Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору. В обґрунтування позову посилається на те, що 10.10.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, взятих на себе зобов'язань відповідач не виконував, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 30.05.2014 року становить 24505,58 грн. і складається з заборгованості за кредитом 6920,03 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 13158,03 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 2784,40 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1143,12 грн. Наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення суми кредиту є право позивача вимагати його повернення та штрафних санкцій за невиконання умов договору, а тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача 24505,58 грн. заборгованості, а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, не повідомивши причин неявки, хоча належним чином повідомлявся про слухання справи. Представник відповідача - Крамар Ю подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у їх відсутності, первинного позову не визнає, просить застосувати термін позовної давності, оскільки з моменту укладення договору пройшло 7 років. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10.10.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Разом з тим, як підтверджено матеріалами справи, відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором по поверненню кредиту та сплаті інших платежів за користування кредитом належним чином не виконував, протягом періоду користування наданим кредитом, що минув, постійно порушував умови кредитного договору щодо сплати щомісячних платежів з погашення суми кредиту та процентів за його користування, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 30.05.2014 року становить 24505,58 грн. і складається з заборгованості за кредитом 6920,03 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 13158,03 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 2784,40 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1143,12 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином. В разі, якщо боржник не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, він, згідно положень ч.1 ст. 612 ЦК України вважається таким, що прострочив. Згідно до ст.ст.16, 257,258 ЦК України кредитор має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів в межах загальних та спеціальних строків позовної давності. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). При цьому відповідно до частин першої та п'ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Проте, вважаючи своє право порушеним, ПАТ КБ "Приватбанк" не звертався до [PERSON] з вимогою здійснити дії з погашення кредитної заборгованості. Позовну заяву позивачем було подано 21.07.2014 року, а ухвалу про відкриття провадження у справі було винесено 22.07.2014 року. Отже з пропуском строку позовної давності. Як передбачено ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивачем не заявлено про причини пропущення позовної давності, питання про поновлення пропущеного строку не ставилось. Згідно п.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, з яким позивач звернувся до суду, пропустивши трирічний строк звернення, тому в його задоволенні слід відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності. Також позивачу слід відмовити у стягненні з відповідача судового збору, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Outcome: dismissed