Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства Страхова компанія "Оранта" (далі - Відповідач) про стягнення страхового відшкодування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09.08.2013 року по вул. Київській в м. Яготин Київської обл. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля позивача «Daewoo Lanos», д/н [NUMBER] та автомобіля “Cheru Amulet”, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Яготинського районного суду Київської області від 16.08.2013 року [PERSON]визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП. У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ВАТ НАСК "Оранта" відповідно до Договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ 9223784 позивач звернулася на адресу Відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, однак страхова виплата здійснена не була. Враховуючи, що страхового відшкодування ВАТ НАСК "Оранта" не здійснено позивач була змушена звернутися до суду та просила стягнути з ВАТ НАСК "Оранта" кошти у сумі 20054,59 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. В судове засідання, призначене на 05.11.2014 року представник позивача не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі та уточнивши позовні вимоги, у зв'язку з допущеною у позовній заяві технічною опискою просив стягнути з ВАТ НАСК "Оранта" кошти у сумі 26054,59 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду свої письмові пояснення, зазначивши, що вважає позовні вимоги обґрунтованими в сумі 26 054, 59 грн. страхового відшкодування, проти стягнення моральної шкоди на користь позивачки заперечує в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09.08.2013 року по вул. Київській в м. Яготин Київської обл. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля позивача «Daewoo Lanos», д/н [NUMBER] та автомобіля “Cheru Amulet”, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Яготинського районного суду Київської області від 16.08.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП (а.с.6). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON]була застрахована ВАТ НАСК "Оранта" відповідно до Договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АВ № 9223784 від 14.01.2013 року. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася на адресу Відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, у відповідь на яке листом за вих. № 09-02-09/7806 від 23.04.2014 року ВАТ НАСК "Оранта" повідомило, що згідно страхового акту № ОЦВ-13-10395/1, складеного ВАТ НАСК "Оранта" виплата страхового відшкодування у розмірі 26054,59 грн. страховиком найближчим часом буде здійснена на рахунок ПАТ «Правекс-Банк». Однак така страхова виплата здійснена не була Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно положень ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. За таких обставин, суд дійшов висновку, що з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню кошти у розмірі 26 054 грн. 59 коп. Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення з ВАТ НАСК "Оранта" моральної шкоди в сумі 5000 гривень, судом встановлено наступне. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з вищенаведеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди, оскільки будь-яких належних в розумінні ст.ст. 57, 58 ЦПК України доказів того, що позивач зазнав ушкоджень здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, що дає підстави стягнути моральну шкоду з страховика не надано. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тобто з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 260 грн. 54 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial