Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві вказувалось, що відповідно до укладеного договору № РLXRRX01790672 від 21.08.2008 року [PERSON] 21.08.2008 року отримала кредит у розмірі 4741,93 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", про що зазначено у п. 1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк". 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам Розстрочка складає між нею і Банком Договір, про що свідчить її підпис у заяві. В позовній заяві вказувалося, що відповідачка у порушення норм закону та умов договору зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 08.10.2015 року становить 139679,74 гривень та складається з: - 12,28 грн. - заборгованість за кредитом; - 310,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2567,82 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 136788,72 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором; Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 58091,83 грн., яка була задоволена рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19.03.2012 року з відповідачки [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "Приватбанк", різниця становить 81587,91 грн., також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 4079,40 грн. - штраф (процентна складова). Сума заборгованості становить 86167,31 грн. Враховуючи вищенаведене, позивач просив стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 86167,31 грн., а також 1292,51 грн. судових витрат. В судове засідання представник позивача публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" не зявився, надіславши суду письмову заяву з проханням справу слухати у відсутності представника публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", вказавши, що публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" позов підтримує та просить його задоволити повністю, а також не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, звернувшись до суду із письмовою заявою, в якій просила суд зменшити розмір пені до 20 грн., в зв'язку з тим, що залишок неповернутого нею кредиту становить 12,28 грн., позивачу не завдано збитків неналежним виконанням договору, а також в зв"язку з тим, що вона має на утриманні двох малолітніх дітей та скрутне матеріальне становище, на підтвердження чого разом із письмовою заявою надала ксерокопії свідоцтв про народження своїх малолітніх дітей. Суд, дослідивши заяви сторін та інші матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню зі слідчуючих підстав. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № РLXRRX01790672 від 21.08.2008 року [PERSON] 21.08.2008 року отримала кредит у розмірі 4741,93 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", про що зазначено у п. 1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк". 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам Розстрочка складає між нею і Банком Договір, про що свідчить її підпис у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Судом встановлено, що відповідачка у порушення норм закону та умов договору зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 08.10.2015 року становить 139679,74 гривень та складається з: - 12,28 грн. - заборгованість за кредитом; - 310,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2567,82 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 136788,72 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором; Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 58091,83 грн., яка була задоволена рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19.03.2012 року з відповідачки [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "Приватбанк", різниця становить 81587,91 грн., також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). - 4079,40 грн. - штраф (процентна складова). Сума заборгованості становить 86167,31 грн. Оцінивши зібрані та перевірені в судовому засідання докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 21.08.2008 року [PERSON] підписала Заяву позичальника № РLXRRX01790672 на надання строкового кредиту, в якій наявна вказівка на основні умови надання кредит. У Заяві зазначена сума кредиту, строк погашення кредиту, відсоток за користування кредитом, сума щомісячної та одноразової винагороди (комісії), сума щомісячного обов'язкового платежу та інші умови. Крім того, у Заяві наявна вказівка на те, що позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов. Також наявна ще одна вказівка на те, що позичальник ознайомився і згоден з умовами кредитування, які були надані йому в письмовій формі, та згоден, що ця заява разом із запропонованими ПриватБанком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка""Стандарт"), тарифами складає між позичальником та Банком кредитно-заставний договір. Аналізуючи ці обставини, суд приходить до висновку, що відповідачка по справі належним чином була ознайомлена як із заявою позичальника, так і Умовами надання споживчого кредиту " розстрочка, стандарт", бо підтвердила ці свої дії своїм підписом у вказаній вище заяві позичальника. Згідно п. 1.5 Умов Заява Позичальника - це документ, який підписується позичальником та передається ним в [PERSON] для укладення кредитно-заставного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Як свідчить ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" № 2664-ІІІ від 12.07.2001 року фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб'єктами господарювання на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб'єкта господарювання; 3) прізвище, ім'я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4) найменування, місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов'язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 91) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту;10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін. Фактичні обставини справи, наявні в матеріалах справи документи вказують на те, що укладений сторонами кредитний договір на підставі заяви позичальника № РLXRRX01790672 від 21 серпня 2008 року з ознайомленням відповідачки при її складанні з Умовами надання кредиту відповідає загальним вимогам чинності правочину, при підписанні вказаної заяви позичальника всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договорів були дотримані, заява позичальника та Умови містять усі передбачені діючим законодавством відомості. Крім того, Умови надання споживчого кредиту не порушують співвідношення майнових інтересів сторін та не позбавляють заінтересовану особу того, на що вона розраховувала при укладенні договору, оскільки укладаючи кредитний договір, відповідач зобов'язувався повернути позивачу кредит, сплатити відсотки, комісію (одноразову та щомісячну) за користування кредитом. З цими умовами кредитного договору та настанням відповідальності у разі порушення умов повернення кредиту була ознайомлена та була згідна з ними відповідачка [PERSON], підписавши особисто заяву позичальника на укладення кредитного договору. Проте належним чином не виконувала умови договору, що призвело до заборгованості відповідачки по сплаті кредиту. Згідно п.5.5 Умов надання споживчого кредиту терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років, що відповідає положенням ст. 259 ЦК України, якою передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін з фіксуванням цієї домовленності у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін. Виходячи з того, що відповідачка, підписавши заяву позичальника на одержання споживчого кредиту, погодилася із Умовами надання кредиту, а одним із пунктів вказаних умов є вказівка на збільшення позовної давності по вимогам про стягненню кредиту, відсотків, винагороди, нейустойки до п'яти років, суд приходить до висновку, що таким чином між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] була укладена письмова домовленість про збільшення позовної давності з дотриманням вимог чинного законодавства, а також в зв"язку з тим, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19.03.2012 року по даному кредиту стягнуто на користь позивача з [PERSON] 58091,83 грн., суд не вбачає підстав для відмови позивачу у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості по комісії за користуванням кредитом та штрафів у зв'язку із закінченням строків позовної давності, так як позивач подав позов до суду до закінчення п"ятирічного строку з часу, коли термін дії кредитного договору був припинений. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який прострочив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Визначаючи розмір завданих позивачу діями відповідача по неповерненню кредитних коштів збитків, суд виходить із наступного. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встанолено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюєються договором. Виходячи з викладеного, стягненню з боржника підлягає 12,28 грн. - заборгованості за кредитом + 310,92 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом + 2567,82 грн. - заборгованості по комісії за користуванням кредитом + 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) + 4079,40 грн. - штраф (процентна складова). Вирішуючи питання щодо стягнення із відповідачки пені, суд не вбачає підстав для повного задоволення вимог позивача про стягнення з відповідачки 136788,72 грн.- пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов"язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен повинен був дізнатися про порушення права. Відповідно до п.5 ч.3 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якшо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає за можливе застосувати положення п.5 ч.3 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" при визначенні розміру пені, оскільки визначений позивачем розмір останньої є непропорційно великим в порівнянні з розміром заборгованості по кредиту - 12,28 грн., та задовольнити клопотання відповідачки [PERSON], зменшивши суму пені до 20 грн., і стягнути з відповідачки [PERSON] 20,00 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Отже, стягненню з боржника підлягає заборгованість за кредитом усього на суму: 12,28 грн. + 310,92 грн. + 2567,82 грн. + 20,00 грн. + 500,00 грн. + 4079,40 грн. = 7490,42 грн. Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню: заборгованість за кредитним договором в сумі 7490,42 грн. та судові витрати в сумі 112,45 грн. На підставі ст.ст. 256, 257, 258, 264, 525, 526, 527, 530, 257, 1049, 1050, 1054-1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial