Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

15 березня 2016 року позивач звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОАГРОПРОЕКТ" про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні. (а.с. 1-3). Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні, в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 30.06.1975 року по 31.03.2015 рік позивач працювала на різних посадах у Державно-кооперативному проектно-вишукувальному інституті "ДНІПРОАГРОПРОЕКТ", остання посада з якої позивача було звільнено 31.03.2015 року за ст. 38 КЗпП, у звязку із виходом на пенсію це начальник сектору проектування генпланів, зведених інженерних мереж і доріг. Під час звільнення позивача, відповідачем було допущено порушення трудового законодавства, яке полягає у несплаті позивачу заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, окрім вищезазначеного, розрахунок із позивачем було проведено лише частково, внаслідок чого у позивача виникли підстави для стягнення з відповідача на свою користь середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільнені. 10 грудня 2015 року рішення суду позовом [PERSON] було задоволено та рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі (у тому числі компенсації за невикористану відпустку) в розмірі 31 922 грн. 41 коп. було виконано виконавчою службою та сума у розмірі 31 922 грн. 41 коп. була зарахована на рахунок позивача. Проте, відповідачем було скасовано судовий наказ, у звязку з чим позивач повторно звернулась до суду з заявою про стягнення з відповідача заборгованості середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.04.2015 року по 27.12.2015 рік та просила суд заявлені позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки проведення розрахунку при звільненні за період з 01 квітня 2015 року по 29 грудня 2015 року суму у розмірі 66 871 грн. 87 коп., а також судові витрати покласти на відповідача. (а.с. 38-39) Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. (а.с. 75) Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. (а.с. 75) Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Встановлено, що згідно наказу № 12 від 31.03.2015 року позивача було звільнено з посади начальника сектору проектування генпланів, зведених інженерних мереж і доріг, за власним бажанням, у звязку з виходом на пенсію відповідно до ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією аркушів трудової книжки, наявними в матеріалах справи. (а.с. 9-11) Судом встановлено, що 16.02.2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ про стягнення з Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОАГРОПРОЕКТ" на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі у розмірі 31 922 грн. 41 коп. (тридцять одна тисяча девятсот двадцять дві гривні сорок одна копійка) та компенсацію за час затримки при розрахунку у сумі 66 871 грн. 87 коп. (шістдесят шість тисяч вісімсот сімдесят одна гривня вісімдесят сім копійок). Зазначений судовий наказ від 16.02.2016 року було скасовано ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2016 року, викладені обставини підтверджуються матеріалами цивільної справи. (а.с. 14-16) Проте, судом було встановлено, що 30.12.2015 року Державно-кооперативним проектно-вишукувальним інститутом "ДНІПРОАГРОПРОЕКТ" було фактично виконано у повному обсязі виконавчий лист № 203/5266/15-ц від 10.12.2015 року та стягнуто з Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОАГРОПРОЕКТ" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 31 922 грн. 41 коп., що підтверджується копією постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2015 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 74) Також судом було встановлено, що відповідно до розрахунку середньомісячної заробітної плати позивача вирахуваної згідно Порядку №\~100 за лютий 2015 року (20 днів) склала 7 806 грн. 94 коп. та за березень 2015 року (21 день) склала 5 162 грн. 44 коп., середньоденна заробітна плата позивача складає 316 грн. 33 коп., що підтверджується копією довідки № 01-13/77 від 12.04.2016 року, копіями табелів за лютий та березень 2015 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 36-38) Встановлено, що середньоденна (середньогодинна) заробітна плата (дохід) позивача, внаслідок ділення її заробітної плати, що враховується для розрахунку середньої заробітної плати, гривень, на кількість календарних днів у розрахунковому періоді становить 316 грн. 33 коп., викладені обставини підтверджуються копією довідки про середню заробітну плату (дохід) від 12.04.2016 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 36) Правовідносини які склалися між сторонами врегульовані нормами Цивільного Кодексу України та нормами КЗпП України. Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмо повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Згідно ст. 117 КЗпПУ, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органи належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організацій повинні виплатите працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Підпунктом 2 пункту 8 Порядку про обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100, встановлено, що у разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. Відповідно до ст. З ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 ЦК України захист цивільних прав здійснюється в установленому порядку судом, арбітражем або третейським судом шляхом: визнання цих прав; відновлення становища, яке існувало до порушення права, і припинення дій, які порушують право; присудження до виконання обов'язку в натурі; компенсації моральної шкоди; припинення або зміни правовідносини; стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках, передбачених законом або договором, - неустойки (штрафу, пені), а також іншими засобами, передбаченими законом. Враховуючи вищезазначене, а саме те, що 30 грудня 2015 року відповідачем було виконано у повному обсязі виконавчий лист № 203/5266/15-ц від 10.12.2015 року в частині виплати позивачу заборгованості по заробітній платі у розмірі 31 922 грн. 41 коп., внаслідок чого виконавче провадження було закінчено, що свідчить про те, що відповідач своїми діями підтвердив факт несвоєчасної виплати позивачу заробітної плати в день її звільнення, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку при звільненні позивача за період з 01 квітня 2015 року по 29 грудня 2015 року є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки проведення розрахунку при звільненні, суд виходив з того, що відповідачем в день звільнення позивача в порушення вимог закріплених ст. 47 КЗпП України не було проведено розрахунку при звільнені, виходячи з положень ст. 117 КЗпПУ, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та вважає за необхідне стягнути з Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОАГРОПРОЕКТ" на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки проведення розрахунку при звільненні за період з 01 квітня 2015 року по 29 грудня 2015 року суму у розмірі 58 521 грн. 05 коп. (заробітна плата за лютий 2015 року (20 робочих днів) 7 806 грн. 94 коп. + заробітна плата за березень 2015 року (20 робочих днів) 5 162 грн. 44 коп. = 12 969 грн. 38 коп. / 41 день = 316 грн. 33 коп. (середньоденна заробітна плата) * 185 (кількість робочих днів затримки розрахунку) = 58 521 грн. 05 коп. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, а також те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 585 грн. 21 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved