Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Орган опіки та піклування Чорнобаївської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про позбавлення їх матері - відповідача [PERSON] батьківських прав. Свої вимоги мотивують тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, ухиляється від виконання батьківських обов"язків, що негативно впливає на фізичний та моральний стан дітей, не піклується про їх здоров"я, не працює, порушує громадський порядок. Представник органу опіки та піклування Чорнобаївської районної державної адміністрації в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити в його відсутність. Позов підтримує, просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Виходячи з приписів ст.128, ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив слухати справу за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі [PERSON] є матір"ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.22,25,28). В графі «Батько» значиться [PERSON]. Разом з тим, з Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про народження (а.с. 23-24, 26-27, 29-30) вбачається, що інформація про батька занесена до свідоцтв про народження за заявою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], (довідка Степівської сільської ради № 98 від 31.03.2017, а.с. 16), але на даний час проживає в [ADDRESS], ( довідка Лящівської сільської ради № 63 від 12.01.2018, а.с. 50). Як вбачається з матеріалів справи, що діти перебували на лікуванні у КЗ "Обласний дитячий протитуберкульозний санаторій "Руська Поляна", оскільки умови проживання в яких вони опинилися були незадовільними (а.с. 12, 15). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім"ї від 10.03.2017 та 17.03.2017 року вбачається, що [PERSON] проживає разом зі співжителем [PERSON] та дітьми: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Проживають в приватному будинку, домашнього господарства не ведуть. Мати та її співмешканець часто зловживають спиртними напоями, тому дітям приділяють мало уваги, діти часто мають брудний одяг, не систематично відвідують навчальний заклад (а.с.13-14). Як вбачається з документів, виданих виконавчим комітетом Степівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не працює. Діти часто не відвідують навчальний заклад без поважних причин. На рекомендації виконавчого комітету не реагує (характеристика [PERSON], видана Степівської сільською радою, рішення виконавчого комітету Степівської сільської ради, інформація Степівського НВК, а.с. 11, 9-10, 19-20). 19.04.2017 року орган опіки та піклування Степівської сільської ради подав до Служби у справах дітей Чорнобаївської райдержадміністрації листа з проханням позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей, оскільки з батьківськими обов"язками вона не справляється (а.с. 21). Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Невиконання та ухилення від покладених на батьків обов"язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав як це передбачено ст.164 СК України. Згідно роз"яснень Пленуму Верховного Суду України у п.16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками. Згідно висновку від 16.06.2017 року № 218/01/01-38 орган опіки та піклування Чорнобаївської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом також прийнято до уваги наступні обставини: позбавлення батьківських прав - є крайнім заходом; характер винної поведінки відповідача по відношенню до своїх дітей, що виражається у систематичному невиконанні батьківських обов"язків; її особу, пасивне ставлення до вирішення зазначеного питання, оскільки відповідач не з"являється як до органу опіки, такі і до суду, мету позивача при поданні даного позову. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розхвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст.164 СК України, позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини. Суд вважає встановленими ті обставини, що відповідач, будучи зобов'язаною за законом утримувати малолітніх дітей, тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, свідомо нехтуючи ними, вихованням не займається, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування. Враховуючи, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов"язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дітям, не турбується про їх стан здоров"я, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення її батьківських прав щодо малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч. 3 ст 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дітей. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. А відтак, з відповідача на користь державного закладу або фізичної особи, якому передані чи будуть в подальшому передані діти на їх утримання підлягають стягненню аліменти, з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 24 листопада 2017 року. При цьому суд вважає за необхідне задовольнити вимогу про стягнення аліментів і стягнути аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу).

Outcome: approved