Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] міської ради, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування посилаючись на те, що помер [PERSON] чоловік та батько сторін по справі. Спадкоємцями померлого [PERSON]: є [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Вважають, що домоволодіння літ. Ж-І -, а також надвірні споруди, літ. В, в, Д, Е, огорожа № 1-3, свердловина № 4, по вул. П. Тичини 32, що у м. Черкаси, є обєктом спадкових прав спадкоємців померлого, як такі що не ввійшли до складу спадкового майна. Просять суд та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/3 частину спадкового майна: домоволодіння літ. Ж-І, загальною площею 74,5кв.м., надвірні споруди літ. В, в, Д, Е, огорожа № 1-3, свердловина № 4, розташованих на земельній ділянці 2 307кв.м по вул. П. Тичини 32, що у м. Черкаси; визнати право власності в порядку спадкування за [PERSON] на 1/3 частину спадкового майна: домоволодіння літ. ЖІ загальною площею 74,5кв.м., надвірні споруди літ. В, в, Д, Е, огорожа № 1-3, свердловина № 4, розташованих на земельній ділянці 2 307кв.м по вул. П. Тичини 32/1, що у м. Черкаси; визнати право власності в порядку спадкування за [PERSON] на 1/3 частину спадкового майна: домоволодіння літ. Ж-І, загальною площею 74,5кв.м., надвірні споруди літ. В, в, Д, Е, огорожа № 1-3, свердловина № 4, розташованих на земельній ділянці 2 307кв.м по вул. П. Тичини 32/1, що у м. Черкаси. [PERSON] звернулась з зустрічною позовною заявою до [PERSON] міської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на будинок літ.»Ж-І» та надвірних споруд. Свої вимоги обгрунтовує тим, що Рішенням виконавчого комітету Соснівської районної ради народних депутатів № 272 від 22.08.1990 (п. 56) їй [PERSON] було дозволено будівництво житлового будинку по вул. П.Тичини, 32 у м. Черкасах на існуючому фундаменті, враховуючи клопотання батька [PERSON]. Цей житловий будинок був введений в експлуатацію на її імя, про що свідчить [PERSON] приймання індивідуального домоволодіння, який був затверджений рішенням виконавчого комітету Соснівської районної ради народних депутатів № 446 від 27.08.1997р. 06.08.1998 року вона отримала Свідоцтво про право власності № 593 на домоволодіння по вул. П.Тичини 32/1). Відповідно до цього свідоцтва, орган, що його видав, вказав підставою видачі рішення виконкому № 629 від 21.07.1998р. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 21 серпня 2014 року свідоцтво про право власності № 593 від 06 серпня 1998 року визнано недійсним . Підставою для визнання недійсним свідоцтва стало те, що рішення виконкому № 629 від 21.07.1998р, на підставі якого на думку суду видавалось свідоцтво про право власності, скасоване рішенням суду. Вважає що будинок, який вона побудувала є її власністю. В звязку з чим позивачка змушена звернутися до суду за захистом порушеного права з позовом про визнання права власності на будинок літ. «Ж-1» по вул. П.Тичини, 32 у м. Черкасах. Крім того просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/3 частину спадкового майна: надвірних споруд літ. В- сарай, літ. в - погріб, літ.Д - гараж , літ. Е- вбиральня, огорожа № 1-3, свердловина № 4, розташованих на земельній ділянці по вул.П.Тичини, 32 в м.Черкаси, які не ввійшли до складу спадщини, яку сторони по справі оформили після смерті батька [PERSON]. Представники позивачів [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити. Зустрічні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні. Представник відповідачки [PERSON] та [PERSON] зустрічні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задоволити. Первісні вимоги позивачів визнали частково, в частині визнання права власнсоті на 1/3 частину в порядку спадкування на надвірні споруди літ. В- сарай, літ. в - погріб, літ.Д - гараж , літ. Е- вбиральня, огорожа № 1-3, свердловина № 4, розташованих на земельній ділянці по вул.П.Тичини, 32 в м.Черкаси. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] в судовому засіданні просив визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з позначкою «Ж-І» по вул.П.Тичини, 32 в м.Черкаси, поскільки він на момент смерті [PERSON] не ввійшов до складу спадкового майна. В іншій частині позовних вимог покладався на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства: - 22.08.1990 р. Рішенням виконавчого комітету Соснівської районної ради народних депутатів № 272 (п. 56) [PERSON] було дозволено будівництво 3 кім. житлового будинку по вул.П.Тичини, 32 у м. Черкасах розміром 9,5*10,3 на існуючому фундаменті, враховуючи клопотання батька [PERSON], сім»єю 3 особи - 29.09.1995 року [PERSON] помер, згідно свідоцтва про право на спадщину, виданим Першою [PERSON] державною нотаріальною конторою 15.11.1986 р. за № 2-6954 був власником житлового будинок під. літ "А", надвірних споруд : літня кухня під. літ. "Б, б", сарай під літ. "Г, г", огорожі під № 1,2. - на момент смерті відомості про наявність у власності [PERSON] будинку під літ. "Ж-І" та надвірних споруд під літ. "В, в, Д, Е", огорожі під № 3, та свердловина під № 4 були відсутні - 06 серпня 1998 року [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 21.07.1998 року № 629 видано свідоцтво про право власності на домоволодіння по вул. П. Тичини 32/1 в м.Черкаси - 18.08.1998 року [PERSON] та [PERSON] отримано Свідоцтва про право на спадщину, згідно з якими кожна з них має право на 1/3 частки у спадковому майні, що складається з житлового будинку літ. «А-І» з надвірними спорудами, який розташований вул. П. Тичини 32 в м. Черкаси. - 20.07.1999 року виконавчим комітетом [PERSON] міської ради винесено рішення № 606, відповідно до якого домоволодіння і земельна ділянка по вул. П. Тичини, 32, що в м. Черкаси, було розділено з присвоєнням житловому будинку номера 32/1 по вул. П.Тичини. - 21.09.1999року [PERSON] отримано Свідоцтво про право на спадщину, згідно з якими він має право на 1/3 частку у спадковому майні, що складається з житлового будинку літ.»А-І» з надвірними спорудами, який розташований вул. П. Тичини 32 в м. Черкаси. - 21.08.2014р. рішенням Апеляційного суду Черкаської області визнано недійсним свідоцтво про право власності № 593 від 06.08.1998р. на домоволодіння по вул.П.Тичини, 32/1 в м.Черкаси видане на ім»я [PERSON] - 26.09.2014р. [PERSON], [PERSON] звертались з заявою до нотаріальної контори з приводу спадкування після смерті [PERSON] - 11.09.2015року [PERSON] звернулась до Реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції про державну реєстрацію на житловий будинок літ. «Ж-І» по вул. П.Тичини, 32 в м.Черкаси, рішенням Реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції за № 24335699 [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на будинок Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні встановлено, що 29 вересня 1995 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] до нотаріальної контори звернулися [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. При цьому було надано правовстановлюючий документ на будинок - свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Першою черкаською державною нотаріальною конторою 05 листопада 1986 року за р. № 2-6954 та довідку-характеристику [PERSON] бюро технічної інвентаризації. З вказаних документів було встановлено, що померлий є власником майна, а саме: житловий будинок під. літ "А", літню кухню під. літ. "Б,б", сарай під літ. "Г,г", огорожу під № 1,2. 18.08.1998 року [PERSON] та [PERSON] отримано Свідоцтва про право на спадщину, згідно з якими кожна з них має право на 1/3 частки у спадковому майні, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований вул. П.Тичини 32 в м. Черкаси. 21.09.1999року [PERSON] отримано Свідоцтво про право на спадщину, згідно з якими він має право на 1/3 частки у спадковому майні, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований вул. П. Тичини 32 в м. Черкаси. Згідно відповіді нотаріальної контори від 26.09.2014року відомості про наявність у власності [PERSON] на момент його смерті будинку під літ. "Ж" та надвірних споруд під літ. "В, в, Д, Е", огорожі під № 3, та свердловина під № 4 за адресою м.Черкаси вул.П.Тичини, 32 в м.Черкаси були відсутні. В судовому засіданні достоменно встановлено і не оспорювалось сторонами по справі, що надвірні споруди під літ. "В, в, Д, Е", огорожі під № 3, та свердловина під № 4 за адресою м.