відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання щодо порядку погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості по договору кредиту № б/н від 29.09.2011 р., на загальну суму 117000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1762,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved