Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Вказуючи на те, що 27 липня 2014 року близько 20 год. 05 хв. на 55 км. + 500 м автодороги Суми-Полтава відповідач [PERSON] керуючи автомобілем марки "ВАЗ-21043", державний номерний знак [NUMBER] з причепом "КМЗ 8119" державний номерний знак [NUMBER], під час виконання маневру обгону, здійснив зіткнення з автомобілем марки “ВАЗ-21102 ЗНГ” державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], де в салоні вказаного авто перебувала в якості пасажира позивач [PERSON], яка в результаті ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден обличчя. Винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП є відповідач по справі, [PERSON], що підтверджується відповідною постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26. 09. 2014 року. На лікування позивачем було витрачено значні кошти, а тому матеріальну шкоду їй завдано в загальній сумі 2086 грн. 51 коп., а саме на оплату медичних послуг в сумі 440 грн., за придбання ренген-плівки в магазині "Оптика" на суму 25 грн., на придбання ліків на загальну суму 471 грн. 51 коп., на оплату послуг з перевезення в загальній сумі 900 грн. Також, вказуючи на те, що позивач за період з 28. 07. 2014 року по 12. 08. 2014 року втратила заробітну плату по місцю своєї роботи в ПП [PERSON], в сумі 250 грн., які також просить врахувати до відшкодування шкоди для подальшого стягнення з відповідачів. Крім цього, внаслідок вчинення ДТП відповідачем [PERSON], позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі та стражданнях, яких остання зазнала у зв'язку із ушкодженням здоров'я, що супроводжувалося сильними головними болями, постійною нудотою. Далі, під час звернення до відповідача [PERSON] та відповідача страхової компанії ПАТ "Просто-страхування", з пропозицією добровільного відшкодування суми матеріальної моральної шкоди останні відмовлялися від цього, у зв'язку з чим позивач звернулася з позовом до суду та просить, стягти з відповідачів на її користь матеріальну шкоду в загальній сумі 2 086 грн. 51 коп. та моральну шкоду в сумі 5 000 грн. Ухвалою суду від 01.12.2014 року по справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог був залучений [PERSON], в машині якого під час ДТП знаходилась позивач [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги позивача підтримали та просили їх задовольнити, виходячи з доказів, які знаходяться в матеріалах цивільної справи та пояснень даних ними у судовому засіданні. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надіслав заперечення, в якому зазначив, що позовні вимоги позивача він не визнає, бо збитки, які були заподіяні ним відповідачу по справі повинні бути відшкодовані його страховиком - відповідачем страховою компанією ПАТ «ПРОСТО-страхування", а також просив розгляд справи провести у його відсутність. При цьому він вказав, що позивачем в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надано до суду належних доказів в підтвердження заявлених нею позовних вимог. Також вважає, що звернення позивача до суду є передчасним, оскільки спочатку, позивач мав би звернутися до страхової компанії, і лише в разі отримання письмового повідомлення, що позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування, необхідно було б звертатися до суду та наймати адвоката. Сума моральної шкоди в розмірі 5000 грн. на думку відповідача є необґрунтована і занадто висока, а тому він вважає, що 5% від загальної матеріальної шкоди, яку має сплатити страховик в рахунок моральної шкоди, для даного виду тілесних ушкоджень, які отримала позивач - є достатньою компенсацією. Представник відповідача ПАТ "Просто-страхування" в судове засідання також не з'явився, а до суду подав письмове заперечення, в якому просив розгляд справи проводити у його відсутність, при цьому вказав, що позовні вимоги позивача визнає частково з наступних підстав . 01. 10. 2013 року ПАТ "ПРОСТО - страхування" та відповідач по справі [PERSON] уклали договір, Поліс № АС/7950522, обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, автомобіля "ВАЗ-21043", реєстраційний номер [NUMBER]. Після вчинення ДТП за участю застрахованої особи [PERSON] відповідач ПАТ "ПРОСТО-страхування" повинно відшкодувати третій особі по договору страхування, позивачу [PERSON] обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбання лікарських засобів. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я. Проаналізувавши надані документи відповідач ПАТ "ПРОСТО-страхування" визнає витрати на лікування, які підтверджені документально лише в розмірі 936 грн. 51 коп. З приводу стягнення моральної шкоди відповідач ПАТ "ПРОСТО-страхування" може виплатити моральну шкоду позивачу в розмірі 5% від передбачених статтею 26-1 Закону України "Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на лікування, що складає - 936,51 грн.*5% = 46,83 грн. Третя особа по справі [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача та просив їх задоволити, при цьому пояснив, що він 27 липня 2014 року близько 20 год. 05 хв. власним автомобілем рухався по автодорозі Суми-Полтава, його пасажиром була позивач [PERSON] Відповідач [PERSON] керуючи належним йому автомобілем марки "ВАЗ-21043" допустив зіткнення з його автомобілем, внаслідок чого позивач по справі отримала тілесні ушкодження та зазнала моральних страждань, але до цього часу шкода завдана внаслідок ДТП не відшкодована. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, його представника, третю особу по справі, свідка [PERSON], вивчивши письмові заперечення відповідача [PERSON] та відповідача ПАТ "ПРОСТО-страхування" та дослідивши наявні в справі докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі. В судовому засіданні встановлено, що 27. 07. 2014 року близько 20 год. 05 хв. на 55 км. + 500 м автодороги Суми-Полтава відповідач [PERSON] керуючи автомобілем марки "ВАЗ-21043", державний номерний знак [NUMBER] з причепом "КМЗ 8119" державний номерний знак [NUMBER], під час виконання маневру обгону, здійснив зіткнення з автомобілем марки “ВАЗ-21102 ЗНГ” державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], де в салоні вказаного автомобіля перебувала, в якості пасажира позивач [PERSON], яка в результаті ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден обличчя. Вказані тілесні ушкодження відповідно до висновку судово-медичної експертизи є легкими. Відповідно до постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 26. 09. 2014 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні вказаного ДТП. Крім цього відповідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого виданої позивачу [PERSON], 1973 року народження, остання перебувала на амбулаторному лікуванні з 28. 07. 2014 року по 12. 08. 2014 року. При цьому позивач понесла витрати на придбання ліків, витрати за послуги медичної допомоги та за придбання рентген-плівки в магазині "Оптика" на загальну суму, що становить 936 грн. 51 коп., що підтверджується копіями квитанцій доданих до справи. Відповідно до вимог п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, а згідно з ч. 2 цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Згідно до ст. 988 цього Кодексу страховик зобов'язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Підстави для відмови від здійснення страхової виплати передбачені ст. 991 ЦК України. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та /або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 5 цього Закону, об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. У відповідності до ст. 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно до п. 9.1, 9.2 ст. 9 цього Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно до п. 22.1. ст. 22 вказаного Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З пояснень у суді позивача було встановлено, що остання зверталась, до відповідача - ПАТ "Просто-страхування" про настання страхового випадку, що відбувся з пропозицією врегулювання питання щодо відшкодування шкоди завданої її здоров'ю, на що отримала в усній формі відмову з огляду на те, що у позивача виникло право на звернення до суду за захистом своїх законних прав. Документів, які підтверджували факт звернення позивача до страхової організації суду надано не було. За наведених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про відшкодування їй майнової шкоди слід задоволити частково, при цьому слід врахувати вимоги ст. 1194 ЦК України, де вказано, що відповідальність за шкоду спричинену третім особам з вини страхувальника, як матеріальна так і моральна, покладається на страховика. На момент дорожньо - транспортної пригоди цивільно - правова відповідальність відповідача [PERSON] перед третіми особами була застрахована в страховій компанії ПАТ "Просто-страхування", яка є співвідповідачем по справі. Відповідно до страхового полісу (договору), страхова компанія відшкодовує потерпілим завдану матеріальну та моральну шкоду в розмірах лімітів які встановлені законом. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено відшкодування шкоди, пов'язаної з лікуванням потерпілого, а саме: "У зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовується обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням діагностикою, лікуванням протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів" ці витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтвердженні документально відповідним закладом охорони здоров'я. Суд дослідивши докази, надані позивачем в підтвердження свого лікування та вважає, що підлягають відшкодуванню позивачу кошти в сумі 936 грн. 51 коп., які необхідно стягти з відповідача ПАТ "Просто-страхування", так як саме ця страхова компанія несе відповідальність за спричинену шкоду позивачу [PERSON], яка є третьою особою за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу від 01. 10. 2013 року укладеного між страховиком відповідачем АТ "Просто-страхування" та відповідачем по справі, власником автомобіля реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] Крім викладеного вище, суд також вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачів на її користь моральної шкоди також підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно з ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З роз'ясненнями, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31. 03. 1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування суд визначає в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві фізичних та моральних страждань, з урахуванням в кожному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Як встановлено в судовому засіданні, що неправомірними діями відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] дійсно була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у фізичних та душевних стражданнях, в переживаннях та хвилюваннях за стан свого здоров'я, яку суд оцінює в сумі 3 000 грн. І тому відповідно до ст. 26-1 Закону України "Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" з відповідача ПАТ "ПРОСТО-страхування" відповідно до вирахуваної суми матеріальної шкоди в сумі 936 грн. 51 коп. потрібно стягнути моральну шкоду в розмірі 5%, що складає 46 грн. 83 коп., а з відповідача [PERSON], відповідно, необхідно стягти решту моральної шкоди, що становить 2953 грн. 17 коп. Вирішуючи позовні вимоги позивача, що до відшкодування витрат, понесених нею на поїздки до м. Полтави МРТ Центр та до амбулаторії Лебединського м.р.в судмедекспертизи , на які згідно пояснень позивача [PERSON] було витрачено 900 грн. особистих коштів , суд вважає що вони задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст. 35 Закону України "Про автомобільний транспорт", послуги пасажирського автомобільного транспорту поділяють на послуги з перевезення пасажирів автобусами, на таксі та легковими автомобілями на замовлення. Послуги з перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення можуть надаватися тільки за попередньою домовленістю із замовником послуг і не можуть надаватися на стоянках таксі та на шляху прямування автомобіля громадянам, з якими не було попередньої домовленості про послугу. Суб'єкти господарювання, які використовують легкові автомобілі на замовлення, мають право включати витрати на ці послуги до собівартості продукції тільки за умови, що у перевізника є відповідна ліцензія і з ним укладений письмовий договір на обслуговування. З пояснень у суді позивача, її представника та особисто свідка [PERSON] вбачається, що гр. [PERSON] не являється суб'єктом господарювання і не має відповідної ліцензії на даний вид діяльності, як перевезення автомобільним транспортом. Гроші отримував особисто від позивача, але будь - які підтверджуючі документи про це відсутні. Тому, ці позовні вимоги позивача, про відшкодування витрат на її перевезення, суд до уваги не бере, бо в підтвердження них позивачем та її представником не надано належних доказів, якими є платіжне доручення про перечислення та сплату відповідного податку згідно до Закону та не пред'явлено квитка та квитанції на оплату перевезення. Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про відшкодування їй заробітної плати на період її амбулаторного лікування з 28.07.2014 року по 12.08.2014 року, бо позивачем не надано суду відповідних доказів звільнення її від виконання обов'язків продавця під час знаходження її на амбулаторному лікуванні. Відповідно до чинного законодавства, коли особа офіційно перебуває в трудових відносинах з приватним підприємцем, вона в лікарняному закладі, де проходе лікування повинна отримати листок непрацездатності та звернутися до державного фонду для отримання відшкодувань за це лікування. Крім цього, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 88 ЦПК стягнути з відповідачів пропорційно судовий збір за подання позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 243 грн. 60 коп., та витрат на надання правової допомоги позивачу по справі в сумі 1000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної або відхиленої частини вимог. Так як позивач [PERSON] відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору за подання позову про відшкодування шкоди , заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я то ці витрати повинен нести відповідач по справі, яким є ПАТ "Просто-страхування" . На підставі викладеного,

Outcome: partial