Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

16.08.2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Мар'їнського районного суду Донецької області із позовною заявою до Павліської сільської ради Мар'їнського району Донецької області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивачі зазначають, що [INFO] помер їх батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на будинок [ADDRESS], право власності на який не оформлювалося та не зареєстроване за спадкодавцем. Позивачі зазначають, що вони є спадкоємцями першої черги після смерті батька, на момент смерті він проживав один. При зверненні позивача 1 до державного нотаріуса Мар'їнської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на будинок, їй було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, у зв'якуу із чим позивачі були вимушені звернутися до суду із цією позовною заявою про визнання права власності на будинок в порядку спадкування. Ухвалою суду від 17.08.2018 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі. У судове засідання, яке будо призначено на 18.09.2018 року позивач 1 [PERSON] не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просила позовні вимоги задовольнити та справу розглянути за її відсутності. У судове засідання, яке будо призначено на 18.09.2018 року позивач 2 [PERSON] не з'явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Представник відповідача Павлівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області до судового засідання не з'явився, надіслав через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просив справу розглянути без участі їх представника, зазначивши, що заперечень по справі не має. Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Не явка сторін та не надання відзиву на позов відповідачем не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог встановив наступне. [PERSON], [INFO], помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.02.2018 року. [PERSON] народилася [INFO], батьками зазначені: мати - російською «[PERSON]», батько - «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.11.1965 року. [PERSON] народилася [INFO], батьками зазначені: мати - [PERSON], батько - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно серії [NUMBER] від 17.05.2017 року. [PERSON] та [PERSON] одружилися 12.08.1994 року, прізвище дружини після одруження - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно серії [NUMBER] від 22.09.2017 року. Як вбачається з довідки Павлівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області №468 від 03.04.2018 року, в будинку [ADDRESS] на момент смерті [PERSON], померлого [INFO], померлий був зареєстрований один. З копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 01.03.1997 року вбачається, що померлому [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,2948 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та ведення особистого господарства, яка розташована на території Павлівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області. З виписки із рішення загальних зборів членів колхозу «Червоний Жовтень» Мар'їнського району від 31.12.1988 року вбачається, що [PERSON] було наділено земельною ділянкою для будівництва житлового будинку у розмірі 500 кв.м. по [ADDRESS]. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.07.2018 року № 373/02-31 державного нотаріуса Мар'їнської державної нотаріальної контори вбачається, що позивачу 1 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. З копії технічного паспорту на будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], який розроблений на замовлення позивачів: [PERSON] та [PERSON] вбачається, що за цією адресою знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 113,0 кв.м., житловою 72,1 кв.м., допоміжна площа 40,9 кв.м. Крім того, з розпорядження сільського голови Павлівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області № 35 від 18.12.2015 року вбачається, що вулиця [ADDRESS] була перейменована на [ADDRESS]. З копії довідки - характеристики, яка видана КП «Волноваським бюро технічної інвентаризації» № 390 від 13.04.2018 року, що право власності на будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не оформлювалося та не реєструвалося. З рішення Павлівської сільською ради народних депутатів № 14 від 18.05.1990 року вбачається, що [PERSON] було надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку на земельній ділянці, яка була видівлена йому колхозом «Червоний Жовтень» по [ADDRESS] та одночасно зобов'язано його провести оформлення в Мар'їнській рай архітектурі протягом трьох місяців після будівництва. Однак, як вбачається з матеріалів справи, померлий [PERSON] оформлення в Мар'їнській рай архітектурі протягом трьох місяців після будівництва не здійснив, що позивачами не заперечується, таким чином, право власності на спірний будинок за померлим [PERSON] не було зареєстровано. Суд застосовує до виниклих правовідносин норми, які діяли на момент виникнення правовідносин. Відповідно до 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, відповідно до законодавства, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкт нерухомості є набуття такого права спадкодавцем. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок то і спадкоємці не можуть набути права власності на об'єкт нерухомості. До спадкоємців переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статей 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства Юстиції України № 19-32/319 від 21 лютого 2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Щодо наявності права власності у померлого [PERSON] на спірний будинок, суд зазначає настпуне. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Суд зауважує, що у постановах Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54цс12 та від 18 грудня 2013 року № 6-137цс13, зазначено, що право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. З матеріалів справи вбачається, що померлий [PERSON] повинен був здійснити оформлення збудованого будинку в Мар'їнській райархітектурі протягом трьох місяців після завершення будівництва, однак суду доказів про відповідне оформлення не надано. Позивачі прямо вказують в позовній заяві, що померлий право власності на будинок, який розташований за адресою [ADDRESS], не оформлював та не реєстрував. Тобто, спадкодавець [PERSON] на день його смерті не набув права власності в установленому законом порядку на будинок за адресою [ADDRESS], як на об'єкт нерухомості. У даній справі [PERSON] не здійснив необхідних дій, які передбачені законом для оформлення права власності на будинок, як на об'єкт нерухомості, не оформив правовстановлюючих документів, не провів державної реєстрації його прав на нерухоме майно, а отже, до спадкоємців переходять права та обов'язки забудовника, тобто, майнові права, які належали спадкодавцеві на час його смерті. Як роз'яснено у п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Суд додатково зазначає, що спадкоємці не позбавлені права звернутися до суду про визнання за ними права на спадкування прав та обов'язків забудовника [PERSON], яким було на законних підставах здійснено будівництво житлового будинку, та на підставі рішення суду, ухваленого за такими вимогами, звернутися за оформленням права власності на об'єкт нерухомого майна з видачею їм свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Outcome: dismissed