Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Дробаху Артура Едуардовича звернулася до суду з позовом до відповідача АТ КБ «ПриватБанк», в якому просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем 23 листопада 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 12572, за умовами Кредитного договору від 08 лютого 2011 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 31.08.2017 року з неї підлягає стягненню грошових коштів у сумі 147\~832 грн. 51 коп. Відповідно до інформації Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області, виконавче провадження № 57555177 відкрито 30.10.2018 року.\~\~Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Діденко І.О. 30.10.2018 року накладено арешт на майно та стягнуто виконавчий збір. З вказаним виконавчим написом позивач не згодна, так як вважає, що нотаріус не дотримався актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, а стягнення виходить за межі встановленого законодавством трирічного строку позовної давності на час вчинення виконавчого напису, стягнення розміру пені, яка нарахована за невідомий період, також виходить за межі річного строку позовної давності. Тому позивач просив визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича від 23 листопада 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 12572щодо стягнення з нього на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» визнати таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 21.03.2019 року було відкрито провадження по справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 29.05.2019 року від представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк» надійшов відзив на позов, в якому він просить в задоволенні позову відмовити, оскільки для виконання виконавчого напису від 23.11.2017 року нотаріусу були надані всі необхідні документи, згідно вимог законодавства. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши право представляти свої інтереси в суді адвокату Дробасі А.Е. Представник позивача, адвокат Дробаха Артур Едуардович в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу - Завалієв А.А. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи - Київського відділу державної виконавчої служби у Полтавській області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явилися. За змістом\~ст.18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України "Про нотаріат"\~та іншими актами законодавства України. Таким актом є Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено\~Законом України "Про нотаріат"\~та Інструкцією. Так, у відповідності до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів,за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно Інструкції для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається відповідна заява. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти\~днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачам. Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати своє право на примусове виконання зобов`язання боржником. У відповідності до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів,за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992 р. №2 « Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні»п. 13 роз`яснено, що відповідно до ст. ст.34,36,87,88 Закону України « Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачом підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Відповідно до\~ст. 88 Закону України « Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачом та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 3.1, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачом, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому \~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, встановлено, що по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Разом із тим, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (в своєму узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.04.2014 року, а також Пленум ВСУ в постанові №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» № 2 від 31.01.1992 року зазначали, що однією із об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Слід перевіряти, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчих написів, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди або звертаються про стягнення спірного боргу. Судом встановлено, що 08 лютого 2011 року між позивачем [PERSON] та АТ «КБ «ПриватБанк», укладено кредитний договір б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Станом на 31 серпня 2017 заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 147832,51 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 17989,96 грн, заборгованість за відсотками 119126,72 грн., заборгованість з пені та комісії 3200 грн, заборгованість по штрафам (фіксована частина) 500 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 7015,83 грн. 23 листопада 2017 року за зверненням ПАТ КБ «Приватбанк» до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 12572 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 08.02.2011 року станом на 31.08.2017 року в сумі 147 832 грн. 55 коп. на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк». 30.10.2018 року за вказаним виконавчим написом державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області було винесено постанову про відкриття провадження, стягнення виконавчого збору та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При цьому нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з відповідним позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовує свої позовні вимоги не дотриманням принципу безспірності. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Дослідженими в справі доказами встановлено, що при вчиненні виконавчого напису від 23 листопада 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 перевірено подачу відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» на обґрунтування вимог пакету документів. А саме, стягувачем було надано копію кредитного договору, а не його оригінал. Окрім того, із встановлених судом обставин справи вбачається, що, звертаючись до нотаріуса з вимогою вчинення виконавчого напису, відповідач, з метою підтвердження наявності заборгованості [PERSON] , надав лише інформацію щодо розрахунку заборгованості станом на 31.08.2017, а зазначив що це виписка з особового рахунку. З урахуванням положень Переліку документів, зазначений документ не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Той факт, що розрахунок заборгованості названий в додатку «виписка з особистого рахунку» не може бути оцінено судом як надання первинного документа. Виходячи із вищевикладеного,\~суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Виконавчий напис, вчинений 23 листопада 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню з тих підстав, що не дотримано вимоги щодо безспірності заборгованості, хоча за формою та змістом він в повній мірі відповідає вимогам. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем [PERSON] при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., який у зв`язку з задоволенням позовних вимог підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved