Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

В квітні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 09.06.2020 року близько 17.50 години в м.Обухів по вул.Київській 130 [PERSON] керуючи автомобілем AUDI А8 д.н.з. [NUMBER] , не врахувавши дорожньої обстановки, здійснив зіткнення з автомобілем АМ BSYV70 д.н.з. [NUMBER] після чого авто зіштовхнулося з автомобілем позивача DAF д.н.з. [NUMBER] , що був припаркований на узбіччі. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ТДВ "СГ "ОБЕРІГ" відповідно до полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР309564. Свою провину останній не заперечував у судовому засіданні 24.07.2020 року, що відображено у постанові щодо іншого учасника ДТП [PERSON] , котрого судом було визнано невинним. Позивач подала заяву до страхової компанії відповідача про настання страхового випадку. Останньою було направлено оцінювача для визначення розміру заподіяної шкоди. Згідно калькулляції наданої вказаним відповідачем на електронну пошту позивача №4577-3-А від 17.08.2020 року розмір заподіяної шкоди з урахуванням зносу становить 78372 грн. 33 коп., а вартість відновлювального ремонту 110158 грн. 65 коп. 28.09.2020 року позивач подала до страхової компанії заяву про страхове відшкодування, однак отримала відмову через відсутність у діях водія транспортного засобу AUDI А8 д.н.з. [NUMBER] складу адміністративного правопорушення. Просила стягнути з ТДВ "СГ "Оберіг" на користь позивача суму страхової виплати в розмірі 78372 грн. 33 коп., а з [PERSON] компенсацію збитку, що перевищує межі страхової виплати, необхідну для повного відновлення порушених прав у розмірі 31786 грн. 32 коп. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн. 30 червня 2020 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження. 27.07.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" в якому представник зазначеного відповідача заперечує проти задоволення позову, оскільки вартість матеріального збитку заявленого позивачем не підтверджена належними доказами, а винність [PERSON] у даній ДТП не встановлена так як його не було притягнуто до адміністративної відовідальності. Позивач в судове засідання не з"явилась, подала суду клопотання з проханням розглядати справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги. Інші учасники до суду не з"явились, про час розгялду справи повідомлялись належнимчином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] є власником транспортного засобу DAF 95, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до ремонтної калькуляції №4577-3-А від 17.08.2020 року вартість ремонту автомобіля DAF 95, реєстраційний номер [NUMBER] становить 188530 грн. 98 коп., а загальна сума після вирахування становить 78372 грн. 33 коп. З чиннної постанови Обухівського районного суду Київської області від 24.07.2020 року вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №432532 09.06.2020 року близько 17.50 год. в м.Обухові вул.Київська буд.130 водій [PERSON] керуючи транспортним засобом АМ BSYV70 д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та допустив зіткнення з транспортним засобом АUDI А8 д.н.з. [NUMBER] , який в свою чергу допустив зіткнення з транспортним засобом DAF д.н.з. [NUMBER] , причіп KRONE д.н.з. [NUMBER] -3 що був припаркований на узбіччі. В результаті ДТП було пошкоджено транспортні засоби та завдані матеріальні збитки учасникам ДТП. Згідно резолютивної частини тієї ж постанови суду провадження відносно [PERSON] за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Згідно ч.1\~ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частин 2\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Позивач та її представник вказують, що саме відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки АUDI А8 д.н.з. [NUMBER] , винен у порушенні ПДР, дорожньо-транспортній пригоді та відповідно спричиненні матеріальної та моральної шкоди позивачу. Однак з такими доводами суд погодитись не може, оскільки постанова суду у справі № 372/1840/20 на яку просилається позивач в обгрунтування позовних вимог не підтверджує винуватість [PERSON] у ДТП, а нею встановлена відсутність події і склад адміністративного правопоушення щодо [PERSON] . Подана позивачем калькуляція не підтверджує вартості збитку спричиненого [PERSON] у ДТП, оскільки не є звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність", тобто не є належним та допустимим доказом у справі. Відповідно до ч.5,6\~ст. 263 ЦПК України\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно положень ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Вирішуючи спір з урахуванням абсолютного права позивача щодо визначення меж заявлених позовних вимог та кола відповідачів, яких позивач просить притягнути до цивільно-правової відповідальності саме в межах заявлених позивачем позовних вимог та наданих саме стороною позивача доказів в межах заявлених позовних вимог суд вважає позовні вимоги недоведеними.

Outcome: dismissed