Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

В Рівненський міський суд з заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа [PERSON] , звернулась [PERSON] . В судовому засіданні заявниця заяву повністю підтримала, просить суд її задоволити з підстав, викладених у заяві та видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), що мешкає за адресою: [ADDRESS] , на строк до 6 (шести) місяців, яким визначити наступі тимчасові обмеження його прав відносно [PERSON] , а саме: 1) заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з заявницею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; 2) заборонити [PERSON] наближатися на визначену відстань в сто метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 3) заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. В судове засідання заінтересована особа - [PERSON] не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Судом встановлено, що 21 лютого 1997 року між заявницею, [PERSON] , та громадянином [PERSON] в м. Рівне відділом реєстрації актів громадянського стану було укладений шлюб, актовий запис № 177. Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: [INFO] - дочка [PERSON] , яка проживає окремо та [INFO] року - дочка [PERSON] , яка проживає з заявницею. Починаючи з 2019 року [PERSON] почав зловживати спиртними напоями, та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння почав вчиняти насильницькі дії щодо заявниці в присутності малолітньої дочки. Рішенням Рівненського міського суду Рівненськаої області від 12.04.2021 шлюб між сторонами було розірвано. Заявниця вказує, що останнім часом проживання разом з [PERSON] в одній квартирі стало зовсім нестерпним, він веде антигромадський спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, приходить до квартири у нетверезому стані, часто влаштовує сварки та бійки, псує майно, продає побутові речі з квартири, а гроші витрачає на придбання алкогольних напоїв. В судовому засіданні було досліджено копію постанови про адміністративне правопорушення у справі № 569/17252/20 від 18.12.2020, винесеної Рівненським міським судом Рівненської області, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. В даній постанові вказано, що [PERSON] 05.10.2020 близько 14 год. 00 хв. за спільним місцем свого проживання вчинив сварку зі своєю дружиною гр. [PERSON] , під час якої голосно кричав, висловлювався в бік останньої нецензурною лайкою, шарпав за одяг, погрожував фізичною розправою, чим вчинив насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру. Правопорушення вчинено в присутності дитини - [PERSON] . Згідно з копією постанови про адміністративне правопорушення у справі № 569/1642/21 від 09.03.2021, винесеної Рівненським міським судом Рівненської області, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП. В даній постанові вказано, що [PERSON] 01.01.2021 близько 11 год. 50 хв. за адресою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство, а саме - перебуваючи з ознаками вживання алкогольних напоїв, образливо чіплявся, ображав нецензурною лайкою, шарпав за одяг та в присутності малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , погрожував фізичною розправою своїй дружині громадянці [PERSON] . Відповідно до копії постанови про адміністративне правопорушення у справі № 569/4291/21 від 09.04.2021, винесеної Рівненським міським судом Рівненської області, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. В даній постанові вказано, що [PERSON] 19.02.2021 близько 16 год. 00 хв. за адресою: [ADDRESS] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив насильство в сім`ї відносно дружини [PERSON] , під час якого кричав, ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Згідно з копією постанови про адміністративне правопорушення у справі № 569/16435/21 від 13.08.2021, винесеної Рівненським міським судом Рівненської області, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. В даній постанові вказано, що [PERSON] 29.07.2021 близько 16 год. 30 хв. за адресою: [ADDRESS] , вчинив конфлікт із колишньою дружиною [PERSON] , а саме: ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильсьтво психологічного характеру. Також, заявниця у своїй заяві вказує, що відносно [PERSON] було винесено двічі терміновий заборонний припис. Першого разу - 19.02.2021 інспектором СПДН відділу превенції Рівненського РУП капітаном поліції Шевчуком ТТ. серії АА № 114495 згідно зі ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та з урахуванням існування безпосередньої загрози життю та здоров`ю постраждалої особи ( [PERSON] ). Заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 16 год. 50 хв. 19.02.2021 і до 16 год. 50 хв. 01.03.2021. Другого разу - 29.07.2021 інспектором СПДН відділу превенції Рівненського РУП капітан поліції Ткачуком П.П. серії АА № 124983 згідно зі ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та з урахуванням існування безпосередньої загрози життю та здоров`ю постраждалої особи ( [PERSON] ) було винесено терміновий заборонний припис стосовно [PERSON] . Заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: заборона в будь- який спосіб контактувати з постраждалою особою, винесений припис строком на 3 діб з 17 год. 50 хв. 29.07.2021 та до 17 год. 50 хв. 01.08.2021. До своєї заяви позивачка також долучила копію договору про поділ спільного майна подружжя від 06.08.2021, укладеного між сторонами і засвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сохацькою О.В. Відповідно до п.1 договору - [PERSON] та [PERSON] , домовилися про здійснення поділу спільного майна, набутого ними під час зареєстрованого шлюбу, а саме - визначення часток у праві їх спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] . Сторони домовилися, що належні кожному з них частки у праві спільної власності на цю квартиру є рівними, тобто по 1/2 частці у кожного, та належить кожному з них на праві особистої приватної власності. Згідно з копією договору дарування від 06.08.2021, укладеного між [PERSON] та малолітньою [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сохацькою О.В., дарувальник ( [PERSON] ) передає належну йому частку в праві власності на квартиру у власність обдарованої ( [PERSON] ) безкоштовно. Право власності на частку 1/2 в праві власності на квартиру [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого 06.12.2006 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Кострикіним В.І. Таким чином, право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] припинено. Заявниця вказує, що на даний час [PERSON] незаконно зареєстрований та проживає у квартирі [ADDRESS] , в мирному порядку він зніматися з реєстрації та виселятися з вказаної квартири не бажає. [PERSON] проживає у квартирі проти волі заявниці та систематично порушує правила співжиття. Відповідно до ч.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 №2229-VIII (далі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Дитина, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства. Згідно з положеннями п.4 ч.2 ст.3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя). Положеннями ст.21 Закону передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Статтею 22 Закону передбачено, що постраждала дитина має всі права постраждалої особи, реалізація яких забезпечується з урахуванням найкращих інтересів дитини, її віку, статі, стану здоров`я, інтелектуального та фізичного розвитку. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Частинами 2, 3, 4 ст.26 Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців. Із вказаних вище доказів вбачається, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо заявниці коли проживає за адресою: [ADDRESS] , його дії мають ознаки психологічного та фізичного домашнього насильства (образи, погрози фізичною розправою) та є такими, що порушують її психологічну та фізичну недоторканість. Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] насильства щодо заявниці, тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved