Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, вчинений 21 травня 2021 року №30953 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія"Онлайн Фінанс" заборгованість у розмірі 39343,00 гривень за кредитним договором 389151419 від 06 квітня 2020 року. Також просить стягнути з ТОВ "Фінансова компанія" Онлайн Фінанс" на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 454,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що виконавчий напис вчинено нотаріусом з грубими порушеннями чинного законодавства, у зв`язку з чим він не підлягає виконанню. Справу було призначено на 17 серпня 2021 року. В судове засідання 17 серпня 2021 року [PERSON] не з`явився. На адресу суду надіслав заяву в якій вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі. Представник ТОВ "Фінансова компанія" Онлайн Фінанс" до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна до суду не з`явилась. На адресу суду повернувся конверт з відміткою "адресат відмовився". Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2021 року справу призначено на 31 серпня 2021 року. Жоден з учасників справи до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Відзив на позов до суду не надходив. Позивач в своїй заяві не заперечив проти винесення заочного рішення. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами в порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України. Розгляд справи здійснюється, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. перебуває виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 21.05.2021 року за № 30953, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія"Онлайн Фінанс" заборгованості за кредитним договором № 389151419 від 06.04.2020 року в розмірі 38 143,00 грн. (а.с.8, 9). На адвокатський запит представника позивача, приватним нотаріусом І.П. Голяченко була направлена [PERSON] заява про примусове виконання рішення на підставі якої відкрито виконавче провадження (а.с.11) та супровідний лист в якому зазначено, що боржнику будуть надані всі матеріали виконавчого провадження для ознайомлення. Своїми правами, визначеними ст. ст. 43, 84 ЦПК України, позивач не скористався. Клопотань про витребування доказів судом, заявлено не було. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. В даній ситуації, позивач у порядку та строки визначені процесуальним законом не довів протиправність вчинених дій щодо видачі виконавчого напису нотаріусом. Так само не було доведено наявність спору щодо нарахованої заборгованості. При цьому, суд зауважує, що позивач не спростовував наявність боргу перед відповідачем. З копій виконавчого напису та постанови про відкриття виконавчого провадження встановити протиправність дій відповідача, в межах заявлених вимог не представляється можливим. Інших доказів суду для дослідження надано не було. Виходячи з викладених фактичних обставин справи, вимог процесуального закону та за відсутності будь-яких інших звернень позивача у даній справі, суд позбавлений можливості витребувати інші матеріали за власною ініціативою, як і вчиняти інші подібні дії. Суд наголошує, що дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду даних справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, позивачем не надано належні та допустимі докази у розумінні ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження своїх позовних вимог і за таких умов заявлений позов не підлягає задоволенню. Сплачений судовий збір не підлягає поверненню в силу ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed