Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Заступник прокурора Київського району м. Харкова в інтересах держави в особі: Харківської міської ради, Комунальної установи охорони здоров'я "Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. А.І. Мещанінова" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача на користь держави в особі Харківської міської ради збитки у розмірі 3868,48 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 15 травня 2014 року, близько 22 год. 00 хв. [PERSON], знаходячись у приміщенні котельні, розташованої на території навчальної бази№2 Харківського Національного Університету Внутрішніх справ, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в ході раптово виниклої сварки з братом [PERSON], маючи умисел, спрямований на заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та наслідки своїх дій, передбачаючи реальну можливість їх настання, діючи умисно, наніс [PERSON] три удари ножем в область шиї, правого плеча та живіт. В результаті отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на лікуванні з 15 травня 2014 року по 26 травня 2014 року в Комунальному закладі охорони здоров'я "Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. А.І. Мещанінова" та лікувався за кошти міського бюджету. Витрати на лікування [PERSON] склали 3868,48 грн. Вироком Київського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Вирок суду набрав законної сили. Прокурор Харківської міжрайонної прокуратури Голубков М.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. В судове засідання представник Харківської міської ради Сиса О.М., належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно чинного законодавства України за наявними матеріалами справи. Представник Комунального закладу охорони здоров'я "Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. А.І. Мещанінова" належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 травня 2014 року, приблизно о 22 годині, знаходячись у приміщенні котельні, розташованої на території навчальної бази №2 ХНУВС за адресою: м. Харків, вул. Ак. Проскури, 1-а, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, в ході раптово виниклої сварки зі своїм братом [PERSON], виниклої на ґрунті раптово виниклих неприязлевих відносин маючи умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та наслідки своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, діючи умисно, наніс [PERSON] три удару ножом, який знаходився в лівій руці, в область шиї, правого плеча, а також живота. У результаті умисних дій [PERSON], [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження. Вироком Київського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п'ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбуття покарання з випробуванням на строк 3 роки /а.с. 7-8/. Згідно вироку Київського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2014 року, дії [PERSON] кваліфіковані судом за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Вирок суду набрав законної сили. Відповідно до довідки Комунального закладу охорони здоров'я "Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. А.І. Мещанінова" від 17 лютого 2015 року фактичні витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння [PERSON], який знаходився на лікуванні у відділі політравма з 15 травня 2014 року по 26 травня 2014 року склали 3868,48 грн. /а.с. 6/. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Частиною 3 ст. 1206 ЦК України передбачено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Таким чином, суд знаходить позовні вимоги заступника прокурора Київського району м. Харкова в інтересах держави в особі: Харківської міської ради, Комунальної установи охорони здоров'я "Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. А.І. Мещанінова" обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 174, 209, 212, 215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved