Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дарницького районного суду м. Києва із позовною заявою до ДП "НДІ "Квант" про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 92 495,76 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 46 250,00 грн. В обґрунтування позову позивач вказувала, що з 05.11.2018 по 22.03.2020 працювала в ДП "НДІ "Квант" на посаді контролер на контрольно-пропускному пунткі. За останні десять місяців згідно довідки № 93 сума заробітної плати становить 92 495,76 грн., середня заробітна плата за місяць становить 9 250,00 грн. Однак виплата заробітної плати не здійснювалася. Згідно із довідкою ДП "НДІ "Квант" за період з травня 2019 року до березня 2020 року їй нараховано, але не виплачено заробітну плату в сумі 92 495,76 грн. У зв`язку з невиплатою заробітної плати, позивач має право на компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати, розмір якої за п"ять місяців затримки становить 46 250,00 грн. Посилаючись на викладене, позивач просила про задоволення позову. 01.10.2020 ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Сторони, в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк, не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи у суді відзив на позовну заяву до суду не подав. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебував з відповідачем в трудових відносинах з 05.11.2018 по 23.03.2020, що підтверджується копією трудової книжки. Згідно з довідкою ДП "НДІ "Квант" від 16.07.2020 станом на 16.07.2020 загальна сума заборгованості із виплати заробітної плати [PERSON] становить 92 495,76 грн. Доказів здійснення відповідачем виплати позивачу зазначених коштів в день звільнення та станом на день розгляду справи до суду не надано. Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, з наданих до суду матеріалів вбачається, що позивачу в день звільнення не було проведено виплату всіх сум, що належать їй до виплати. Так, положеннями ст.43 Конституції України гарантоване право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпПУ заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За положеннями ст. 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Згідно із ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Ч. 5 ст. 97 КЗпП передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Як закріплено ст. 24 Закону України «Про оплату праці», а також ст. 115 КЗпП України, - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимог про розрахунок. Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, також достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, які підтверджують наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 92 495,76 грн. Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток завесь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. Пунктом 2 Порядку передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно з п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів(годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження здійснення розрахунку з позивачем та погашення заборгованості по заробітній платі. Позивачем в свою чергу суду не надано розрахунку середнього заробітку за час затримки. У відповідності до вищевказаних положень чинного законодавства, судом здійсно розрахунок та встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача складає 448,13 грн. З огляду на зазначені вище обставини та заявлені позивачем вимоги про стягнення середнього заробітку за 5 місяців, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає: (448,13 (середньоденна заробітна плата) * 109 (робочих днів затримки розрахунку) = 48 846 грн. При цьому з вказаної суми мають бути відраховані обов`язкові платежі до державного бюджету. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позивачем повністю доведені позовні вимоги, а відповідачем ці доводи не спростовані, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Отже, на підстав викладено, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 48 846,17 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки при зверненні до суду з позовом позивач на підставі положення п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати.

Outcome: approved