Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

13 січня 2016 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ Приватбанк) звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 29 січня 2007 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] укладено договір б/н від 29 січня 2007 року, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 4500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання договору є примою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п. 3.2, п.3.3. Умов та Правил надання банківських послуг, в яких зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, а клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобовязання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач несвоєчасно надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості по кредиту, відсоткам та комісією, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 30 листопада 2015 року складає 16 187,07 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості та судовий збір у розмірі 1378,00 грн. У відкрите судове засідання представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не зявився, надав заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. У відкрите судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином: судовою повісткою. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обовязків закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк». Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом, встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 29 січня 2007 року між ним та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір б/н від 29 січня 2007 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 4500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами, оскільки заява на отримання кредиту, заява про відкриття рахунку і надання послуг з кредитування підписані ним, в тому числі і в графі щодо погодження з умовами і правилами надання банківських послуг, правилами кредитування та тарифами банку, про що виразив свою згоду. Станом на 30 листопада 2015 року заборгованість за кредитним договором б/н від 29 січня 2007 року складає 16 187,07 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом 5310,58 гривень; - заборгованість по процентам за користування кредитом 8829,49 гривень; - заборгованість по пені та комісії за користування кредитом 800,00 гривень; - штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень; - штраф (процентна складова) - 747,00 гривень. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто вимоги банку про повернення відповідачем частини кредиту, що залишилася, та сплати відсотків є такими, що ґрунтуються на законі, оскільки він прострочив строки виконання зобовязання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з розрахунком до суми заборгованості банк включив штраф у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 747,00 грн. (процентна складова). Відповідно до п.8.6 витягу з умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення позичальником строків платежів за будь-яким грошовим зобов'язанням більше ніж на 120 днів він зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+ 5% від суми позову. Оскільки відповідач [PERSON] порушив строки платежів за зобовязаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті відсотків за користування кредитом, тому він зобовязаний відповідно до п. 8.6 витягу з умов та правил надання банківських послуг, ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу штраф. Відтак, суд, віднаходить обґрунтованими вимоги банку про стягнення заборгованості по вісоткам, комісії, неустойки (штрафу) у вищевказаному розмірі, що підлягають задоволенню в розмірі 16 187,07 грн. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 гривень.

Outcome: approved