Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача щодо посадового злочину, скоєного чиновниками, надавача послуг ПАТ "Житомиргаз", АТ "Житомиргаз" проти волі, честі та гідності особи, та просив суд визнати дії відповідача такими що суперечать правилам ДБН В.2.5-20:2001 та ДБН В.2.5-20:2018, стягнути з відповідача ПАТ "Житомиргаз" на його користь 42 тис. грн. за вимушену переорієнтацію системи опалення будинку на тверде паливо, а також 39123,00 грн. невикористаної субсидії внаслідок відключення газу протягом трьох років, 25 тис. грн. за послуги адвоката, оскільки він сам адвокат і свою роботу оцінює саме в такому розмірі та 200 тис. грн. спричиненої йому моральної шкоди. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що є споживачем природного газу для побутових потреб. Посадовими особами ПАТ "Житомиргаз" використовуються корупційні схеми нахабного обдурювання споживачів природного газу, що полягає в тому, що працівники відвідують споживачів природного газу і починають доводити, той факт, що у споживача щось не так з газовими приладами, не правильно тлумачаться Правила ГРМ. За власні кошти ним проведено магістральну газову трубу, працівниками ПАТ "Житомиргаз" встановлено газове обладнання, жодних порушень виявлено не було. Відповідач вважає, що у нього неправильно встановлено газове обладнання, тому його помешкання відключили від газопостачання. Вважає дії відповідача протиправними, такими які варто кваліфікувати як злочин, тому звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в позові та письмових запереченнях щодо доводів відповідача, які вважає необґрунтованими, просив позов задовольнити в повному обсязі. Додатково на запитання вказав, що розмір моральної шкоди ним враховувався у зв`язку із завданням шкоди його здоров`ю, послугами адвоката не користувався, оскільки сам є собі адвокатом, від газопостачання відключено лише котел, газовою плитою користується. Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, позовні вимоги не визнав, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, просив у їх задоволенні відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що при здійсненні обстеження житлового будинку де проживає [PERSON] було виявлено невідповідність існуючому плану газифікації будинку [ADDRESS] фактичним обставинам та вимогам Правил безпеки системи газопостачання. Відповідно до плану, в будинку передбачено встановлення газового котла в приміщенні 10,0 кв.м., яке було призначено ддя користування в якості кімнати (кухні). Натомість, при здійсненні обстеження 01.06.2017 року виявлено, що зазначена кімната переобладнана у ванну кімнату (санітарно побутове приміщення), що стверджується актом № 128/2017 р. від 01.06.2017 року. Вказане переобладнання не відповідає нормам, що регулюють можливість встановлення газовикористовуючого обладнання в санвузлах, тому кран опуску на котел було перекрито і встановлено заглушку, опломбовано. В подальшому, між позивачем та відповідачем велась переписка щодо узгодження певних питань, які стосувались усунення непорозумінь пов`язаних з приведенням до відповідності нормам діючого законодавства проектно-виконавчої документації на газопостачання вказаного житлового будинку та узгодженню фактично встановлених газових приладів з технічною документацією, а також Правилами безпеки системи газопостачання. Вимога щодо облаштування будинку твердопаливною системою опалення та неотримання позивачем субсидії не пов`язана з діями відповідача, до того ж не надано доказів щодо відмови позивачу у призначенні субсидії. Призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад. Встановлення альтернативного (газовому) опалення в своєму будинку є здійснення волевиявлення кожного споживава, відповідач жодним чином не може вплинути на прийняття такого рішення або спонукати споживача до зазначених дій. Позивач мав можливість скористатить субсидією як для придбання твердого та рідкого пічного побутового палива. Не надано підтвердження на понесення витрат на професійну правничу допомогу (послуги адвоката), а саме не надано договір, довіреність, документ, що свідчить про оплату вказаних послуг, позивачем не надано детального опису вчинених дій по отриманню правничої допопомоги з обгрунтуванням суми, що підлягає стягненню з відповідача у співрозмірності до виставлених вимог. Не зрозуміло в чому полягає спричинена позивачу моральна шкода, не зазначено обставин, на яких грунтується вимога про відшкодування моральної шкоди, якими саме неправомірними діями чи бездіяльністю вона спричинена, не доведена і вказана вимога письмовими доказами. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що правовідносини між споживачем та газорозподільним підприємством регулюються Типовим договором на розподіл природного газу, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2498 від 30.09.2015, а також Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затверджених Постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 та іншими нормами діючого законодавства. Відповідно до приписів Глави 3 Розділу III Кодексу ГРМ на Відповідача, як на Оператора ГРМ покладено обов`язок забезпечення надійної та безпечної експлуатації газорозподільної системи, який базується перш за все на Правилах безпеки системи газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 15.05.2015 №285. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення (ч.1 ст.15 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 2 ст.16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Гарантоване статтею 55 Контитуції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджене порушення було обгрутованим. Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку. Отже, здійснюючи передбачене статтею 55 Контитуції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту, а суд, вирішуючи спір, зобов`язаний надати суб`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Так, якщо особа вважає, що її суб`єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізоване належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов`язок, така особа має право звертатися за судовим захистом. В разі відповідного звернення особи суд повинен розглянути питання про наявність порушеного суб`єктивного права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішити спір. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Саме на позивача покладено обов`язок у позовній заяві викласти обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, а також вказати правові підстави позову, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, при розгляді справи повинен надати правильну правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, і не застосовує самостійно для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, якщо позивач не обґрунтовує ними свої вимоги з наданням відповідних доказів, і застосування цих норм призводить до зміни предмета позову або обраного способу захисту прав та інтересів. Позивач проживає у [ADDRESS] , є споживачем природного газу для побутових потреб, які надає відповідач. При здійсненні обстеження 01.06.2017 року будинку позивача було виявлено невідповідність існуючому плану газифікації будинку [ADDRESS] фактичним обставинам та вимогам Правил безпеки системи газопостачання. Відповідно до плану, копія якого надана позивачем, в будинку передбачено встановлення газового котла в приміщенні 10,0 кв.м., яке було призначено для користування в якості кімнати (кухні). Натомість, при здійсненні обстеження 01.06.2017 року виявлено, що зазначена кімната переобладнана у ванну кімнату (санітарно побутове приміщення), що стверджується актом № 128/2017 від 01.06.2017 року. Оскільки вказане переобладнання не відповідає нормам, що регулюють можливість встановлення газовикористовуючого обладнання в санвузлах, кран опуску на котел було перекрито і встановлено заглушку, опломбовано. Вказаних обставин під час судового розгляду позивач не спростував, належних та допустимих доказів протилежного суду не надав. В свою чергу, позивач звертався до відповідача з заявами про відновлення газопостачання, про неможливість оформлення субсидії, на що йому було запропоновано надати викопіювання з технічного паспорта з експлікацією приміщень будинку (технічний паспорт на будинок), для можливості усунення всіх непорозумінь. Також було запропоновано звернутися з відповідною заявою щодо отримання технічних умов на реконструкцію системи газопостачання та виконання проектної документації у відповідності до вимог чинного законодавства. Таким чином, в житловому будинку позивача було виявлено порушення п.6.2 розділу VI ДБН В. 2.5-20-2001 "Газопостачання", щодо розміщення газових приладів в санітарних вузлах. Газопостачання припинено лише на котел опалення, газовою плитою позивач продовжує користуватися, абонента було попереджено, що до опалювального сезону зобов`язується усунути всі порушення. Водночас, позивачем не було вчинено дій спрямованих на отримання технічних умов на реконструкцію системи газопостачання та виконання проектної документації у відповідності до вимог чинного законодавства, відповідних заяв він не подав. Призначення субсидії та контроль за її цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад і не відноситься до компетенції відповідача. Встановлення альтернативного (газовому) опалення в своєму будинку є здійснення волевиявлення кожного споживава, відповідач жодним чином не може вплинути на прийняття такого рішення або спонукати споживача до зазначених дій. Позивач мав можливість скористатить субсидією як для придбання твердого та рідкого пічного побутового палива. Помилковим є твердження позивача про отримання вказаної допомоги з вигодою, а її відсутність зі збитками. Облаштування будинку твердопаливною системою опалення та неотримання позивачем субсидії не пов`язана з діями відповідача, до того ж суду не надано доказів щодо такого облаштування і відмови позивачу у призначенні субсидії. За змістом положень ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено, що припинення газопостачання на котел опалення в будинку [ADDRESS] здійснено відповідачем неправомірно, тому позовні вимоги в частині визнання таких дій протиправними, а також в частині стягнення з відповідача коштів за вимушену переорієнтацію системи опалення будинку на тверде паливо і коштів невикористаної субсидії внаслідок відключення газу протягом трьох років, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Вимога про відшкодування моральної шкоди, є похідною, тому також задоволенню не підлягає. При цьому суд зважає на те, що будь - яких доказів того, що діями відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода, позивачем не надано. У відповідності до приписів статей 137,141 ЦПК України вимога про відшкодування судових витрат задоволенню не підлягає, до того ж позивачем не подано доказів, що на момент звернення до суду ним були понесені витрати на правничу допомогу. За положеннями ЦПК України рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях; суд приймає до уваги належні та допустимі докази. В даному випадку до суду не подані належні докази, що містять інформацію щодо предмета доказування, за таких умов заявлений позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed