Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

В липні 2013 року Профспілковий комітет Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" звернувся до суду з вказаним вище позовом про оскарження неправомірних дії Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" (далі - ДСК «ЧМП»). Позивач неодноразово уточнював позовні вимоги. Відповідно до останнього уточнення від 20 травня 2014 року позивач просив суд визнати дії ДСК «ЧМП» незаконними, в частині умисного порушення «Галузевої угоди між Міністерством транспорту України і Профспілкою працівників морського транспорту України на 2001-2003 роки», а також «Галузевої угоди за 2004-2005 роки на підставі і спільного рішення Колегії Укрморрічфлоту і Президії Центральної Ради ППМТУ від 02.04.2004 року» по відношенню усіх колишніх працівників ДСК «ЧМП»; зобов'язати ДСК «ЧМП» виконати в повному обсязі вимоги «Галузевої угоди між Міністерством транспорту України і Профспілкою працівників морського транспорту України на 2001-2003 роки», а також «Галузевої угоди за 2004-2005 роки на підставі і спільного рішення Колегії Укрморрічфлоту і Президії Центральної Ради ППМТУ від 02.04.2004 року» по відношенню усього колишнього трудового колективу ДСК «ЧМП»; визнати відмову ДСК «ЧМП» виплачувати додаткову вихідну допомогу в розмірі 12 місячного середнього заробітку звільненим працівникам за скороченням штату у період банкрутства або санації, згідно п.9.4. та п.9.4.1. «Додаткової угоди №3 та «Додаткової угоди № 4 від 29.06.2006 року» до колективного договору між адміністрацією і трудовим колективом ДСК «ЧМП» на 2005 - 2007 роки, реєстраційний номер 02/383-023 від 09.06.2005 року, та середню заробітну плату за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку на підставі ст.117 КЗпП України як незаконну; зобов'язати ДСК «ЧМП» зробити сплату усіх податків і обов'язкових платежів до держбюджету і фондів загальнообов'язкового соціального страхування, що нараховуються на фонд оплати праці підприємства (у тому числі вказану в п. 9.4.1. додаткову вихідну допомогу) в першочерговому порядку на підставі вимог п. 9.4.2. «Додаткової угоди №-3 від 20.02.2006 р.» та «Додаткової угоди №-4 від 29.06.2006 р.» до колективного договору між адміністрацією і трудовим колективом ДСК «ЧМП» на 2005-2007 p.p.», реєстраційний №-02/383-023 від 09.06.2005 року; зобов'язати ДСК «ЧМП» здійснити перерахування на розрахунковий рахунок профспілки ДСК «ЧМП» профспілкові внески за 2013 та 2014 роки, а також погасити заборгованість по профспілковим внескам за 2012 рік у повному обсязі на підставі вимоги п. 9.4.3. Додаткової угоди №-3 від 20.02.2006 р. та «Додаткової угоди №-4 від 29.06.2006 р.» до колективного договору між адміністрацією і трудовим колективом ДСК «ЧМП» на 2005-2007 p.p.», реєстраційний №-02/383-023 від 09.06.2005 року. Позовна заява обґрунтована наступним. Як зазначає Позивач керівництво Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство" на протязі декількох років звільняли співробітників підприємства з порушеннями норм Кодексу Законів про працю України. Так, решта робітників було звільнено без отримання згоди профспілки, без врахування переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників, у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, без проведення повного розрахунку, виплати заборгованості по заробітної плати компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги в розмірі одного середнього заробітку, у зв'язку із звільненням за скороченням штату, тощо. Крім того, позивач зазначає, що накази про звільнення працівників за скороченням штату в період санації ДСК «ЧМП» були видані з порушенням пунктів 9.4.1 додаткової угоди колективного договору № 4, який передбачає виплату додаткової допомоги в розмірі 12-ти місячного середнього заробітку всім робітникам, звільненим в процесі санації або банкрутства з ініціативи адміністрації. Крім того, Позивач зазначає, що у зв'язку із невиконанням Відповідачем пункту 9.4.3. колективного договору не проводився перерахунок профсоюзних внесків та погашення заборгованості по ним. Також, надаючи пояснення, позивач зазначив, що в порушення Галузевої угоди, укладеної 07 лютого 2001 року Міністерством транспорту України і Профспілкою робітників морського транспорту України на 2001-2003 роки встановлено неправомірне збільшення заробітних плат у період процедури банкрутства підприємства деяким співробітникам, у тому числі керуючому складу підприємства. У судовому засіданні Позивач, представник позивача позовну заяву підтримали, просили суд її задовольнити, представник відповідача просила суд у позові відмовити. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Як встановлено судом, Ухвалою Господарського суду Одеської області 11 березня 2003 року (справа №32/136-03-5080) розпочата процедура банкрутства ДСК «ЧМП». 20 лютого 2006 року між ДСК «ЧМП» та Профкомом ДСК «ЧМП» було укладено додаткова угода № 3 до колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Державної судоходної компанії «Чорноморське морське пароплавство» на 2005 - 2007 роки, пунктом 9.4. якого зазначено, що у випадку прийняття судом рішення про санацію ДСК «ЧМП» чи про визнання ДСК «ЧМП» банкрутом адміністрація зобов'язується співробітникам ДСК «ЧМП» звільненим у процесі санації чи банкрутства за ініціативою адміністрації виплатити, окрім допомоги, передбаченого КЗпПУ, додаткову вихідну допомогу у розмірі 12-ти місячного середнього заробітку робітника. Виплату додаткової допомоги проводити у першочерговому порядку. Пунктом 9.4.2. передбачено виплату усіх податків та обов'язкових платежів до держбюджету та у фонди соціального страхування у першочерговому порядку. Відповідно до п.9.4.3. угоди, ДСК «ЧМП» зобов'язується провести перерахунок профсоюзних внесків та погашення заборгованості по ним. Вказані вимоги, щодо виплати грошових коштів співробітникам підприємства були зазначені сторонами і у тексті додаткової угоді № 4, укладеної між ДСК «ЧМП» та Профкомом ДСК «ЧМП» на 2005-2007 роки. За невиконання зазначених вимог на керівництво ДСК «ЧМП» Державною інспекцією України з питань праці неодноразово накладались адміністративні стягнення. Відповідно до ч.3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Позивачем на підтвердження своїх доводів до матеріалів справи надані чисельні рішення судів, які набрали законної сили, відповідно до яких з ДСК «ЧМП» на користь звільнених співробітників компанії виплачувалась у тому числі ї додаткова вихідна допомога, що встановлена вищезазначеним колективним договором. Відповідно до статті 19 КЗпП України, контроль за виконанням колективного договору проводиться безпосередньо сторонами, які його уклали, у порядку, визначеному цим колективним договором. Якщо власник або уповноважений ним орган (особа) порушив умови колективного договору, профспілки, що його уклали, мають право надсилати власнику або уповноваженому ним органу (особі) подання про усунення цих порушень, яке розглядається у тижневий строк. У разі відмови усунути порушення або недосягнення згоди у зазначений строк профспілки мають право оскаржити неправомірні дії або бездіяльність посадових осіб до суду. Крім того, судом встановлено, що 07 лютого 2001 року між Міністерством транспорту України і Профспілкою робітників морського транспорту України на 2001-2003 роки укладена Галузева угода, пунктом 3.7. якої зазначено, що рівень мінімальної заробітної плати, що перевищує встановлений державою розмір мінімальної заробітної плати не застосовується на підприємствах галузі, де має заборгованість. Однак, актом контроль-ревізійного управління в Одеський області від 12 грудня 2003 року № 02-23-005/394 встановлено неправомірне збільшення заробітних плат у період процедури банкрутства підприємства деяким співробітникам, у тому числі керуючому складу підприємства, що є безумовним порушенням вищезазначенної Галузевої угоди. Відповідно до Колективного договору, укладеного між адміністрацією та трудовим колективом Державної су доходної компанії «Чорноморське морське пароплавство» на 2005-2007 роки у новій редакції зі змінами, внесеними додатковими угодами №1, №2, №3, №4, пунктом1.4.1. якого передбачено, що вказаний договір продовжує діяти до укладання нового колективного договору, передбачено не допускати звільнення співпрацівників з роботи за ініціативою Адміністрації, обраних до складу профсоюзних органів компанії, без згоди профсоюзу та направляти грошові кошти щомісяця не менш як 0,3 % фонду оплати праці на рахунок профсоюзної організації на оздоровчу роботу. Вказані вимоги з боку Відповідача також не виконувались. Як зазначено у статті 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» від 01.07.1993 року, умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов'язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. Що стосується позовних вимог відносно зобов'язання ДСК «ЧМП» здійснити перерахування на розрахунковий рахунок профспілки ДСК «ЧМП» профспілкових внески за 2013 та 2014 роки, а також погасити заборгованість по профспілковим внескам за 2012 рік у повному обсязі на підставі Додаткової угоди №-3 від 20.02.2006 р. та «Додаткової угоди №-4 від 29.06.2006 р.» до колективного договору між адміністрацією і трудовим колективом ДСК «ЧМП» на 2005-2007 p.p.», реєстраційний №-02/383-023 від 09.06.2005 року, то суд зазначає, що термін дії зазначеної угоди сплинув, а до суду не надано доказів пролонгації зазначених договорів. Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: partial