Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

11.07.2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до КП «Харківські теплові мережі» про відшкодування шкоди здоров`ю. В своєму позові позивач просила поновити право позивача на безпечне довкілля, та відшкодувати нанесену шкоду здоров`ю в сумі вісім мільйонів гривень. В обґрунтовані позовних вимог позивач зазначила, що за місцем проживання позивача у Жовтневому району м. Харкова, розташовані екологічно небезпечні об`єкти - котельні Жовтневої філії КП «Харківські теплові мережі». Потенційно небезпечні об`єкти розташовані за адресами: Котельня по вул. Валерьянівській, 113, Котельня по вул. Москалівській, 22в, Котельня по вул. Москалівській, 36, Котельня по вул.. Москалівській, 59, Котельня по вул. Москалівській, 92 Котельня по вул. Москалівській, 99, Котельня по вул. Світланівській , 23а, Господарська діяльність зазначених небезпечних об`єктів по виробленню тепла, теплопостачанню та постачанню гарячої води до споживачів екологічно та техногенно небезпечною господарчою діяльністю, яка відповідно до вимог ПКМУ № 554 від 27.07.1995 року, ПКМУ від 28.08.2013 року № 808 потребує проведення обов`язкової екологічної експертизи на вимоги статті 50 ЗУ «Про екологічну експертизу» від 09.02.1995 року № 45/95-ВР із змінами та доповненнями. Державна екологічна експертиза та державна санітарно-епідеміологічна експертиза екологічно та техногенно небезпечної діяльності суб`єктів господарювання КП « ХТМ» відповідно до законодавства проводяться по матеріалах оцінки впливу суб`єктом господарювання на навколишнє середовище (ОВНС) розроблених ліцензованими організаціями із сертифікованими фахівцями відповідно до вимог державних будівельних норм ДБН А.2.2-1-2003 . Матеріали ОВНС по об`єктах КП «ХТМ» не розроблялись, громадські слухання по ОВНС не проводились. Дозволи на викиди небезпечних речовин у атмосферне повітря сфальшовані, не облаштовані санітарно- захисні зони, а джерела викидів небезпечних речовин не обладнані установками очистки газу. Недотримання юридичною особою КП «ХТМ» вимог природоохоронного законодавства за місцем проживання позивача, відсутність належним чином облаштованої та нормативно озелененої санітарно-захисної зони у розмірі не менше 1 км для підприємств першого класу небезпеки, відсутність на джерелах викидів небезпечних речовин установок очистки газу (УОГ), привело до виникнення у позивача важких хронічних хвороб органів дихання, сердцево-судинної системи, хвороби шкіри. Відповідач КП «ХТМ» подали заперечення на позов в якому вказали, що КП «Харківські теплові мережі» створене, зареєстроване та діє у встановленому законом порядку, що підтверджується документами, наявними в матеріалах справи; відповідно підприємство є юридичною особою з повним об`ємом цивільної правоздатності та дієздатності. КП «Харківські теплові мережі» не входить до кола суб`єктів, які мають право здійснювати екологічну експертизу відповідно до ст. 9 Закону України «Про екологічну експертизу». Відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад державній екологічній експертизі можуть підлягати екологічні ситуації, що склалися в окремих населених пунктах і регіонах, а також діючі об`єкти та комплекси, в тому числі військового та оборонного призначення, що мають значний негативний вплив на стан навколишнього природного середовища. Таким чином, з вказаних норм жодним чином не випливає обов`язковість проведення такої експертизи на об`єктах КП «Харківські теплові мережі». Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Харківській області надало Комунальному підприємству «Харківські теплові мережі» низку дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Відповідно до протоколів досліджень повітря населених місць санітарним лікарем встановлено, що в досліджених пробах атмосферного повітря не виявлено перевищень ГДК шкідливих речовин. Щодо санітарно-захисної зони, то згідно Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.96 р. № 173 для котельні за адресою: Харків, вул. Москалівська (Жовтневої революції), 99 санітарно-захисна зона не встановлена, тому її розміри визначаються розрахунковим методом згідно з вимогами ОНД-96 з урахуванням фактичного забруднення атмосферного повітря. У карті-схемі - генеральному плані розташування котельної видно, що розрахункова санітано-захисна зона проходить по межі котельної, що задовольняє вимогам Державних санітарних правил планування й забудови населених пунктів. У наданих позивачем медичних документах містяться посилання на низку захворювань, однак жодного твердження про причини захворювань або про те, що їх поява є наслідком небезпечних викидів в атмосферу чи інших факторів, викликаних несприятливою екологічною ситуацією за місцем проживання, немає. Крім того, враховуючи рік народження позивача, слід мати на увазі її досить поважний вік та зношення організму, спричинене природними віковими змінами. Позивачем не доведено заподіяння шкоди саме відповідачем, його вину та протиправність діянь. Всі документи, передбачені Законом України «Про перелік дозвільних документів у сфері господарської діяльності» від 19.05.11 р. № 3392-УІ у підприємства в наявності. Відповідно до Розпорядження Харківської обласної державної адміністрації від 27 червня 2001 року № 429, було утворене КП «Харківські теплові мережі». Покладено на підприємство функції з вироблення, транспортування, використання, розподілу та реалізації теплової енергії на території м. Харкова. Державна реєстрація, внесення відомостей про юридичну особу було здійснено 06.07.2001 року та до теперішнього часу не виключено з Державного реєстру юридичних осіб, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців №20440226 від 16.04.2015 року. Відповідно до Статуту Підприємства, одним із предметів ного діяльності є надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідачем отримано ліцензії серії АВ № 345059 , строк дії з 12.06.2007 р. по 12.06.2012 р та серії АВ № 597474 , строк дії з 13.06.2007 р. по 12.06.2017 р. на постачання теплової енергії. Позивач жодним чином не довів, що наявний сам факт спричинення їй шкоди, що шкода причинена саме з боку КП «Харківські теплові мережі», що є причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана, і що взагалі наявна вина відповідача. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 червня 2017 року до участі у справі в якості співвідповідачів залучено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , ухвалою суду від 27 липня 2017 року залучено відповідачем [PERSON] , з яких позивач просила стягнути по вісім мільйонів гривень з кожного відповідача. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 01.08.2017 року цивільну справу направлено до розгляду до Ленінського районного суду м. Харкова. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 21.09.2017 року до участі у справі в якості співвідповідачів залучено [PERSON] , [PERSON] з яких позивач просила стягнути по двадцять мільйонів гривень з кожного відповідача. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 31.10.2017 року до участі у справі в якості співвідповідачів залучено [PERSON] , [PERSON] , І . , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] З відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] позивач просила стягнути по десять мільйонів гривень. З відповідача [PERSON] - п`ять мільйонів гривень, а відповідачів [PERSON] та [PERSON] по три мільйонів гривень з кожного. Відповідач [PERSON] подав заперечення щодо позову, в якому вказав, що він є генеральним директором КП "Харківські теплові мережі" і цивільно-процесуальним кодексом України не передбачена можливість участі посадових осіб підприємств, установ, організацій в якості позивачів чи відповідачів у цивільному процесі у справах позовного провадження. Генеральний директор є посадовою особою і працівником юридичної особи. Відповідно до ч. І ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. На підставі ч. І ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 29 грудня 1992 року № 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" за шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов`язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах. За вимогами інших осіб, що гуртуються на неналежному виконанні працівником своїх трудових обов`язків (відшкодування шкоди їх майну, здоров`ю, виплаченої пенсії, допомоги по соціальному страхуванню та ін.), відповідає підприємство, перед яким винний працівник несе матеріальну відповідальність у порядку регресу за нормами трудового законодавства. Таким чином, у спорі, що розглядається, ні генеральний директор КП "Харківські теплові мережі", ні будь-яка інша посадова особа не можуть бути відповідачами по справі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Проти задоволення позовних вимог заперечували. Відповідачі, місце проживання та роботи яких були невідомі, оскільки судові повістки повернуті до суду без вручення, були повідомлені про час та місце слухання справи шляхом публікації на веб-сайті судової влади, що відповідає вимогам процесуального законодавства. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та представників відповідача КП «ХТМ», які були присутні в судових засіданнях, дослідивши матеріали справи та перевіривши надані докази суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" згідно п.1.1 Статуту засновано відповідно до Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про підприємства в України", "Про підприємництво", "Про власність" та інших законодавчих актів України. КП "Харківські теплові мережі" належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова. КП «Харківські теплові мережі» створене, зареєстроване та діє у встановленому законом порядку, що підтверджується документами, наявними в матеріалах справи; відповідно підприємство є юридичною особою з повним об`ємом цивільної правоздатності та дієздатності. Крім того, інформація про реєстрацію підприємства міститься у відкритому доступу на офіційному сайті ЄДР. Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Харківській області надало Комунальному підприємству «Харківські теплові мережі» низку дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Всі документи, передбачені Законом України «Про перелік дозвільних документів у сфері господарської діяльності» від 19.05.11 р. № 3392-VI у підприємства в наявності. Дозвіл № 6310137900-108 Міністерства екології та природних ресурсів України видано КП «Харківські теплові мережі» термін дії дозволу з 11.09.2014 по 11.09.2021 висновок установи державної-епідеміологічної служби від 05.09.2014 № 04.03-08-8165/17. Об`єкт по вул. Жовтневої революції, 99. Дозвіл № 6310137900-142 Міністерство охорони навколишнього природного середовища України на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами видано КП «Харківські теплові мережі» термін дії дозволу з 24.12.09 по 24.12.14, висновок Харківської міської санітарно-епідеміологічної станції від 11.12.2009 р. № 1748-3.1. Об`єкт по вул. Жовтневої революції, 92. Дозвіл № 6310137900-140 Міністерство охорони навколишнього природного середовища України на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами видано КП «Харківські теплові мережі» термін дії дозволу з 24.12.09 по 24.12.14, висновок Харківської міської санітарно-епідеміологічної станції від 11.12.2009 р. № 1746-3.1. Об`єкт по вул. Жовтневої революції 58,59. Дозвіл № 6310137900-139 Міністерство охорони навколишнього природного середовища України на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами видано КП «Харківські теплові мережі» термін дії дозволу з 24.12.09 по 24.12.14, висновок Харківської міської санітарно-епідеміологічної станції від 11.12.2009 р. № 1745-3.1. Об`єкт по вул. Жовтневої революції, 22, 36. Дозвіл № 6310137900-138 Міністерство охорони навколишнього природного середовища України на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами видано КП «Харківські теплові мережі» термін дії дозволу з 24.12.09 по 24.12.14, висновок Харківської міської санітарно-епідеміологічної станції від 11.12.2009 р. № 1744-3.1. Об`єкт по вул. Валер`янівська, 113 Дозвіл № 6310137900-1570 Департамент екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами видано КП «Харківські теплові мережі» термін дії необмежений з 10.12.2014, рішення установи державної санітарно-епідеміологічної служби Головного управління держсанепідслужби у Харківської області від 02.12.2014 № 5.0/8391. Об`єкт по вул. Світланівська, 23-а. Відповідно до протоколів досліджень повітря населених місць (додаються) санітарним лікарем встановлено, що в досліджених пробах атмосферного повітря (місце відбору проби повітря: м. Харків, вул. Москалівська (Жовтневої революції), 99 та інші адреси) не виявлено перевищень ГДК шкідливих речовин у відповідності до РД 52.04.186-89 «Руководство по контролю загрязнения атмосферы». Вказане свідчить, що контролюючими органами діяльність КП «ХТМ» була оцінена як така, що відповідає вимогам діючого законодавства. Порушень, пов`язаних із забрудненням навколишнього природного середовища, у їх діяльності не встановлено. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч 1. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язки сторін з доказування розподіляються таким чином: позивач повинен доказати факти, що свідчать про існування правовідносин, з приводу яких виник спір, і про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача; відповідач же повинен доказати ті факти, на які він посилається, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову. Відповідно до статті 282 ЦК України фізична особа має право вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок підприємницької або іншої діяльності, яка загрожує життю та здоров`ю. Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже, положення ст. 1167 ЦК України містять загальні підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями. Єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Таким чином, відшкодування моральної шкоди можливе у випадку порушення прав особи, наявності ознак неправомірності або протиправності в діях осіб, які порушують ці права, та доведеності особою втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ. При цьому згідно з презумпцією завдавача шкоди відсутність вини у своїх діях доводить відповідач. Під час розгляду справи не встановлено будь-яке порушення у діях відповідачів, яке б призвело до забруднення навколишнього природного середовища, яке у подальшому могло спричинити шкоду здоров`ю позивача. Позивач у порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження заподіяння шкоди її здоров`ю саме діяльністю відповідачів і про наявність причинно-наслідкового зв`язку між її захворюваннями та можливими викидами шкідливих речовин в атмосферне повітря. Оскільки доказів протиправності дій відповідачів позивач не надала, як і наявності шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями (бездіяльністю) і шкодою, а також позивачем не обґрунтовано розмір моральної шкоди, то підстав для задоволення позову [PERSON] не має. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання щодо стягнення з відповідачів на користь держави судових витрат по сплаті судового збору, оскільки відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed