Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач та його представник просять суд стягнути з ПрАТ Страхова компанія "ВУСО" на користь позивача матеріальну шкоду у вигляді витрат на лікування в сумі 13 581,47 гривень, матеріальну шкоду у вигляді втраченого заробітку за періоди знаходження на лікарняних в сумі 8818,88 гривень, пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у сумі 1064,78 гривень, моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 гривень. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 29.10.2012р., близько 20-ї години 30 хвилин, біля будинку 136-е по пр. Г.Сталінграду в м. Харкові на позивача був скоєний наїзд автомобілем “Хонда-Цівік”, р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ Страхова Компанія " ВУСО" відповідно до ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2381-А/12 від 21.11.2012р., внаслідок ДТП позивачу були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження. За даним фактом слідчим відділом СУ ГУМВС України в Харківській області було зареєстроване кримінальне провадження за № 12012220140000262 за ст.286 КК України. 25 грудня 2012 року слідчим відділом СУ ГУМВС України в Харківській області була винесена постанова про закриття вказаного кримінального провадження за відсутністю в діях водія [PERSON] ознак складу злочину, передбаченого ст.286 КК України. Позивач неодноразово проходила амбулаторне та стаціонарне лікування, а 12.01.2013р. позивач визнана інвалідом 2 групи. В періоди знаходження на лікарняних позивач втратила частину заробітку у сумі 8818,88 грн., а також зазнала моральної шкоди, яка полягає в фізичному болі у зв'язку з травмою та лікуванням, а також в порушенні її звичайного способу життя. В подальшому, позовні вимоги неодноразово були збільшені, та остаточно позивачка просила суд постановити судове рішення, яким стягнути з ПрАТ Страхова компанія "ВУСО" на користь позивача матеріальну шкоду у вигляді витрат на лікування в сумі 14547,13 гривень, матеріальну шкоду у вигляді втраченого заробітку за періоди знаходження на лікарняних в сумі 8818,88 гривень, пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у сумі 2005,18 гривень, моральну шкоду в сумі 5000,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 гривень. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, та просила суд задовольнити позов. Представник ПрАТ Страхова компанія " ВУСО" позовні вимоги не визнала. При цьому посилається на те, що фактично, позивачка не зверталася до страхової компанії ПрАТ «ВУСО», в зв'язку із чим вважає, що позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди у вигляді витрат на лікування в сумі 14547,13 грн. не підлягають задоволенню. З цих же підстав вважає, такими, що не підлягають задоволенню і вимоги, щодо нарахування пені в сумі 2005, 18 грн. Також, вказує, що стягнення суми , щодо втраченого заробітку за період знаходження на лікарняному лікуванні у розмірі 8818,88 грн. є безпідставними , т.я. під час ДТП не було встановлено вини водія [PERSON] , в зв'язку із чим і було відмовлено у будь - яких виплатах [PERSON] Крім того, просили відмовити в задоволенні позовних вимог, щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн., і стягнення витрат на здійснення правової допомоги в суді з посилалася на необргунтованість викладених обставин. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] проти позовних вимог не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з постанови слідчого відділу розслідування ДПТ СУ ГУМВС України в Харківській області Корсун К.О. від 25.12.2012р. про закриття кримінального провадження 12012220140000262, 29.10.2012р., близько 20-ї години 30 хвилин, біля будинку 136-е по пр. Г.Сталінграду в м. Харкові на позивача був скоєний наїзд автомобілем "Хонда-Цівік", р.н.[NUMBER], під керуванням [PERSON]. Внаслідок ДТП позивачу були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 2381-А/12 від 21.11.2012р. Кримінальне провадження 12012220140000262 відносно [PERSON] було закрите за відсутністю в діях водія ознак складу злочину, передбаченого ст.286 КК України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ Страхова Компанія " ВУСО" відповідно до ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підтверджується полісом №АВ09722426 від 09.05.2012 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з лімітом відповідальності за збитки, нанесені майну третіх осіб в сумі 100 000,00 гривень. Згідно з полісом страховик, яким є ПрАТ Страхова Компанія " ВУСО" , забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу та внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. Безпосередньо після ДТП [PERSON] повідомив ПрАТ Страхова Компанія "ВУСО" про страховий випадок та звернувся до ПрАТ Страхова Компанія " ВУСО" з письмовим повідомленням про страховий випадок, надав усі необхідні документи. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, виходячи із суті такого страхування Закон «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника. Судом встановлено, що після ДТП позивач знаходилась на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ " Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова" з 29.10.2012 по 14.11.2012 року з діагнозом «тяжелая закрытая черепно-мозговая травма, ушиб головного мозга. Сдавление вещества мозга эпидуральной гематомой левой лобно-височно-теменной области, контузия левой височной доли, перелом левой височной кости с переходом на основание черепа в области сия. Пластинчатое субдуральное кровоизлеяние на уровне левой гемисферы. Ушиб передней брюшной силики. Ушиб, гиматома в области левого коленного сустава» та була виписана для проходження амбулаторного лікування за місцем мешкання, що підтверджується медичною випискою з історії хвороби за №34024, а також листком непрацездатності. З 15.11.12 р. по 11.02.13 р. позивач проходила амбулаторне лікування в КЗОЗ "Харківська міська поліклініка №9", що підтверджується випискою з історії хвороби. З 14.01.2013р. по 23.01.2013 року позивач знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Харківської міської клінічної багатопрофільної лікарні №25, що підтверджується випискою із історії хворого за № 251, а також листком непрацездатності. З 01.08.13 по 10.08.13 позивач проходила стаціонарне лікування в Харківській міській клінічній багатопрофільній лікарні №25, що підтверджується випискою із історії хворого за №4034, а також листком непрацездатності. 04.10.2013р. позивач оглянута на прийомі лікарем-невропатологом поліклініки №9. Рекомендовано продовжити підтримуючу терапію, що підтверджується листом за № 1509 від 29.10.13 року Головного лікаря "Харківська міська поліклініка №9". Позовні вимоги позивача [PERSON] про відшкодування на її користь з ПрАТ Страхова Компанія "ВУСО" матеріальної шкоди у вигляді втраченого заробітку за періоди знаходження на лікарняних в сумі 8818,88 гривень підлягають задоволенню. При цьому суд вважає належним доказом, надані позивачем копії листків непрацездатності, а також розрахунок суми втраченого заробітку за періоди знаходження на лікарняних, який складає суму в розмірі 8818,88 гривень, оскільки ці документи містять інформацію про розмір збитків, спричинених позивачу, а саме: копії розрахунків оплати лікарняних, листки непрацездатності надані з КЗОЗ "Харківська міська поліклініка №9" та з Харківської міської клінічної багатопрофільної лікарні №25, Серія АВХ № 966426 ( з 29.10.12 по 14.11.12р), Серія АВС №555492 (з 15.11.12 по 19.11.12, з 20.11.12 по 23.11.12, з 04.12.12 по 13.12.12р.), Серія АВС №674280 ( з 14.12.2012р. по 13.01.2013р.), Серія АГА №236515 ( з 14.01.13 по 23.01.13р.), Серія АВС №675613 (з 24.01.13 по 02.02.13), Серія АГА №236515 ( з 01.08.13 по 10.08.13). Згідно з ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток, втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Позовні вимоги позивача [PERSON] про відшкодування на їх користь з ПрАТ Страхова Компанія "ВУСО" моральної шкоди підлягають задоволенню. При цьому суд враховує наступне. Як вбачається із пояснень сторін, що фактично не оспорюється сторонами, загальновідомим є факт того, що особа, яка внаслідок ДТП отримала тяжкі тілесні ушкодження, отримала при цьому моральну шкоду. Наслідком тяжкої травми голови стало те, що протягом тривалого часу позивач потребувала стороннього догляду та допомоги. Внаслідок операцій та сильного фізичного болю позивач зазнала як фізичні, так і душевні страждання, які полягали в порушенні її звичайного способу життя. Крім того, позивач позбавлена можливості повноцінно виконувати свої обов'язки на роботі, так як це потребує повної віддачі, а її стан здоров'я не дозволяє їй занадто напружуватись та існує необхідність періодичного проходження повторних курсів лікування. Позивачка визнана інвалідом 2 групи. Таким чином, суд вважає встановленим факт того, що позивач отримала моральну шкоду внаслідок вказаного ДТП. В обґрунтування розміру моральної шкоди позивач надав суду докази, які обґрунтовують можливість стягнути моральну шкоду на користь позивача в сумі 5000,00 грн. В зв'язку з цим, визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню, суд враховує характер моральних страждань потерпілої, час, протягом якого вона знаходилися на лікуванні, а також суд враховує принцип розумності і справедливості, матеріальний стан сторін, і з урахуванням всього цього стягує з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Згідно з ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 14547,13 гривень, витрачених на придбання медичних препаратів, обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, а саме: чеками про придбання медичних препаратів, а також виписками з історії хвороби. Згідно ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Позовні вимоги позивача [PERSON] про відшкодування на їх користь з ПрАТ Страхова Компанія "ВУСО" матеріальної шкоди у вигляді пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у сумі 2005,18 гривень підлягають задоволенню. При цьому суд вважає належним доказом, надані позивачем копію заяви позивача до ПрАТ Страхова Компанія " ВУСО" на виплату страхового відшкодування за шкоду, завдану життю і здоров'ю від 12.04.2013 року та копію листа ПрАТ Страхова Компанія " ВУСО" за № 4385 від 28.08.2013 року про відмову у виплаті страхового відшкодування, а також належним доказом є розрахунок суми пені за період часу з 12.07.2013р. по 12.03.2014 р., яка складає суму в розмірі 2005,18 гривень, оскільки даний розрахунок містить інформацію про розмір збитків, спричинених позивачу. При цьому, розрахунок виходить із наступного: до часу розгулу справи страхове відшкодування не було виплачено позивачці. Так, за період часу з 12.07.2013 року по 12.08.2013 року сума пені складає 274,94 грн. За період часу з 13.08.2013 р. по 19.11.2013 р. сума пені складає 789,84 грн., а за період часу з 20.11.2013р. по 12.03.2014 р. сума пені складає 940,40 грн., виходячи із наступного : 23366,01 х 13%365х113=940,40 грн., де -23366, 01 - сума страхового відшкодування в гривнях, 13% - подвійна облікова ставка НБУ за період часу з 13.08.2013 року, 365 - кількість днів у році, 113 - кількість днів прострочення з 20.11.2013 р. по 12.03.2014 р. Вказані дії страхової компанії суд вважає незаконними, так як відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-1У, страховик при настанні страхового випадку відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи відповідно до лімітів відповідальності страховика. Статтею 9 Закону № 1961-1У встановлено, що страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування в межах обов'язкового ліміту відповідальності страховика, що становить 50 000 грн. на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну потерпілого, яке не може перевищувати розміру прямого збитку, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю на одного потерпілого - 100 000 грн., а також моральну шкоду, передбачену п.1. частини 2 ст.23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі. При цьому страховик відшкодовує не більше 5% ліміту, визначеного п.9.3 ст.9 Закону № 1961-1У. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує винна у ДТП особа. Згідно п.36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, у разі невизнання майнових вимог заявника прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Відповідно до п.36.5. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Таким чином, після спливу 90 днів з моменту подачі позивачем заяви на виплату страхового відшкодування до ПрАТ Страхова Компанія " ВУСО", а саме з 12.07.2013 року по 12.03.2014 року на підставі п.36.5. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на користь позивача має бути виплачена пеня. Крім того, для захисту своїх прав позивач була вимушена звернутись до адвоката за отриманням правової допомоги, за послуги якого вона сплатила 5000,00 гривень, що підтверджується копією чеку від 26.09.2013р. про оплату послуг адвоката на суму 5000,00 грн., актом виконаних робіт від 19.11.13 року, копією договору про надання правової допомоги, копією додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 26.09.2013р. Суд вважає, що дані витрати мають бути стягнуті з відповідача. Відповідно до ст.57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.58 Цивільно-процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов повинен бути задоволеним.

Outcome: approved