Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання наказу № 10 від 23.04.2013 року незаконним та його скасування. В судове засідання позивачі не з"явились, подали суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, подав суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного. Судом встановлено, що 09 листопада 2009 року відповідачем був виданий наказ №147-к, яким [PERSON] було прийнято на роботу на посаду бухгалтера з окладом 2400грн. на місяць згідно штатного розпису. 02 листопада 1992 року відповідачем був виданий наказ №03-к, яким [PERSON] було прийнято на роботу на посаду інспектора канцелярії з окладом 3600 крб. 03 березня 2010 року відповідачем був виданий наказ №30-к, яким [PERSON] було прийнято на роботу на посаду юриста у відділ землекористування і кадастру з посадовим окладом згідно штатного розпису. 23 квітня 2013 року відповідач видав наказ № 10 «Про утримання заробітної плати», яким відповідно до вимоги про усунення порушень, виявлених ревізією Державною фінансовою інспекцією в Івано-Франківській області від 22.04.2013 року №09-07-14-14/3112 утримав зайво виплачену за період з 01.01.2010 р. по 31.12.2012 р., тобто за 3 роки заробітну плату в сумі 26324,32 грн. в тому числі з бухгалтера [PERSON] в сумі 15694,39 грн., інспектора відділу кадрів [PERSON] в сумі 9236,92 грн., юриста [PERSON] в сумі 13393,01 грн. В основу наказу №10 покладені дані вимоги про усунення порушень виявлених ревізією Державною фінансовою інспекцією в Івано-Франківській області від 22.04.2013 року №09-07-14-14/3112. Відповідач при виданні наказу №10 посилається на вимогу Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області від 22.04.2013 року №09-07-14-14/3112 в пункті 3 якої вказано, що ревізією дотримання законодавства при встановленні нарахування та виплаті посадових окладів (тарифних ставок), надбавок та доплат нарахуванні і сплаті єдиного соціального внеску (обов'язкових платежів до Державних цільових фондів) встановлено, що підприємством протягом ревізійного періоду застосовувались завищені коефіцієнти кратності до законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати, внаслідок внесення недостовірних даних у штатні розписи, відомості нарахування заробітної плати, платіжні відомості, що призвело до зайвого нарахування та виплати заробітної плати (в тому числі відпускних) трьом працівникам на суму 26324,32 грн. та зайвого проведення ! нарахувань і сплати єдиного соціального внеску, обов'язкових платежів до державних цільових фондів на суму 9536,20 грн., чим порушено ст. 97 Кодексу законів про працю України, в пунктів 3, 2, 6, пункту 3,2, колективного договору між адміністрацією і трудовим колективом, зареєстрованого Івано-Франківським міськвиконкомом 28.09.2009р. та 25.06.2011р., ч.І ст. З, ч.ч. 2, 3, 6, 7 ст. 8, ч.ч. 1, 2, 4, 8, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р. і призвело до нанесення збитків підприємство на загальну суму 35860,52 грн. Статтею 127 КЗпП України передбачені обмеження відрахувань із заробітної плати, а саме, що відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу: 1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми; Стаття 128 КЗпП України передбачає обмеження розміру відрахувань із заробітної плати, а саме при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п'ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. За наведених вище обставин, суд вважає, що керівником Державного підприємства "Карпатське підприємство геодезії, картографії та кадастру" наказ № 10 від 23.04.2013 року видано незаконно, в наказі не вказано порядок відрахувань із заробітної плати, зайво виплачена заробітна плата не внаслідок лічильних помилок, а застосовувались завищені коефіцієнти кратності до законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати, внаслідок внесення недостовірних даних у штатні розписи, відомості нарахування заробітної плати, платіжні відомості, що призвело до зайвого нарахування та виплати заробітної плати (в тому числі відпускних). На підставі викладеного, ст.ст. 127, 128 КЗпП України,

Outcome: approved