Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

18.11.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Василівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором №ZPVAAU19082487 від 13.04.2007 року в розмірі 359389,18 грн. та судові витрати у розмірі 5390,84 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 13.04.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 89750,60 грн., який зобовязався повернути в термін до 11.04.2014 року, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановленими кредитним договором. У випадку порушення зобовязань за кредитним договором [PERSON] повинен сплатити банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. В порушення умов Договору, станом на 29.10.2015 року відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №ZPVAAU19082487 від 13.04.2007 року у загальному розмірі 540744,02 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 65017,25 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 122600,82 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом сумі 5775,00 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитом у сумі 347350,95 грн. Разом з тим, рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 08.06.2012 року з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнута заборгованість в сумі 181354,84 грн., що підлягає відрахуванню від загальної суми заборгованості та ця різниця становить 359389,18 грн. та яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] за невиконання належним чином зобовязань за вищевказаним кредитним договором та яка до теперішнього часу відповідачем у добровільному порядку не погашена, тому ПАТ КБ «ПриватБанк» вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за Кредитним договором №ZPVAAU19082487 від 13.04.2007 року в розмірі 359389,18 грн. та судові витрати у розмірі 5390,84 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена судом своєчасно та належним чином. До суду надано заяву, в якій представник позивача просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Згідно положень ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Згідно ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Частиною\~2 ст.6 ЦК України \~передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані \~цими актами. У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України \~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст.627 ЦК України \~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досяглії згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Судом встановлено, що 13.04.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZPVAAU19082487, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 89750,60 грн., який зобовязався повернути в строк до 11.04.2014 року та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленоми кредитним договором №ZPVAAU19082487. При оформленні кредитного договору №ZPVAAU19082487 позичальник [PERSON] був ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку, та підтвердив свою згоду на те, що підписаний Кредитний договір №ZPVAAU19082487 від 13.04.2007 року, підтверджується підписом у кредитному договорі від 13.04.2007 року (а.с.10-12). У випадку порушення зобовязань за кредитним договором [PERSON] повинен сплатити банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до наданих позивачем статутних документів, Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на Публічне акціонерне товариство [PERSON] "ПРИВАТБАНК", про шо зазначено у п.1.1.статуту ПАТ КБ "ПриватБанк" в новій редакції (а.с.17). 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вищевказаних змін, що вбачається з номеру запису в ЄДРПОУ 12241050038006727 (серії АА № 241170) (а.с.14). Згідно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за кредитним договором №ZPVAAU19082487 від 13.04.2007 року, відповідач [PERSON] станом на 29 жовтня 2015 року має заборгованість за кредитним договором №ZPVAAU19082487 від 13.04.2007 року у загальному розмірі - 540744 грн. 02 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 65017,25 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 122600,82 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом сумі 5775,00 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитом у сумі 347350,95 грн. (а.с.7-9). Відповідно до рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 08.06.2012 року, яке набрало законної сили 03.07.2012 року, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені, стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ заборгованість за кредитним договором №ZPVAAU19082487 від 13.04.2007 року в сумі 181354 грн. 84 коп. (а.с.5-6). З пункту 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин № 5 від 30.03.2012 року вбачається, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобовязання залишаються невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526,599 ЦК України. Тому, із загальної суми заборгованості за кредитним договором №ZPVAAU19082487 від 13.04.2007 року, яка утворилася станом на 29 жовтня 2015 року в розмірі 540744,02 грн., підлягає відрахуванню, в межах заявлених позовних вимог, сума заборгованості за вищевказаним Кредитним договором, яка стягнута за рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 08.06.2012 року - в сумі 181354,84 грн. та відповідно, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судовому порядку різниця вказаних сум заборгованості, розмір якої станом на 29 жовтня 2015 року становить 359389,18 грн. (540744,02 грн. 181354,84 грн. = 359389,18 грн.). Вказаний розрахунок відповідачем [PERSON] в ході розгляду даної справи не оспорений. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені ПАТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач [PERSON] свої зобовязання за укладеним кредитним договором №ZPVAAU19082487 від 13.04.2007 року належним чином не виконує, наявна за вказаним вище кредитним договором заборгованість, відповідачем [PERSON] до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, тому заборгованість за вищевказаним кредитним договором №ZPVAAU19082487 від 13.04.2007 року, яка виникла станом на 29.10.2015 року, в загальній сумі 359389,18 грн. в межах заявлених позовних вимог - підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судовому порядку. Крім того, відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем та документально ним підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 5390,84 грн. (а.с.1).

Outcome: approved