Черкаси вул.П.Тичини, 32 в м.Черкаси фактично являлись власністю спадкодавця [PERSON], всі вони відображені у технічному паспорті, але данні про їх правовий статус в матеріалах інвентарізаційної прави відсутні. В зв»язку з чим суд вважає, що дані будівлі є власністю спадкодавця [PERSON], а тому в силу ст. 1218 ЦК України входять до складу спадщини. За таких обставин вимоги позивачів по первісному позову [PERSON], [PERSON] щодо визнання за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності в порядку спадкування по 1/3 частині кожному спадкового майна: надвірних споруд літ. В- сарай, літ. в - погріб, літ.Д - гараж , літ. Е- вбиральня, огорожа № 1-3, свердловина № 4, розташованих на земельній ділянці по вул.П.Тичини, 32 в м.Черкаси підлягають до задоволення. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити, оскільки судом також встановлено, що рішенням виконавчого комітету Соснівської районної ради народних депутатів № 272 від 22.08.1990 (п. 56) [PERSON] було дозволено будівництво 3 кім. житлового будинку по вул. П.Тичини, 32 у м. Черкасах розміром 9,5*10,3 на існуючому фундаменті, враховуючи клопотання батька [PERSON], сім»єю 3 особи. Цей житловий будинок був введений в експлуатацію на імя [PERSON], про що свідчить [PERSON] приймання індивідуального домоволодіння, який був затверджений рішенням виконавчого комітету Соснівської районної ради народних депутатів № 446 від 27.08.1997р. Пізніше 06.08.1998 року [PERSON]отримала Свідоцтво про право власності № 593 на домоволодіння по вул. П. Тичини 32/1 в м.Черкаси. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 21 серпня 2014 року свідоцтво про право власності № 593 від 06 серпня 1998 року визнано недійсним, підставою для визнання недійсним свідоцтва стало те, що рішення виконкому № 629 від 21.07.1998р, на підставі якого видавалось свідоцтво про право власності, скасоване рішенням суду. [PERSON] зверталась до Реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції про державну реєстрацію на житловий будинок літ. «Ж-І» по вул. Тичини, 32 в м.Черкаси. Рішенням Реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції за № 24335699 від 11.09.2015року [PERSON] відмовлено у державні йреєстрації права власності на будинок. У відповідності до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло, яке є непорушним. Відповідно до ч.І. ст. 238 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання права власності на це майно, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який посвідчує його право власності. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] позивач за зустрічним позовом своїми діями набула право власності на будинок літ. «Ж-1», а саме отримала рішення виконавчого комітету Соснівської районної ради народних депутатів № 272 від 22.08.1990 (п. 56), яким [PERSON] було дозволено будівництво будинку з згоди батька [PERSON], [PERSON] приймання індивідуального домоволодіння, який був затверджений рішенням виконавчого комітету Соснівської районної ради народних депутатів № 446 від 27.08.1997р. Саме на підставі цих документів [PERSON] набула право власності на будинок літ. «Ж-1», на який згодом отримала Свідоцтво про право власності № 593, яке було визнано недійсним судом лише 21.08.2014р. Підставою для визнання недійсним свідоцтва стало те, що рішення виконкому № 629 від 21.07.1998р, на підставі якого видавалось свідоцтво про право власності, скасоване рішенням суду. Оцінюючи все наведене у сукупності, суд вважає, що житловий будинок з позначкою літ. «Ж-І» за адресою м.Черкаси вул.П.Тичини, 32 в м.Черксаи не є спадковим майном спадкодавця [PERSON] і являється власністю [PERSON] Враховуючи вищевикладене суд вважає що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON] міської ради, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування підлягають до часткового задоволення, а зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] міської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на будинок підлягає до задоволення. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed