Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. [PERSON] та [PERSON]звернулися до суду з названим позовом до [PERSON]в якому просили визнати: - за ними право власності на частину житлового будинку як на окреме домоволодіння за адресою: [ADDRESS], що складається з наступних приміщень: веранди - ІV, тамбура V, житлової кімнати 1-4, кухні 1-5, коридору 1-6, санвузла 1-7, кухні 1-8, ґанку а4, ґанку а5; - за [PERSON] право власності на частину житлового будинку як на окреме домоволодіння за адресою: [ADDRESS], що складається з наступних приміщень: веранди - ІІ, кладової - ІІІ, передпокою 1-1, житлової кімнати 1-2, житлової кімнати 1-3, погребу з шийкою Б-1, навіса б-1, сараю Б-1, гаража Д-1. Одночасно просили присудити [PERSON] 10 317 грн. компенсації за зменшення ідеальної частки домоволодіння. В обґрунтування позовних вимог позивачами зазначено, що вони є власниками на праві спільної часткової власності житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] по 1/6 його частини кожний на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 серпня 2017 року, а 2/3 частки вказаного будинку належить відповідачу. Через непорозуміння з приводу володіння та користування житловим будинком з надвірними будівлями, вони вважають за необхідне поділити житловий будинок з надвірними будівлями в натурі згідно висновку спеціаліста С-8137 експертного будівельно-технічного дослідження щодо визначення варіанту поділу домоволодіння [ADDRESS] від 09.07.2018 р.. В судовому засіданні: - позивачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник адвокат БОРЩАК П.С. позовні вимоги підтримали, з підстав вказаних в ньому; - представник відповідача КУШНЕРЕНКО Є.Ю. позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву, а саме, що: - відповідно до висновку експертного дослідження, складеного судовим експертом [PERSON] 23.04.2018 року, виділення в натурі 1/3 частки у справі власності на будинок є неможливим; - можливим є лише поділ домоволодіння у співвідношенні 39% на 61%, проте, на такий поділ відповідач не згоден; - задоволення позову згідно прохальної частини призведе до того, що [PERSON] доведеться самостійно за власні кошти влаштовувати газопостачання, електропостачання, однак вартість цих робіт не врахована при вирішенні експертом питання про поділ майна, а тому висновок є неповним, їм не можна керуватися при прийнятті рішення; - позивачі мають житло для проживання, а кімнати у спірному будинку, незаконно здають в оренду фізичній особі; - позивачами навмисно визначена вартість будинку занижена, оскільки таким чином позивачами занижений розмір судового збору та компенсація відповідачу. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що спірним є житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: смт. Ріпки Чернігівської області, вул. Медова (бувша Жовтнева), буд. 3. Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що власниками: - 1/2 частки, яка складається з 1/3 частки, тобто 1/6 частини, вказаного житлового будинку являється [PERSON], на підставі виданого приватним нотаріусом Ріпкинського нотаріального округу Чернігівської області МИШКО М.А. свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1195 від 02.08.2017 р., після смерті [PERSON], яка сталась [INFO]; - 1/2 частки, яка складається з 1/3 частки, тобто 1/6 частини, вказаного житлового будинку являється [PERSON], на підставі виданого приватним нотаріусом Ріпкинського нотаріального округу Чернігівської області МИШКО М.А. свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1197 від 02.08.2017 р., після смерті [PERSON], яка сталась [INFO]; - 1/2 частки, яка складається з 2/3 частин, тобто 1/3 частини, вказаного житлового будинку являється [PERSON], на підставі виданого приватним нотаріусом Ріпкинського нотаріального округу Чернігівської області МИШКО М.А. свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2411 від 07.11.2013 р., після смерті [PERSON], яка сталась [INFO].; - 1/3 частини вказаного житлового будинку являється [PERSON], на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.11.2016 (№ 743/1312/16-ц). В представленому позивачами Висновку спеціаліста від 9 липня 2018 р. С-8137 експертного будівельно-технічного дослідження щодо визначення варіанту поділу житлового будинку [ADDRESS], який проведено ЕФ "ЕТАЛОН" зазначено, що вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться [ADDRESS] складає 183 959 грн., в т.ч. ідеальна вартість 2/3 частин домоволодіння становить 122 639 грн., а ідеальна вартість 1/3 частини домоволодіння становить 61 320 грн.. Також вказаним Висновком запропоновано наступний варіант розподілу вказаного житлового будинку з надвірними будівлями, а саме: - Першій стороні на 2/3 частини пропонується: НайменуванняВнутрішня площа (для житлових приміщень), кв.м.Вартість, грн. ІІ. Житловий будинок з прибудовами: Веранда ІІ6,51565,00 Кладова ІІІ7,71855,00 Передпокій 1-112,320071,00 Житлова кімната 1-227,044059,00 Житлова кімната 1-38,513870,00 ІІ. Погріб з шийкою Б-1 2360,00 ІІІ. Навіс б-1 11349,00 ІV. Сарай Б-1 12791,00 V. Гараж Д-1 4402,00 Всього Першій стороні на 2/3 частини 11233,00, що менше ідеальних 2/3 частин на: 122639,00 - 11233,00 = 10317,00 Частина будинку, що пропонується Першій стороні, вартістю 11233,00 грн., складає 61%. - Другій стороні на 1/3 частину пропонується: НайменуванняВнутрішня площа (для житлових приміщень), кв.м.Вартість, грн. І. Житловий будинок з прибудовами: Веранда ІV13,111018,00 ТамбурV2,53067,00 Житлова кімната 1-46,310280,00 Кухня 1-59,916155,00 Коридор 1-68,614028,00 Санвузол 1-72,94730,00 Кухня 1-87,011418,00 ІІ. Погріб під частиною будівлі а1-1 524,00 ІІІ. Ґанок а4 146,00 ІV. Ґанок а5 271,00 Всього Другій стороні на 1/3 частину 71637,00, що більше ідеальних 1/3 частини на: 71637,00 - 61320,00 = 10317,00 Частина будинку, що пропонується Другій стороні, вартістю 71637,00 грн., складає 39%. В представленому представником відповідача Висновку експерта за результатами проведення експертного дослідження від 23.04.2018 р. № 14-18, який проведено судовим експертом СОЛДАТОВОЮ В.С. зазначено, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться [ADDRESS] складає 343 301 грн., а ринкова вартість 1/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться [ADDRESS] складає 57 217 грн.. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звертався до позивачів із проханням продати йому належну їм частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що вбачається із заяв від 20.12.2017 року, від 21.08.2018 року, з поштових повідомлень про вручення поштового відправлення №1400037846912 та №1400037846920 та описами вкладення. Джерела права застосовані (не застосовані) судом. Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно зі ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст. 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Як зазначено в п. 41 рішення Європейського суду з прав людини "Андрій\~Руденко проти України" стаття 364 ЦК України стосується ситуації, коли співвласник бажає виділення частки зі спільної власності та не проти одержання компенсації за свою частку в спільному майні. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинно бути передано співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, то стягується з нього відповідна грошову компенсацію і зазначається в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року. Статтею 152 ЖК України передбачено, що переобладнання та перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадиться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради. В п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам роз'яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК УРСР). Оцінка суду. Враховуючи в сукупності вказані норми права та встановлені обставини, суд робить висновок, що: - по-перше, [PERSON] та [PERSON] не являються співвласниками 1/3 частини вказаного будинку, а кожен із них являється співвласником по 1/6 частини вказаного будинку; - по-друге, [PERSON] являється співвласником 1/3 частини вказаного будинку та 1/3 частини вказаного будинку, а не співвласником 2/3 частин вказаного будинку; - по-третє, позивачі обрали спосіб захисту своїх прав, а саме визнання за ними та за [PERSON] права власності на певні частини житлового будинку як на окремі домоволодіння, з одночасним посиланням на ст. 364 ЦК України, яка регламентує виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та на ст. 367 ЦК України, яка регламентує поділ майна, що є у спільній частковій власності, не ставлячи вимоги про виділ частка із майна, що є у спільній частковій власності та не ставлячи вимоги про поділ майна, що є у спільній частковій власності, тобто незрозуміло, який правовий інститут (виділ частки чи поділ майна) останні просять застосувати; - по-четверте, в представленому позивачами Висновку спеціаліста від 9 липня 2018 р. С-8137 експертного будівельно-технічного дослідження щодо визначення варіанту поділу житлового будинку [ADDRESS], який проведено ЕФ "ЕТАЛОН" не вирішувалось питання про наявність технічної можливості виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників та ідеальна вартість визначалась відповідно до часток співвласників (1/3 - [PERSON] та [PERSON]; 2/3 - [PERSON].), а в представленому представником відповідача Висновку експерта за результатами проведення експертного дослідження від 23.04.2018 р. № 14-18, який проведено судовим експертом СОЛДАТОВОЮ В.С. зазначено, що поділити в натурі житловий будинок [ADDRESS], між співвласниками, згідно часток 1/6, 1/6 та 2/3, відповідно до вимог ДБН неможливо, тобто, в даному конкретному випадку, відсутня технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників (частка [PERSON] - 1/6, частка [PERSON] - 1/6, частки [PERSON] - 1/3 та 1/3), хоча, як вже зазначалось вище, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників; - по-п'яте, при виділі частки або поділі житлового будинку в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування, необхідний дозвіл виконавчого комітету місцевої ради, який має бути отриманий до винесення судом рішення, що є обов'язковою умовою згідно з вимогами ст. 152 ЖК УРСР, хоча таких дозволів матеріали справи не містять; - по-шосте, не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна, в силу Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 р. N 55, хоча гараж Д-1 є збудований самочинно, але він пропонується Першій стороні на 2/3 частини; - по-сьоме, [PERSON] не бажає виділу його частки і не давав згоду на компенсацію йому вартості його частки, а відтак задоволення позовних вимог, заявлених позивачами матиме наслідком порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про поділ житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності слід відмовити. Розподіл судових витрат. За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу, - витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3); - витрати пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п. 2 ч. 3). Ст. 137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження вищевказаних обставин представником відповідача суду надано: - договір про надання правової допомоги від 13.11.2018 року №85, укладений між адвокатом КУШНЕРЕНКО Є.Ю. та [PERSON], яким підтверджується, що останній уповноважив КУШНЕРЕНКА Є.Ю. представляти інтереси останнього в справі № 743/1466/18, в т.ч. в судах; - акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 13.11.2018 р., яким засвідчується сплата [PERSON] витрат на правничу допомогу в сумі 15 000 грн.; - квитанція до прибуткового касового ордера №85 від 13.11.2018 року, яким підтверджується сплата [PERSON] витрат на правничу допомогу адвоката КУШНЕРЕНКА Є.Ю. в сумі 15 000 грн.. В той же час, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката є неспівмірним зі складністю справи, з обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову, значенням справи для сторін, а відтак розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає розподілу між сторонами, слід зменшити з 15 000 грн. до 3 000 грн. та у зв'язку з відмовою в позові, вказані витрати з [PERSON] та з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] в дольовому порядку, тобто по 1 500 грн. з кожного. Крім того, копією квитанції до прибуткового касового ордера підтверджується оплата [PERSON] за проведення експертизи ФОП СОЛДАТОВОЮ В.С. в сумі 2 400 грн., а відтак у зв'язку з відмовою в позові, вказані витрати з [PERSON] та з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] в дольовому порядку, тобто по 1 200 грн. з кожного. Враховуючи Висновок спеціаліста С-8137 експертного будівельно-технічного дослідження, проведеного ЕФ "ЕТАЛОН" в частині визначення вартості частини будинку, що пропонується Другій стороні, а саме 71 637 грн., то саме з цієї суми слід обраховувати ціну позову, а відтак позивачі зобов'язані були сплатити при зверненні до суду 716 грн. 37 коп., а сплатили лише 640 грн., тому з [PERSON] та [PERSON]в дохід держави слід стягнути по 38 грн. 19 коп. з кожного недоплаченого судового збору.

Outcome: approved