Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій вказує, що 17 грудня 2007 року між кредитною спілкою «Альянс Україна» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 202-07к Тв за яким позичальнику був наданий кредит у розмірі 5000,00 грн. (П'ять тисяч гривень 00 коп.). Згідно умов договору кредиту кредитна спілка виконала свої зобов'язання з надання кредиту, що підтверджується видатковим касовим ордером від 17.12.2007 р., проте [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконує, а саме: відповідно до п. 1.1. договору кредитодавець надав позичальнику кредит на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. згідно п. 3.3. даного договору сторони домовились, що погашення кредиту здійснюватиметься щомісячно до 15 числа кожного місяця. Згідно п. 2.1. договору кредит надається строком на 36 (тридцять шість) фактичних місяців від дати надання позичальнику кредиту . Пункт 3.1. договору вказує, що плата за користування кредитом (проценти) становить 0,1918% за день плюс один відсоток від суми кредиту, який сплачується позичальником в день отримання кредиту. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня надання кредиту . Відповідно до положень п. 5.1.3. договору позичальник зобов'язаний вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту і процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіку розрахунків. Своє зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом [PERSON] не виконує. Тому станом на 03 березня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 24818,23 грн., що включає в себе тіло неповернутого кредиту - 2936,52 грн., проценти за користування кредитом - 12063,41 грн., пеню за прострочення - 9818,30 грн. Позивачем було виконано прийняті на себе зобов'язання, проте позичальником, свої зобов'язання за договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування коштами не виконано, чим грубо порушено п. 5.1.3. даного договору та положення Цивільного кодексу України. Згідно п. 6.2. Договору кредиту за порушення терміну повернення отриманого кредиту та прострочення сплати суми процентів за користування кредитом більш як 30 календарних днів позичальник сплачує кредитодавцю пеню у розмірі 1 (одного) проценту від загальної суми неповернутого кредиту за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 08 липня 2011 року між позивачем по справі - фізичною особою [PERSON] та третьою особою - Кредитною спілкою «Альянс-Україна» було укладено Договір № 2 про відступлення права вимоги (цесії). За цим договором КС «Альянс-Україна» здійснює відступлення права вимоги боргу Кредитною спілкою «Альянс Україна» до [PERSON] в зобов'язаннях, що виникли згідно Договору кредиту № 202-07 к Тв від 17.12.2007р. Договором про відступлення права вимоги (цесії) є угода, відповідно до якої одна особа передає свої права кредитора (стягувача) до боржника, за договором третій особі. Договір про відступлення права вимоги не впливає на обсяг прав та обов'язків боржника, а лише відбувається заміна кредитора (стягувача), тому наслідки цесії полягають у зміні суб'єктного складу зобов'язання, але зміст зобов'язання залишається попереднім. Позичальнику були відіслані листи з повідомленням про укладення договору про відступлення права вимоги. Також були відіслані листи з вимогою добровільно провести розрахунок по заборгованості, після чого позичальником було здійснено декілька проплат в рахунок погашення боргу в сумі 900,00 грн., але більше відповідач борг не погашав. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг в сумі 24818,23 грн. з яких: основна сума - 2936,52 грн., відсотки - 12063,41 грн., пеня - 9818,30 грн. та судові витрати. 03.07.2015 р. [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], КС «Альянс Україна», в якій вказує, що [PERSON] свої права мотивувала тим, що між нею і СК "Альянс Україна" було укладено договір № 2 про відступлення права вимоги від 08.07.2011 року, яким їй передано право вимоги по укладеному нею кредитному договору. З укладенням даного договору вона не згодна. Вважає, що він укладений з порушенням чинного законодавства. Кредитна спілка, як кредитодавець, з огляду на особливості правовою статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження законом не передбачені Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу. Верховним Судом України 15 квітня 2015 року в справі № 6-59цс15 в постанові викладена правова позиція: кредитна спілка як кредитодавець, з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження законом не передбачені. Зважаючи на вище наведене вважає, що договір № 2 про відступлення права вимоги від 08 липня 2011 року підлягає скасуванню у частині відступлення права вимоги за кредитним договором № 202/-07к Тв від 17.12.2007 р укладеним між нею і КС '"Альянс Україна". Просить визнати Договір № 2 про відступлення права вимоги від 08 липня 2011 року укладений між [PERSON] та Кредитною Спілкою "Альянс Україна" недійсним у частині відступлення права вимоги за кредитним договором № 202-07 від 17 грудня 2007 року укладеним між нею, [PERSON] та Кредитною Спілкою "Альянс Україна". В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Представником [PERSON] - [PERSON] надано заяву про розгляд справи без їх участі, свої позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Щодо зустрічної позовної заяви [PERSON] надіслано заперечення, в якому зазначає, що однією із підстав первісного позову є Договір № 2 про відступлення права вимоги (цесії), котрий було укладено між [PERSON] та Кредитною спілкою «Альянс-Україна» 08 липня 2011 року, за яким КС «Альянс Україна» здійснила відступлення права вимоги боргу Кредитною спілкою «Альянс-Україна» до [PERSON] в зобов'язаннях, що виникли згідно Договору кредиту № 202-07 кТв від 17.12.2007р. (№ 14 Додатку № 1 до Договору) Відповідно до п. 1.4. Договору № 2 про відступлення права вимоги від 08.07.2011р. компенсація первісному кредитору відступленого права вимоги в сумі 58427.81 грн. здійснюється шляхом передачі новим кредитором у власність кредитній спілці «Альянс-Україна» в день укладення цього договору депозитного внеску в цілому з нарахованими відсотками згідно договорів № 85-10д від 20.01.2010 року та 692-08Д від 20.12.2008 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Тобто в даному випадку новий кредитор [PERSON] не купував борги кредитної спілки «Альянс Україна», а шляхом укладення даного договору, кредитна спілка вирішила свої боргові зобов'язання перед своїм вкладником (депозитчиком) [PERSON] шляхом передачі йому зобов'язань, де КС «Альянс Україна» вважалася кредитором. В цьому випадку має місце комплексна заміна сторони у зобов'язанні (кредитора), при якій відбувається заміна особи, котра вважається кредитором у тому, що вона має право вимагати, і боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь іншої сторони. Положеннями ст. З ЗУ «Про кредитні спілки» передбачається, що кредитна спілка є юридичною особою, має самостійний баланс, банківські рахунки, які відкриває і використовує згідно із законодавством у самостійно обраних банківських установах, а також печатку, штамп та бланки із своїм найменуванням, власну символіку. Кредитна спілка набуває статусу юридичної особи з моменту її державної реєстрації. Кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові права та немайнові права, мати обов'язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах. Згідно ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Жоден закон не вказує на пряму заборону кредитним спілкам відступати право вимоги за кредитними договорами, також п. 5.5. Договору кредиту № 202-07 кТв від 17.12.2007р. встановлено, що усі права та обов'язки позичальника щодо цього Договору можуть за згодою кредитодавця перейти до третьої особи. Стосовно посилання позивача на судовий прецедент, то наголошуємо все-таки на тому, що Україна являється державою із Романо-Германською правовою системою, де джерелом права є закон, тому суд повинен керуватись законом, що підтверджується ч. 1 ст. 8 ЦПК України, якою передбачається, що суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Підсумовуючи вищевикладене, проти задоволення зустрічної позовної заяви [PERSON] про визнання договору № 2 про відступлення права вимоги від 08.07.2011 року у частині відступлення права вимоги, щодо кредитного договору [PERSON] недійсним заперечують, вважають її безпідставною, і просять у задоволенні такої зустрічної позовної заяви [PERSON] відмовити. Представник КС «Альянс Україна» в судове засідання не з'явився, просить провести розгляд справи без участі їх представника, позов підтримують у повному обсязі. Представник [PERSON] - [PERSON] просить в позові [PERSON] до [PERSON] відмовити, так як позивачу з порушенням чинного законодавства передано право вимоги по укладеному [PERSON] з КС «Альянс Україна» кредитному договору. Зустрічний позов [PERSON] просить задовольнити з підстав, наведених в заяві . Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника відповідача [PERSON] - [PERSON] вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити, а зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], КС «Альянс Україна» про визнання договору № 2 про відступлення права вимоги від 08.07.2011 року у частині відступлення права вимоги щодо кредитного договору [PERSON] недійсним, задовольнити, виходячи з наступного. 17 грудня 2007 року між кредитною спілкою «Альянс Україна» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 202-07к Тв. Згідно умов договору кредиту кредитна спілка надала [PERSON] кредит у розмірі 5000 грн. строком на 36 (тридцять шість) місяців від дати надання позичальнику кредиту зі сплатою 0,1918% процентів за день плюс один відсоток від суми кредиту, який сплачується позичальником в день отримання кредиту. Своє зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом [PERSON] належним чином не виконує, тому станом на 03 березня 2015 року, згідно розрахунку позивача, у неї виникла заборгованість в сумі 24818,23 грн., що включає: тіло неповернутого кредиту - 2936,52 грн., проценти за користування кредитом - 12063,41 грн., пеню за прострочення - 9818,30 грн. 08 липня 2011 року між позивачем у справі - фізичною особою [PERSON] та третьою особою - Кредитною спілкою «Альянс-Україна» було укладено Договір № 2 про відступлення права вимоги (цесії). За цим договором КС «Альянс-Україна» здійснює відступлення права вимоги боргу Кредитною спілкою «Альянс Україна» до [PERSON] в зобов'язаннях, що виникли згідно Договору кредиту № 202-07 к Тв від 17.12.2007 р. На підставі укладеного договору від 08. 07.2011 р. позивачем [PERSON] пред»явлено вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту № 202-07к Тв від 17 грудня 2007 року між кредитною спілкою «Альянс Україна» та [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує положеннями ст. ст. 512, 513 ЦК України, згідно яких : кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до частини 2 ст. 1 ЗУ "Про кредитні спілки" кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим ЗУ "Про кредитні спілки". Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ "Про кредитні спілки» кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов'язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах. Статтею 21 ЗУ "Про кредитні спілки" визначено види господарської діяльності кредитної спілки, а пунктом 11 частини 1 цієї статті врегульовано, що провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої законом, не допускається. Заперечення [PERSON], що в даному випадку новий кредитор [PERSON] не купував борги кредитної спілки «Альянс Україна», а шляхом укладення даного договору, кредитна спілка вирішила свої боргові зобов'язання перед своїм вкладником (депозитчиком) [PERSON] шляхом передачі йому зобов'язань, де КС «Альянс Україна» вважалася кредитором, не спростовують заперечень та вимог [PERSON] Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Заперечення [PERSON] стосовно посилання позивача на судовий прецедент, що суд повинен при вирішенні справ керуватись законом, не виключає можливості посилання відповідача [PERSON] на постанову Верховного Суду. Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу. Верховним Судом України 15 квітня 2015 року в справі № 6-59цс15 в постанові викладена правова позиція: кредитна спілка як кредитодавець, з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження законом не передбачені. Враховуючи викладене суд відмовляє в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Договір № 2 про відступлення права вимоги від 08 липня 2011 року укладений між КС «Альянс Україна» та [PERSON] у частині відступлення права вимоги за кредитним договором № 202-07 кТв від 17.12.2007 року укладений між [PERSON] та КС «Альянс Україна» вважає за необхідне визнати недійсним .

Outcome: dismissed