Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

23.11.2020 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов Органу опіки та піклування Петриківської районної державної адміністрації до [PERSON] , в якому просять позбавити батьківських прав відповідача по справі відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в службі у справах дітей Петриківської райдержадміністрації на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах перебувають діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що їх мати [PERSON] та батько [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. 02 листопада 2020 року на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Петриківської районної державної адміністрації було розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її дітей. Відповідач протягом тривалого періоду ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей, постійно зловживає алкогольними напоями, часто залишає дітей самих вдома. Протягом 2019-2020 років родину [PERSON] систематично відвідують представники поліції, служби у справах дітей Петриківської районної державної адміністрації, Петриківського районного ЦСССДМ, опікунської ради Миколаївської селищної ради. Однак відповідач на бесіди та зауваження не реагує, не намагається покращити побутові умови та доглядати належним чином за дітьми. Діти постійно перебувають голодні, брудні, не мають сезонного одягу, часто не ходять до школи через педікульоз. В будинку панує повна антисанітарія, будь-яка їжа відсутня, електро- та водопостачання у домоволодінні відсутнє, дрова на зиму не заготовлені. У зв`язку з вищезазначеним, службою у справах дітей Петриківської районної державної адміністрації було вирішено тимчасово влаштувати дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в сімї родичів/знайомих для подальшого безпечного їхнього існування. З 12 липня 2019 та поданий час [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] пербувають у КЗ «Камянський спеціалізований будинок дитини ДОР». За ввесь час перебування дітей в закладі навідувалася до них двічі в стані алкогольного сп`яніння. [PERSON] , [INFO] , навчається у Камянському коледжі фізичного виховання та фактично проживає в гуртожитку даного закладу за адресою: [ADDRESS] . Відповідач взагалі не цікавиться навчанням та життям дочки, у зв`язку з чим перебуває в скрутних матеріальних обставинах. Відповідач двічі притягалася до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків. 23.12.2020 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання представник позивача Органу опіки та піклування Петриківської районної державної адміністраціїне з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Від Органу опіки та піклування Обухівської об`єднаної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської областідо суду надійшли заяви про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, надані сторонами судового провадження письмові докази є достатніми для цілей вирішення даної справи, а тому приймаючи до уваги існуючу тривалу невизначеність в долі дітей, в інтересах яких розглядається справа, призначення справи до судового розгляду суд розцінює як невиправдане зволікання формального характеру, у зв`язку з чим вважає за необхідне ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] є матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, які містяться в матеріалах справи. Згідно чисельних Актів обстеження умов проживання сімї відповідача [PERSON] , складених депутатами Миколаївської сільської ради 15.05.2017, 12.04.2018, 26.07.2018, 16.01.2019, 24.06.2019, 23.10.2019 встановлено, що відповідач разом з чоловіком [PERSON] та неповнолітніми дітьми в інтересах яких розглядається справа, проживають за адресою: [ADDRESS] . В будинку панує повна антисанітарія, будь-яка їжа відсутня, електро- та водопостачання у домоволодінні відсутнє. Відповідач разом з чоловіком постійно перебувають в стані алкогольного сп`яніння, часто залишають дітей самих вдома, на бесіди та зауваження не реагують, не намагаються покращити побутові умови та доглядати належним чином за дітьми. Діти постійно перебувають голодні, брудні, не мають сезонного одягу, часто не ходять до школи через хвороби. З листів від Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 11.09.2018 та 29.09.2020 слідує, що співробітниками поліції здійснювалися виїзди за місцем проживання [PERSON] , за результатами яких були встановлені факти неналежного виконання останньою своїх батьківських обов`язків по відношенню до її неповнолітніх дітей, за що її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. В матеріалах справи містяться також доповідні листи лікарів ЗПСМ на ім`я голови виконавчого комітету Миколаївської сільської ради від 22.03.2018, 10.08.2018, 23.06.2018, з яких слідує, що при відвідуванні лікарями дітей за місцем мешкання відповідача були виявлені істотні порушення умов проживання та догляду за дітьми. Зокрема лікарі звертають увагу на повну антисанітарію в будинку, відсутність їжі, перманентне перебування батьків в стані алкогольного сп`яніння за рахунок коштів отриманих як соціальна допомога на дітей. Незважаючи на те, що діти перебувають в лікарні на «Д» обліку з приводу захворювань, батьки не виконують рекомендацій лікарів по їх лікуванню та не здійснюють обов`язкових відвідувань спеціалістів, аргументуючи це відсутністю коштів. Як слідує зі звіту «Про розгляд питань, що входять до компетенції органу опіки та піклування по смт. Миколаївка» від. 08.08.2019, у зв`язку з тим, що 24.06.2019 діти відповідача вже на протязі двох діб знаходилися в будинку самі та без їжі, інспектор у справах неповнолітніх Петриківського відділу поліції забрав молодших дітей сімї [PERSON] та останні були розподілені по різним медичним закладам Дніпропетровської області. Згідно Витягу з протоколу № 08 від 10.09.2020 засідання комісії з питань захисту прав дитини Петриківської райдержадміністрації, вирішено відмовити в задоволенні заяви [PERSON] про повернення дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з КЗ «Камянського спеціалізованого будинку дитини» ДОР, у зв`язку з тим, що для їх повернення заявником не створені належні умови. Згідно наказів Служби у справах дітей Петриківської райдержадміністрації №№ 19-21 від 05.10.2020 «Про тимчасове влаштування дітей», вирішено тимчасово влаштувати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в сімю знайомих [PERSON] . Згідно висновку Органу опіки та піклування Петриківської райдержадміністрації від 17.11.2020 встановлено доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Принципом 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959р. закріплено, що дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. У відповідності до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони : не забрали дитину з пологового будинку або із іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухилялися від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться із дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає права і обов`язки батьків виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, здобуття освіти, готувати їх до самостійного життя. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Це означає, що мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, якщо вони за станом свого психічного здоров`я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Однак такого обов`язку відповідач не виконує, самоусунувшись від нього. І таке ухилення від виконання свого обов`язку вона здійснює свідомо, оскільки відповідач має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, не проявляє щонайменшої материнської турботи без поважних причин. Суд зазначає, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, при розгляді даної категорії справ, перш за все, необхідно враховувати інтереси дитини. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Савіни проти України» від 18.12.2008 ( заява №39948/06) право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла, п. 87). На підставі наявних доказів суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує навіть елементарні базові їх потреби в харчуванні та медичному догляді, що фактично поставило під загрозу їхнє життя та стало підставою для їх відбирання та поміщення до спеціалізованого будинку дитини а також до знайомих осіб. Тобто вона свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками у відношенні дітей, що є підставою для позбавлення її батьківських прав і за наведених обставин таке позбавлення відповідає найкращим інтересам дітей. Враховуючи вищевикладене, приділяючи увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, не маючи доказів протилежного та враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей, оскільки під час розгляду справи було достеменно встановлено факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по їх вихованню. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у випадку, якщо відношення відповідача зміниться, що буде підтверджуватись належними доказами, можливим є поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому ст. 169 СК України. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.. З урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору, розмір якого відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved