Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернувся з позовом до публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (надалі-ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат") просив стягнути з відповідача на свою користь 121800 гривень за спричинену моральну шкоду, в зв'язку з ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків. В обґрунтування заявленого позову позивач вказав, що він пропрацював на підприємстві відповідача в шахті «Гвардійська» на посаді з 03.01.1979 р. по 01.12.1988 р. підземного бурильника шпурів; з 01.12.1988 р. по 01.09.1990 р підземного машиніста бурової установки; з 01.09.1990 р. по 04.05.1992 р. - підземного гірника очисного забою; з 04.05.1992р. по 23.07.1998р. підземного машиніста бурової установки; з 23.07.1998р. по 24.04.2008р. - заступника начальника підземної дільниці №24. 11 лютого 2008 року рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини йому було встановлено професійне захворювання: Хронічне обструктивне захворювання легень (ХОЗЛ) першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії). ЛН першого-другого ступеня. Професійне захворювання було встановлене на підставі даних індивідуальної СГХ умов праці від 18.12.2006 виданих Тернівською районною санітарно-епідеміологічною станцією м. Кривого Рогу де вказано, що він працював в умовах запиленості повітря робочої зони, рівень якої перевищував гранично допустимі концентрації (далі ГДК). Пил з вмістом вільного кремнію діоксину кристалічного від 10% до 70% в концентраціях від 3,3 до 8,6 мг/м3 при ГДК - 2,0 мг/м3. Актом розслідування хронічного профзахворювання від 12 лютого 2008 року встановлені причини його профзахворювання, а саме робота протягом 29 років 1 місяця в умовах запиленості повітря робочої зони, параметри якої перевищували ГДК, внаслідок випадків, де мало місце неефективне провітрювання підземних гірничих виробок і незастосування засобів знесилення під час ведення технологічних процесів. Внаслідок захворювань йому спричинена моральна шкода, яку він оцінює в сумі 121 800 грн. і просить стягнути з відповідача. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги в повному обсязі, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні в повному обсязі, вважала факт спричинення шкоди саме ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" не доведеним. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, та не заперечувалось сторонами, що [PERSON] працював на підприємстві відповідача в шахті «Гвардійська» » на посаді з 03.01.1979 р. по 01.12.1988 р. підземного бурильника шпурів; з 01.12.1988 р. по 01.09.1990 р підземного машиніста бурової установки; з 01.09.1990 р. по 04.05.1992 р. - підземного гірника очисного забою; з 04.05.1992р. по 23.07.1998р. підземного машиніста бурової установки; з 23.07.1998р. по 24.04.2008р. - заступника начальника підземної дільниці №24. [PERSON] розслідування хронічного професійного захворювання від 11 лютого 2008 року причиною професійних захворювань позивача є робота протягом 29 років 1 місяця в умовах запиленості повітря робочої зони, параметри якої перевищували ГДК, внаслідок випадків, де мало місце неефективне провітрювання підземних гірничих виробок і незастосування засобів знесилення під час ведення технологічних процесів. Пил з вмістом вільного кремнію діоксиду кристалічного від 10% до 70% в концентраціях від 3,3 до 8,6 мг/м3 при ГДК - 2,0 мг/м3. Пунктом 19 акту зазначено, що прізвища, імена та по батькові, посади осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи: Керівництво шахти "Гвардійська" ВО "Кривбасруда", ВАТ "Кривбасзалізрудком"; за період роботи [PERSON] не виконали вимоги ст. 13 Закону України "Про охорону праці", ст. 153 КЗпП України, щодо утворення на робочих місцях умов праці відповідно вимогам нормативних актів. Висновком МСЕК від 21.02.2008 р. позивачу встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 25 % з 18.02.2008 безстроково. [PERSON] рекомендацій МСЕК позивач потребує медикаментозного лікування, ВМП. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Положення ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що роботодавець зобов'язаний\~\~створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно правових актів, а також забезпечити одержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Посилання представника відповідача на те, що позивач при прийомі на роботу був повідомлений про шкідливі умови праці, суд не може прийняти до уваги, оскільки саме підприємство ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" у порушення діючого законодавства не забезпечило безпечну організацію та проведення робіт, не виконало норми та правила охорони праці, які потягли професійне захворювання. Таким чином судом встановлено, що позивач отримав професійне захворювання під час виконання трудових обов'язків внаслідок неправомірних дій відповідача, який всупереч діючого законодавства, зокрема, ст. 153 КЗпП України, не створив нешкідливих і безпечних умови праці, протягом тривалого часу не вживав заходів для усунення і зменшення шкідливих виробничих факторів. У звязку з чим позивач частково втратив працездатність, і як наслідок втрати здоров'я, йому була спричинена моральна шкода, яка випливає з трудових правовідносин, і має відшкодовуватися роботодавцем. Суд вважає, що факт спричинення моральної шкоди позивачу [PERSON] доведено, оскільки після встановлення професійного захворювання, позивачем понесені моральні страждання, повязані з професійним захворюванням, лікуванням, та неможливістю вести повноцінний спосіб життя. Саме підприємство ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" повинне відшкодувати спричинену моральну шкоду позивачу [PERSON] оскільки згідно із рішенням Конституційного Суду України від 8 жовтня 2008 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень підпункту б підпункту 4 пункту 3 статті 7 Закону України Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзаців другого, третього пункту 10, пункту 11 розділу 1 Закону України Про внесення змін до Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності статтею 237-1 Кодексу законів про працю відшкодовується за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Посилання представника відповідача на обставини недоведеності наявності моральної шкоди, відсутність будь-яких доказів на підтвердження розміру заподіяної шкоди, суд також не приймає до уваги, оскільки відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, при цьому судом встановлено, що позивач пропрацював тривалий час на підприємстві відповідача в шкідливих умовах. Суд вважає, що обставини, викладені в позовній заяві та факт заподіяння моральної шкоди позивачу знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доводи позивача про те, що він переносить як фізичні так і моральні страждання викликані ушкодженням здоров'я в наслідок отримання хронічного професійного захворювання підтверджені матеріалами справи, не спростовані будь-якими доказами з боку відповідача. Однак, суд вважає, що заявлені вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" у відшкодування моральної шкоди 121 800 гривень є завищеними, тому, на думку суду, з відповідача ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" необхідно стягнути на користь позивача суму еквіваленту відсотку втрати працездатності з урахуванням мінімальної заробітної плати, а саме у сумі 10 000,00 гривень. [PERSON] ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial