Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" (далі банк) звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 22950,13 грн. В обґрунтування вимог вказує, що 01.03.2008 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір за №Ск-1091-004659/3-2008, відповідно до умов якого банк надав відповідачу споживчий кредит у розмірі 3272,70 грн. строком дії до 01.03.2009 р. включно, із сплатою 0,1 % річних за користування кредитними коштами. Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість на суму 22950,13 грн. Посилаючись на наведене, банк просить задовольнити позов. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо надіслав суду заяву про слухання справи у їх відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне, проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 01.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" на підставі Статуту) та [PERSON] (позичальник) був укладений Кредитний договір № Ск-1091-004659/3-2008, за умовами якого банк зобов'язувався відкрити відповідачу картковий рахунок, емітувати та надати їй платіжну картку, а також надати їй споживчий кредит у розмірі 3272,70 грн. строком дії до 01.03.2009 р. включно, із сплатою 0,1 % річних за користування кредитними коштами. Відповідно до умов п. 4.1.9. Кредитного договору, [PERSON] зобов'язувалася погашати заборгованість за споживчим кредитом згідно встановленого договором графіку, щомісячно сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитними коштами (п. 4.1.25. Кредитного договору), а також щомісячно сплачувати плату за обслуговування споживчого кредиту у розмірі 2,7 процента від розміру наданого кредиту (п. 2.14. Кредитного договору). Згідно з умовами п. 4.1.23. договору, за порушення строків погашення заборгованості за споживчим кредитом, внесення плати за обслуговування СК, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1,6% від суми простроченого платежу, якщо інший розмір пені не встановлений Тарифами. Зобов'язання банку щодо видачі кредиту було виконано шляхом видачі платіжної картки та зарахуванням коштів на картковий рахунок відповідачу. Відповідачка належним чином не виконала своїх зобов'язань згідно умов договору та у встановлений у договорі строк коштів не повенула, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту. З розрахунку суми заборгованості по кредиту вбачається, що станом на 14.11.2013 року заборгованість становить 22950,13 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 2454,91 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 2,12 грн.; заборгованість по платі за обслуговування кредитом-883,60 грн.; заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів, сплати процентів та внесення плати за управління та обслуговування кредиту - 19509,28 грн. та три проценти річних нарахованих на суму боргу - 100,22 грн. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Встановлено, що відповідач належним чином не виконала взятих на себе зобов'язань згідно умов кредитного договору, порушила умови договору щодо строків сплати кредиту, у зв'язку з чим станом на 14.11.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 22849,91 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 2454,91 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 2,12 грн.; заборгованість по платі за обслуговування кредитом-883,60 грн.; заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів, сплати процентів та внесення плати за управління та обслуговування кредиту - 19509,28 грн. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь банку заборгованості по кредитному договору на загальну суму 22849,91 грн. Разом з тим, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 100,22 грн. слід відмовити, виходячи із наступного. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлено, що умовами п.4.1.23 кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим Договором, сторони погодили сплату позичальником банку пені в розмірі в розмірі 1,6% від суми простроченого платежу, яка і була нарахована у розмірі 19509,28 грн. Таким чином, договором встановлений інший розмір відповідальності за порушення виконання зобов'язання, а тому стягнення з позивача трьох відсотків річних є безпідставним, оскільки призведе до подвійного нарахування пені. А тому, в цій частині позовних вимог слід відмовити. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачкою не представлено, а судом не здобуто доказів щодо безпідставності позовних вимог. Крім того, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial