Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася в Зіньківський районний суд Полтавської області з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] і просить суд розірвати договір будівельного підряду, укладений 28.11.2013 року між нею і фізичною особою-підприємцем [PERSON], згідно якого [PERSON] зобов'язувався за попередньо передані кошти в сумі 17835 грн. 67 коп., встановити у її житловому будинку [ADDRESS] п'ять металопластикових вікон на протязі 50 робочих днів після оплати роботи, та стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на її користь 17835 грн. 67 коп., в рахунок повернення попередньо оплачених коштів за договором, який останній не виконав, а також судові витрати, зокрема 243 грн. 60 коп. судового збору і 800 грн. понесених витрат на правову допомогу. В судове засідання відповідач не з'явився. Заслухавши позивачку, яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, представника позивача, та дослідивши наявні матеріали справи, суд знаходить, що заявлені вимоги обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цивільно-процесуального кодексу України. Відповідно ст. 213 ЦПК України, - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як передбачено нормою ст. 2 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право". Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Згідно положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі ", - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК). Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норми, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя". Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 10 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи встановлено, що 28.11.2013 року між [PERSON] (в подальшому замовник), з однієї сторони, і фізичною особою-підприємцем [PERSON] (в подальшому виконавець), з іншої сторони, був укладений договір побутового підряду, який був названий як просто договір, згідно якого [PERSON] доручала, а фізична особа-підприємець [PERSON] зобов'язувався виконати роботи по доставці і установці металопластикових конструкцій (в подальшому виробів). Пунктами 2.1-2.6 договору, та доданим до договору заказом № 385 від 28.11.2013 року передбачено вид, обсяг і вартість робіт, які складаються із наступного: придбання, доставка і монтаж п'яти металопластикових пакетів серії 4-16-4 (вікон) загальною площею 9, 927 кв.м.. Вартість робіт визначена в сумі 17835 грн. 67 коп.. Пунктом 3.1 договору передбачено сплату виконавцю вказаної суми авансом, під час укладення договору. Позивачем, [PERSON] даний пункт договору було виконано. Наступного дня після укладення договору, банком "Акцент-банк", з яким вона 28.11.2013 року уклала кредитний договір, на поточний рахунок [NUMBER] фізичної особи-підприємця [PERSON] у ПАТ "Акцент-банк", було перераховано 17835 грн. 67 коп., в рахунок виконання зазначених у договорі робіт. Згідно пункту 3.2. договору, виконавець зобов'язувався за попередньо передані кошти [PERSON] придбати, доставити і встановити у її житловому будинку [ADDRESS], п'ятеро металопластикових вікон на протязі 50 робочих днів після оплати роботи. Незважаючи на закінчення строку виконання робіт за договором 17.01.2014 року, відповідач до цього часу не виконав умов договору, зокрема навіть не доставив [PERSON] вікон. ФОП [PERSON] порушив вимоги пункту 3.2 договору і за попередньо передані йому [PERSON] кошти, не виконав роботи по придбанню, доставці і встановленню у її житловому будинку [ADDRESS], п'яти металопластикових вікон на протязі 50 робочих днів після оплати роботи, та й взагалі їх не виконав до цього часу. Згідно ст.. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів. У відповідності до ст.. 865 Цивільного кодексу України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно ст. 883 Цивільного кодексу України, підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору, якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. Факт попередньої оплати роботи [PERSON] відповідачеві, та повне невиконання зі сторони останнього цієї роботи, підтверджується наступними доказами, а саме договором від 28.11.2013 року та доданим до нього заказом № 385 від 28.11.2013 року, згідно якого [PERSON], доручала, а фізична особа-підприємець [PERSON] зобов'язувався виконати роботи по придбанню, доставці і встановленню у її житловому будинку [ADDRESS], п'яти металопластикових пакетів серії 4-16-4 (вікон), загальною площею 9, 927 кв.м., на протязі 50 робочих днів після оплати роботи в сумі 17835 грн. 67 коп.. Заявою позичальника № АБНОРХ 124370047 до ПАТ "Акцент-банк", довідкою про умови кредитування "Акцент-Банку" та сукупну вартість споживчого кредиту і графіком погашення кредиту, згідно яких ПАТ "Акцент-банк", з юридичною адресою у місті Дніпропетровськ, вулиця Батумська, 11, - згідно яких [PERSON] 28.11.2013 року, тобто в день укладення договору будівельного підряду з [PERSON], було надано споживчий кредит на суму 17835 грн. 67 коп., тобто на суму вартості роботи по вказаному договору будівельного підряду, яка 29.11.2013 року була перерахована на поточний рахунок [NUMBER] фізичної особи-підприємця [PERSON] у ПАТ "Акцент-банк", в рахунок виконання зазначених у договорі робіт. Актом обстеження житлового будинку [PERSON] із доданою до неї фото таблицею, згідно яких вікна у цьому будинку не металопластикові, а дерев'яні. На підставі викладеного та ст.ст. 837, 848, 856, 865, 872 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved