Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. Відповідно до уточнених 02 квітня 2014 року позовних вимог, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь витрати пов'язані з навчанням в сумі 12 929, 07 гривень, та судові витрати у справі покласти на відповідача. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Наказом Національного університету внутрішніх справ № 178 о/с від 30.07.2003 року відповідача [PERSON] зараховано до складу курсантів денної форми навчання НУВС. 20.09.2005 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ та відповідачем було укладено Угоду про підготовку фахівців в Національному університеті внутрішніх справ за державним замовленням із числа осіб цивільної молоді, рядового і молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ України та їх працевлаштування. Після закінчення ХНУВС, згідно з наказом ХНУВС № 309 о/с від 05.07.2007 року курсанта 4-го курсу лейтенанта міліції [PERSON] було відраховано зі складу курсантів та відкомандировано для подальшого проходження служби до УМВС України в Дніпропетровській області. Наказом УМВС України в Дніпропетровській області № 143 о/с від 07.08.2007 року лейтенанта міліції [PERSON] було призначено слідчим відділення розслідування злочинів по лінії карного розшуку слідчого відділу Амур-Нижньодніпровського районного відділу Дніпропетровського міського управління. Наказом ГУМВС України в Дніпропетровській області № 139 о/с від 08.06.2010 року, старшого лейтенанта міліції [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС. Відповідно до п.п. 1.1. 1.3 Угоди про підготовку фахівців в Національному університеті внутрішніх справ за державним замовленням із числа осіб цивільної молоді, рядового і молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ України та їх працевлаштування, укладеної між НУВС та відповідачем 20.09.2003 (далі - Угода) в обов'язки університету входило: забезпечення курсанта на період навчання безкоштовним житлом, харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України. Норми продовольчого забезпечення (харчування) курсантів навчальних закладів органів внутрішніх справ визначаються відповідно до вимог постанови Кабінету міністрів України від 29.03.2002 № 426 "Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації". Вартість кожної норми харчування щорічно (а деколи і кілька разів на рік) уточнюється Департаментом ресурсного забезпечення МВС України в залежності від цін, що складаються в державі на поточний період. Поставлення слухачів та курсантів на продовольче забезпечення, зняття з нього здійснюється відповідно до наказу МВС України від 13.06.1995 № 438 "Про введення в дію Норм забезпечення майном продовольчої служби" на підставі продовольчих атестатів або, якщо в органі внутрішніх справ не передбачено їх видачу, запису у грошовому атестаті про виплату компенсації замість продовольчого пайка. Згідно з п. 2.1.2 Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат), витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов'язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування. Згідно з п. 2.1.2.1 зазначеного Порядку розрахунку витрат відшкодування здійснюється на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби, за визначений період навчання (у тому числі перебування на стажуванні, на лікуванні, на польовому виході тощо, за винятком терміну перебування у відпустках). У довідці-розрахунку відображається вартість харчування, яка підраховується на підставі відповідних норм харчування. Звертає увагу суду на те, що для курсантів на добу передбачається безкоштовне триразове харчування в їдальнях закладу освіти. Таким чином, не зважаючи на те, де мешкає курсант: на території навчального закладу або поза межами його розташування, харчування готується відповідно до встановлених норм і кількості на кожну особу, що навчається. Вартість витрат на продовольче забезпечення [PERSON] протягом навчання у ХНУВС визначена у довідці-розрахунку, складеній у відповідності до вимог зазначених вище нормативно-правових актів начальником відділу продовольчого забезпечення ХНУВС. Норми забезпечення форменим одягом (у мирний час) осіб начальницького і рядового: складу органів внутрішніх справ та військовослужбовців спеціальних моторизованих частин міліції внутрішніх військ МВС України затверджені наказом МВС України від 15.02.2001 № 148 "Про заходи щодо виконання постанови Кабінету міністрів України "Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових частин міліції внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу податкової міліції" від 17.11.2001 р. № 1515. Згідно з п. 2.1.3 Порядку розрахунку витрат витратами на речове забезпечення є витрати, пов'язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами. Відшкодування витрат на речове забезпечення здійснюється на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником речової служби, про вартість фактично утриманого речового майна та лазне-прального забезпечення. Довідка про відшкодування витрат по відділенню речового забезпечення [PERSON] складена начальником відділу матеріально-технічного та речового забезпечення ХНУВС. Згідно з п. 2.1.1 Порядку розрахунку витрат витратами на грошове забезпечення отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Щомісячне грошове забезпечення курсанта визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Відповідно до зазначеної структури грошового забезпечення курсантів навчальних закладів органів внутрішніх справ протягом навчання у ХНУВС відповідачу нараховувалось та виплачувалось відповідне щомісячне грошове забезпечення, про що свідчить довідка відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ХНУВС, що додається. Також під час навчання у ХНУВС [PERSON] користувався комунальними послугами та енергоносіями, до яких відповідно до 2.1.6. Порядку розрахунку витрат належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія. Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу: тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал.; води та водовідведення - 0,2074 куб.м; електроенергії-2,56 кВт/г. При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році, що відображається у розрахунку витрат на комунальні послуги, доданому до позовної заяви. Таким чином, на підставі зазначених нормативно-правових актів здійснювалось продовольче, речове, харчове забезпечення відповідача, а також його забезпечення всіма необхідними комунальними послугами протягом усього терміну навчання, вартість яких відображена у розрахунку фактичних витрат, пов'язаних з утриманням [PERSON] у ХНУВС, що додається. Також позивач звертає увагу суду на те, що на час навчання [PERSON] спірні правовідносини по відшкодуванню витрат на навчання, регулювались постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 № 992 та наказом МВС України від 30.08.1999 № 660, відповідно до яких була укладена Угода від 20.09.2003 року. Згідно з п. 14 Постанови у разі неприбуття молодого фахівця до місця розподілу або відмови без поважної причини стати до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення службової дисципліни чи звільнення за власним бажанням, без поважних причин, протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку вартість навчання та компенсувати всі витрати. Дана вимога дублюється також в п. 3.2 Угоди, зокрема нею визначається, що підставою відшкодування вартості навчання в разі дострокового розірвання угоди є звільнення з ОВС за порушення службової дисципліни. За таких обставин відшкодування витрат, пов'язаних із забезпеченням [PERSON] безкоштовним житлом, харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням повинно здійснюватись відповідачем у повному обсязі за весь період навчання. Сума витрат за проведеним розрахунком становить 12 929 (дванадцять тисяч дев'ятсот двадцять дев'ять) гривень 07 копійок. У судове засідання представник Харківського національного університету внутрішніх справ не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, та надав суду заперечення, згідно яких, по-перше, статтею 56 Закону України "Про вищу освіту" від 17.01.2002 року гарантовано випускникам вищого навчального закладу, що їх працевлаштування повинно здійснюватись за направленням вищого навчального закладу, відповідно до угоди між замовником керівником навчального закладу та випускником. Таким чином, Закон України "Про вищу освіту" не містить умов про обов'язковість трирічного відпрацювання та відшкодування у встановленому порядку до державного бюджету вартості навчання. Правовідносини, які є предметом позовних вимог, регламентуються діючим законодавством України, зокрема: Конституцією України, Законом України "Про освіту", Законом України "Про вищу освіту", Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 року за №992 "Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням". Відповідно до ст. 53 Конституції України, держава забезпечує доступність та безоплатність вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах. Рішенням Конституційного Суду України від 04.03.2004 року у справі №5-рп/2004 визначено, що безоплатність вищої освіти у державних і комунальних навчальних закладах необхідно розуміти, як можливість здобуття освіти у цих закладах без оплат, тобто без внесення плати у будь-якій формі за освітні послуги. Безоплатність вищої освіти означає, що громадянин має право здобути її відповідно до стандартів вищої освіти без внесення плати в державних і комунальних закладах на конкурсній основі в межах обсягу підготовки фахівців для загальносуспільних потреб (державне замовлення). До того ж, ст.8 основного Закону України визначено, що Конституція має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії. В той час як закони та інші нормативно-правові акти мають прийматися на основі Конституції і повинні відповідати їй. Посилання Позивача на постанову Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року №313 "Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ", наказу МВС України від 14 травня 2007 року №150 "Про затвердження типового договору про підготовку фахівців у вищому навчальному закладі МВС України" необґрунтовані. Відповідно до ч.2 ст.5 ЦК України, акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. На момент підписання відповідачем Угоди "Про підготовку фахівців в Національному університеті внутрішніх справ за державним замовленням осіб цивільної молоді, рядового та молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ України та їх працевлаштування" вказані нормативні акти не діяли. По-друге, згідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач, не надав доказів його проживання у гуртожитку Харківського національного університету внутрішніх справ та фактичного отримання комунальних послуг, речового забезпечення, харчування, грошового забезпечення та медичного забезпечення, не надав доказів, які б підтверджували фактичний розмір цих витрат. У судове засідання 14 травня 2015 року відповідач [PERSON] не з'явився, причини неявки суду не відомі. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 1.1 Договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 20 вересня 2005 року, укладеного між ХНУВС та [PERSON], в обов'язки університету входить забезпечення [PERSON] безкоштовним житлом, харчуванням за нормами курсантського пайка та безкоштовним медичним обслуговуванням. Як вбачається з матеріалів справи, наказом ХНУВС за № 178 о/с від 30 липня 2003 року [PERSON] прийнятий на службу в органи внутрішніх справ і зарахований курсантом 1-го курсу Харківського національного університету внутрішніх справ з 01 серпня 2003 року. 20 вересня 2005 року між ХНУВС та [PERSON] укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. Відповідно до витягу із наказу № 309 о/с від 05 липня 2007 року [PERSON] відраховано зі складу курсантів університету з 08 липня 2007 року та відкомандировано для подальшого проходження служби в УМВС України в Дніпропетровській області. Згідно до витягу з наказу УМВС України в Дніпропетровській області №143 о/с від 07 серпня 2007 року лейтенанта міліції [PERSON] призначено слідчим відділення розслідування злочинів по лінії карного розшуку слідчого відділу Амур-Нижньодніпровського районного відділу Дніпропетровського міського управління. Відповідно до витягу з наказу УМВС України в Дніпропетровській області № 139 о/с від 08 червня 2011 року [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 "Є" (за порушення дисципліни), тобто до встановленого трирічного терміну перебування на службі, чим порушив п. 2.5 укладеного договору. Пунктом 14 Постанови Кабінету Міністрів України № 992 від 22 серпня 1996 року "Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням", яка діяла на момент вступу [PERSON] до університету, у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Відповідно до п.2.5 договору, відповідач зобов'язувався у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі. Згідно до п. п. 2 3, 4 "Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 01.03.2007 року, відшкодування здійснюється вищим навчальним закладом у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням, перевезення до місця проведення щорічної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця у навчальному закладі. У чинних нормативно-правових актах, а саме: Законі України "Про освіту", постанові Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992 та від 01 березня 2007 року № 313, наказі МВС України від 14 травня 207 року № 150, а також у тих, які діяли на момент укладення угоди, а саме: постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992, наказів МВС України від 30 серпня 1999 року № 660 передбачається обов'язок особи, яка здобула освіту, за кошти державного або місцевого бюджетів і направляється на роботу, відпрацювати за направленням після закінчення навчання не менше трьох років. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 2.1. Порядку розрахунку витрат, пов'язаних утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджених наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерств внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку Україні Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534 (далі Порядок) відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме: витрат на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, речове забезпечення, медичне забезпечення, перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад, оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. За змістом п. п. 2.1.1,, 2.1.2., 2.1.3., 2.1.6. Порядку витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь час навчання; витратами на продовольче забезпечення - витрати, пов'язані :з забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчуванні: витратами на речове забезпечення - витрати, пов'язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами; до спожитих курсантом вищого навчального закладу комунальник послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія. Позивачем надані відповідні розрахунки сум, з яких складається загальна сума відшкодування по місяцям та рокам, а саме: грошове забезпечення - 2527,84 гривень, продовольче забезпечення - 4667,94 гривень, вартість житлово-комунальних послуг і спожитих енергоносіїв - 5733,29 гривень, разом - 12 929,07 гривень, які й підлягають стягненню з відповідача. Згідно ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Обговорюючи питання сплати судових витрат суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Харківського національного університету внутрішніх справ судовий збір у розмірі 117 грн. 61 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу пов'язаного з розглядом справи в сумі 120,00 грн. Також з відповідача слід стягти судовий збір на користь держави в сумі 125,99 гривень, оскільки позовні вимоги позивача задоволено на суму 12 929,07 гривень, а відповідно до ЗУ "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями, який діє на момент винесення рішення, сума судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1% від ціни позову, але не менше 243,60 грн., позивачем сплачено судовий збір в сумі 117,61 гривень, залишок - 125,99 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved