Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

05 грудня 2017 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між нею та її батьком [PERSON], який помер [INFO] року. Заявник вказала, що її дівоче прізвище «[PERSON]» в свідоцтві про її народження батьком записаний [PERSON]. 01.01.1978 року вона уклала шлюб з [PERSON], у зв'язку із чим змінила прізвище на "[PERSON]". Після смерті батька виявили помилку в документах, а саме, в свідоцтві про смерть ім'я його зазначено як «[PERSON]», водночас в інших документах вказано як «[PERSON]». Складена ситуація позбавляє заявника оформити спадщину. Заявник просить встановити факт родинних відносин між нею та її батьком - [PERSON]. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву в повному обсязі з підстав у ній викладених. Представник заінтересованої особи Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином - судовою повісткою, про в матеріалах справи є відповідні розписки. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.09.2017 року, виданого повторно Тульчинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [INFO] року у с. Бортники Тульчинського району Вінницької області у віці 68 років помер [PERSON], [INFO], актовий запис № 8, складений виконавчим комітетом Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області (а.с. 10). Тобто ім'я в свідоцтві про смерть батька заявника вказане помилково «[PERSON]» замість «[PERSON]», що і змусило заявника звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з метою оформити своє право на спадщину. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Тобто, враховуючи відсутність заповіту [PERSON] та інших спадкоємців після його смерті, встановлення факту того, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON], який помер [INFO] року, призведе до виникнення права заявника на спадкування після його смерті. Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 12 вересня 2017 року на підставі актового запису №19 від 01 серпня 1959 року, зробленого виконавчим комітетом Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, [INFO] року, народилася [PERSON]. В графі батько зазначено - "[PERSON]" (а.с.12). Згідно із актовим записом серії [NUMBER] від 10 грудня 1994 року, який складено у с. Бортники Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], у зв'язку із чим змінила дівоче прізвище "[PERSON]" на прізвище "[PERSON]" (а.с.8). Таким чином, суд приходить до висновку, що дошлюбне прізвище заявника [PERSON], було "[PERSON]", її батьком згідно вказаних вище документів є [PERSON] В свідоцтві про встановлення батьківства брата заявника - [PERSON], який народився [INFO] року, вказано, що його батьком визнано [PERSON]. В свідоцтві про народження брата заявника [PERSON], [INFO], в графі батько вказаний - [PERSON], по батькові брата зазначено - [PERSON] (а.с.6,7). Згідно довідки №68 про склад сім'ї, яка видана [PERSON] 11.06.1974 року для пред'явлення в учбовий заклад, її сім'я складалася із п'ятьох осіб: батька - [PERSON], [INFO]; матері - [PERSON], [INFO]; брата - [PERSON], [INFO]; брата [PERSON], [INFO] та бабусі [PERSON], [INFO]. Всі разом вони проживали в [ADDRESS] (а.с.13). Тобто із довідки також вибачається, що батько заявника [PERSON] - мав ім'я «[PERSON]», по батькові заявниця - «[PERSON]» та її рідні брати - по батькові «[PERSON]». Розбіжності в написанні імені [PERSON], [INFO], підтверджені також копією військового квитка, виданого [PERSON] та в якому вказано ім'я власника російською мовою - "[PERSON]" (а.с.13). В судовому засіданні, заявник [PERSON], яка була допитана, відповідно до ст. 92 та в порядку ст. 230 ЦПК України, в якості свідка, повідомила суду, що вона є дочкою померлого [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, у свідоцтві про її народження та у всіх документах ім'я її батька вказане як «[PERSON]» все життя його всі родичі, близькі, друзі, колеги та приятелі знали і називали [PERSON], всі докуменнти , за життя батька було оформлено на ім`я «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть помилково його ім'я зазначили - «[PERSON]». Після його смерті залишилось спадкове майно, яке через розбіжності в написанні в документах ім'я її батька вона не може оформити в порядку спадкування. Таким чином, суд вважає, що всі докази у своїй сукупності підтвердили факт кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON]. За таких обставин суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а тому заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved