Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

08.11.2017 до Корольовського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить визнати виконавчий напис реєстровий №7616, вчинений 11 липня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що приватним нотаріусом вчинено вказаний виконавчий напис, згідно якого запропоновано стягнути з нього на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" заборгованість за Кредитним договором №ZRZ0AE000041596 від 11.02.2008 у сумі 19\~667,00 доларів США, що утворилась в період з 11.02.2008 по 06.06.2017. [PERSON] вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат", оскільки у розпорядження натаріуса не було надано ПАТ КБ «Приватбанк» всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Ухвалою судді від 13.11.2017 було відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] та призначено судове засідання. 13.03.2018 до суду надійшов відзив ПАТ КБ «Приватбанк», де представник відповідача заперечує проти задоволення вимог [PERSON] , просить проводити розгляд справи за його відсутності та вказує, що позивачем не надано належного доказу щодо недотримання вимог законодавства про надіслання боржнику письмової вимоги, про усунення порушень та надання документів які б свідчили про безпідставність заборгованості (а.с.50). 13.03.2018 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.54-57). Сторони у судове засідання не з`явились. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій [PERSON] позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Від приватного нотаріуса Завалієва А.А. на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи за його відсутності (а.с.48, 139, 143). Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 11.02.2008 між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк, та [PERSON] був укладений кредитний договір №ZRZ0FT000041596. У зв`язку з порушенням умов кредитного договору, ПАТ «Приватбанк» 09.04.2012 звернулоь до суду із позовом щодо стягнути з [PERSON] усієї суми заборгованості за вказаним договором, в тому числі і процентів та штрафних санкцій за період з 11.02.208 по 16.03.2012, що підтверджується копією розрахунку заборгованості, яку ПАТ КБ «Приватбанк» надано на обґрунтування розміру заборгованості у справі №296/2351/12-ц. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира №296/2351/12-ц 2/296/322/13 від 28.03.2013 (а.с.а.с.35-36), позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» було задоволено частково та вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №ZRZ0FT000041596 від 11.02.2008 у загальному розмірі 5\~273,51 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 42 082,61 грн., з яких 31\~373,00 грн. заборгованість по кредиту, 6\~913,00 грн. заборгованість по відсоткам, 1\~191,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 2\~357,00 грн. штраф (процентна складова). Вказане судове рішення не оскаржувалось його сторонами і набрало законної сили. 22.08.2013 на підставі виконавчого листа №296/2351/12-ц, виданого 22.07.2013 на виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 28.03.2013, Корольовським відділом ДВС Житомирського міського управління було відкрите виконавче провадження №39434603. Згідно наданих Корольовським ВДВС міста Житомира ГТУЮ у Житомирській області Звітів про здійснення відрахувань та виплат ПАТ «Житомирський комбінат силікатних виробів» (а.с.131-136), вбачається що у період з 01.01.2016 по 31.12.2017 на підставі вказаного виконавчого документа здійснювались відрахування та виплати із заробітної плати [PERSON] на погашення заборгованості. Отже, спір щодо заборгованості позивача за кредитним договором №ZRZ0FT000041596 від 11.02.2008 вже було вирішено раніше в судовому порядку і борг частково ним сплачений. Як вбачається із змісту спірного виконавчого напису, ПАТ «Приватбанк» звернулось до приватного нотаріуса з відповідною заявою, в якій просить вчинити виконавчий напис на підставі кредитно договору №ZRZ0FT000041596 від 11.02.2008 за період з 11.02.2008 року по 06.06.2017, тобто за той самий час за який вже вирішено стягнути борг з [PERSON] за рішенням суду від 28.03.2013. Таким чином, має місце повторне стягнення одного і того самого боргу на підставі оспорюваного виконавчого напису, що є неприпустимим. Відповідно до п.19 ст.34 ЗУ "Про нотаріат", нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Частиною 1 ст.88 ЗУ "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в п.3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 ст.87 ЗУ "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.87 ЗУ "Про нотаріат"). Згідно з п.п.1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються, а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно п.10.2. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений п.10.2. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" №1172 в редакції від 29.11.2001. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, п.п.5.1. п.5 глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 (в редакції чинній станом на 20.02.2017 - дату вчинення спірного виконавчого напису) встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів (п.п.5.2. п.5 глави 16 Порядку №296/5 від 11.02.2012). Отже, станом на 11.07.2017 - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу, при цьому договір має бути посвідчений нотаріально. Судом встановлено, що кредитний договір №ZRZ0FT000041596 від 11.02.2008 під час його укладання нотаріально не посвідчувався (а.с.81-90), що виключає можливість вчинення виконавчого напису за ним. Крім того, приватний нотаріус Завалієв А.А. на вимогу суду не надав жодних документів, які підтверджують безспірну заборгованість позивача перед ПАТ КБ «Приватбанк», у зв`язку з чим суд приходить до висновку про їх відсутність у третьої особи. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних нотаріально посвідчених оригіналів договорів чи їх дублікатів і документів які підтверджують безпірність заборгованості має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В зв`язку з викладеним, суд дійшов до висновку про те, що позивач довів належними та допустимими доказами обставини, на які посилається як на підставу своїх позовних вимог, а відтак наявні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved