Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої 10.09.2012 [PERSON] В обґрунтування позову вказав, що 10.09.2012 померла його рідна матір [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [INFO]. Померла залишила заповіт, яким все своє майно заповіла йому. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом немає. 22.09.2015 він звернувся до державного нотаріуса з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але постановою державного нотаріуса від 22.09.2015 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на вищевказану квартиру - договір купівлі-продажу нерухомого майна - посвідчений 03.06.1998 на товарній біржі "Новий вік" з порушенням діючого на 1998 рік законодавства. У звязку з чим, для захисту своїх прав та інтересів позивачу запропоновано звернутись до суду. В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача надала заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, просить постановити рішення згідно чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства, а тому підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18 лютого 2015 року померла [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [INFO], мікрорайон 5 Зарічний[ADDRESS]. За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] 29 січня 2004 року за реєстровим № 129, яким заповідала [PERSON], усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті, та на що вона за законом буде мати право. Вказане підтверджується копією заповіту в матеріалах справи. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон 5 Зарічний[ADDRESS]. Спадкоємцем за заповітом є позивач [PERSON], з матеріалів спадкової справи убачається, що інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний термін, позивач звернулась до нотаріату з заявою про прийняття спадщини. Проте, постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало померлій 10.09.2012 року [PERSON], а саме на двохкімнатну квартиру загальною площею 44,4 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон 5 Зарічний[ADDRESS], у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на квартиру, а саме Договір купівлі-продажу, посвідчений Товарною біржею "Нове століття", з порушенням діючого на 1998 рік законодавства. Згідно до ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації в виконавчому комітеті місцевої [PERSON] народних депутатів. За змістом ст.ст. 128, 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди за законом. Згідно зі ст. 15 ЗУ "Про товарні біржі" не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Як убачається з матеріалів справи, 16.06.1998 договір купівлі-продажу квартири № 3 в будинку №19 по мікрорайону 5 Зарічний в м. Кривому Розі, був зареєстрований у Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації та відповідні відомості про нового власника [PERSON] були внесені в технічний паспорт на квартиру. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України установлено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в сукупності. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд погоджується з доводами позивача, оскільки вони узгоджуються з матеріалами справи, підтверджуються документально та не протирічать законодавству. Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved