Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

В жовтні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про виділення в натурі частки із спільної часткової власності на житловий будинок та припинення права такої власності. В позовній заяві зазнається, що є власником 1/4 частини житлового будинку по [ADDRESS], що стверджується відповідно до рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 26.10.1967 року у справі № 2-487/1967 р., яка згідно рішення виконавчого комітету Чортківської міської ради від 21.01.2016 року № 5 виділена в окремий об'єкт нерухомого майна - житловий будинок з відповідною частиною господарський будівель і споруд шляхом присвоєння поштової адреси [ADDRESS], власник - [PERSON]. Крім позивачки, іншим співвласником 3/4 частини цього будинку є відповідачка у справі [PERSON] Сторони по справі є співвласниками житлового будинку [ADDRESS], і частки сторін є визначеними як 1/4 ([PERSON]) та 3/4 ([PERSON]), що спонукало позивачку звернутися до суду з позовом щодо виділення своєї частки в натурі із спільної часткової власності на житловий будинок та припинення права такої власності. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, виділити [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], [ADDRESS]) у натурі ? частини спільного будинковолодіння [ADDRESS], як об'єкт нерухомого майна і його адреса, а саме житловий будинок літ."А": 2-1 кімната пл. 13,1 кв. м., 2-2 кімната пл. 13,9 кв. м., І підвал пл. 6,0 кв. м., ІІ кухня пл. 10,1 кв. м., ІІІ ванна пл.. 2,3 кв. м., ІУ коридор пл.. 3,5 кв. м., загальна площа - 48,9 кв. м. , в т.ч. житлова - 27,0 кв. м., сарай літ "В", огорожа -2, відмостка - 4 по [ADDRESS] і, визнати право власності на виділене майно; припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] загальною площею 48,9 кв. м., в т.ч. житловою - 27,0 кв. м. У випадку визнання позову відповідачкою просять стягнути в користь [PERSON] 50 відсотків сплаченого судового збору. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, вважає позов підставним. Вислухавши позивачку, її представника, відповідачку, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно паспорта громадянина України серія [NUMBER], виданого 10.07.1996 року Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області, документ належить [PERSON], [INFO]. У відповідності з рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 26.10.1967 року позивачка в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] набула право власності на 1/4 частини житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленого 16.08.2018 року МБТІ, [PERSON] є власником цілої частки цього будинку. Відповідно до рішення виконавчого комітету Чортківської міської ради від 21.01.2018 року № 5 в окремий об'єкт нерухомого майна виділено ? частини із будинковолодіння [ADDRESS], шляхом присвоєння окремої поштової адреси, а саме [ADDRESS], власник - [PERSON]. Відповідно до висновку МБТІ, складеноого 14.08.2018 року за № 729 щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна, склад новоутвореного об'єкта і його адреса - [ADDRESS], стверджується те, що за технічними показниками об'єкт може бути поділено. Відповідно до варіантів поділу будинковолодіння по [ADDRESS], співвласниками якого є: [PERSON] - ? частини та [PERSON] - ? частини, власниці [PERSON] в ? частині належить: 2-1 кімната пл. 13,1 кв. м., 2-2 кімната пл. 13,9 кв. м., І підвал пл. 6,0 кв. м., ІІ кухня пл. 10,1 кв. м., ІІІ ванна пл. 2,3 кв. м., ІУ коридор пл. 3,5 кв. м. або загальна площа - 48,9 кв. м. , в т.ч. житлова - 27,0 кв. м., а також сарай літ "В", огорожа -2, відмостка - 4 . Крім того, згідно довідки МБТІ від 16.08.2018 року № 724, вбачається той факт, що поділ житлового будинку по [ADDRESS] в новоутворений об'єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] здійснюється без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства не потребують отримання дозволу на їх проведення. Також згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НВ-6102375182016 від 26.04.2016 року стверджується та обставина, що позивачці належить земельна ділянка площею 0,0203 га, яка розташована по [ADDRESS], і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Таким чином, будинковолодіння [ADDRESS] фактично є поділеним у натурі, а частка яку просить виділити їй позивачка - відокремленою. Разом з тим, оскільки відповідачка ухиляється від вчинення нотаріальних дій з цього приводу, в такий спосіб ущемляються права позивачки як власника нерухомого майна на предмет володіння, користування та розпорядження своїм майном Тому іншого способу захисту порушеного права, як виділення в натурі частки із спільної часткової власності на спірний житловий будинок у судовому порядку, в позивачки немає. Поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов'язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Відповідно до ст. 364 Цивільного кодексу України співвласнику надається право самостійно розпоряджатися своєю часткою у спільній частковій власності. Однією з правових форм такого розпорядження є право співвласника на виділ у натурі частки із спільного майна. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Частка, яку позивачка просить виділити їй, є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України "'Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Верховний суд України в п. 7 Постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" роз'яснив судам, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. З огляду на викладене, суд має підстави дійти до висновку про законність і обґрунтованість його вимог та задовольнити позовні вимоги. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання позивачки та її представника та повернення [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 1435,00 гривень згідно квитанції АБ «Укргазбанк» про сплату № 35941558 від 12 жовтня 2018 року, що становить 717 гривень 50 копійок. Враховуючи вищевказане та

Outcome: approved