Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.09.2016року звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Павлоградської міської ради", в обгрунтування якого зазначила, що вона є власником двокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою вона користується послугами відповідача по водопостачанню та водовідведенню. Іі чоловік [PERSON] також проживав в цій квартирі і помер 13.12.2015року. Після смерті чоловіка, який в основному займався оплатою комунальних послуг, позивач дізналась про наявну заборгованість за надані відповідачем послуги по водопостачанню та водовідведенню в сумі 24 337,07грн. На дійсний час позивач здійснює поточні платежі за користування водою та каналізацією. Договір на надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення між нею та відповідачем не укладався, тому вона 16.08.2016року звернулась до відповідача з заявою про укладення такого договору і вказала обов"язковою умовою, щоб в договорі була зазначена не наявна заборгованість в сумі 24 337,07грн., а заборгованість в сумі, розрахованій за період останніх трьох років. 26.08.2016року відповідач письмово відмовив їй в укладенні договору на надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на вказаних позивачем умовах, наполягав на укладенні договору з зазначенням суми заборгованості 24 337,07грн. Позивач вважає дії відповідача неправомірними, тому звернулась до суду і просить зобов"язати відповідача укласти з нею договір на надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, в якому вказати заборгованість тільки за останні три роки, починаючи з 06.09.2013року по 06.09.2016року. В судовому засіданні позивач підтримала позов і дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала і дала суду пояснення, аналогічні викладеним у письмових запереченнях, а саме: що позивач є абонентом КП "Павлоградводоканал", на її особовому рахунку рахується заборгованість за надані послуги стагом на 18.11.2016року в сумі 24 318грн.84коп., відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином. Договір, запропонований відповідачем, розроблений відповідно до Типового договору про надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення, з урахуванням послуг, що надає підприємство, в п. 6.8 договору вказується заборгованість споживача за послуги постачання холодної води, водовідведення на момент укладення договору. Просила суд врахувати правову позицію Верховного Суду України в справі № 6-110цс12, викладену в постанові від 10.10.2012року, про те, що вимога щодо зобов"язання укласти договір є способом захисту, який не передбачено ст.16 ЦК України, і відмовити позивачу у позові. Зустрічних позовних вимог про визнання договору укладеним позивач не заявляв. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Між сторонами виникли правовідносини, який регулюються спеціальним законом- Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 IV від 24 червня 2004 року. Ст.4 Закону № 1875-ІV від 24 червня 2004 року передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Частиною першою 1 ст. 19 Закону № 1875 IV від 24 червня 2004 року передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875 IV від 24 червня 2004 року встановлено обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 « Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Судом встановлено, що Наказом по КП "Павлоградводоканал" № 79 від 03.03.2016року затверджено типовий договір про надання населенню послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, зразок якого надається( а.с.18,19-20). В пункті 6.8. цього типового договору вказується заборгованість споживача за послуги постачання холодної води, водовідведення на момент укладення договору. Відповідно до особистого рахунку споживача [PERSON] за адресою Павлоград [ADDRESS] наявна заборгованість з надані послуги, яка згідно уточненої довідки станом на 18.11.2016року складає 24 318грн.94коп. Згідно правової позиції Верховного Суду України в справі № 6-110цс12, викладеної в постанові від 10.10.2012року, ЦК України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 21 Закону № 1875 IV від 24 червня 2004 року, постанови № 529 убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обовязковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов"язком споживачаза умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону № 1875 IV від 24 червня 2004 року. За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.Серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин (в тому числі шляхом зобовязання особи до укладення відповідних договорів). Отже, вибраний позивачем спосіб захисту своїх прав судом, а саме: зобов"язати відповідача укласти з нею договір на надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, в якому вказати заборгованість тільки за останні три роки, починаючи з 06.09.2013року по 06.09.2016року, не відповідає вимогам закону, тому в позовних вимогах слід відмовити.

Outcome: dismissed