Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

19 травня 2017 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування уточненого позову позивач посилався на те, що в січні 2015 року до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області надійшла інформація про те, що [INFO] в Перинатальному центрі м. Дніпропетровська громадянка [PERSON] народила хлопчика, у неї виявили туберкульоз легенів та для подальшого лікування її було переведено до КЗ ДОКЛПО "Фтизіатрія" ДОР. Згідно довідки лікаря туберкульозного відділення КЗ "НЦМЛ" ДОР" [PERSON], з 29 січня 2015 року по березень 2015 року [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні та їй було рекомендовано до обстеження та продовження лікування до 60 діб. З 30 січня 2015 року новонародженого було переведено до дитячого відділення КЗ "НЦМЛ" ДОР". Мати дитини через хворобу здійснювати свої обов'язки в повній мірі не могла, тому на час перебування дитини в дитячому відділенні, на підставі заяви [PERSON] було прийнято рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 82 від 25 лютого 2015 року "Про реєстрацію малолітнього [PERSON], [INFO] у відділі ДРАЦС по м. Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області". Відомості про батька дитини записані зі слів матері. З 06 березня 2015 року по 06 квітня 2015 року відповідач перебувала на лікуванні у КЗ "ДОКЛПО "Фтизіатрія" ДОР", згідно висновку лікарської-консультативної комісії № 22 від 06 квітня 2015 року, [PERSON] високий ступінь втрати здоров'я внаслідок тривалої хвороби, що спричинило повну недієздатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджало виконанню батьківських обов'язків по відношенню до малолітнього [PERSON], [INFO]. У зв'язку з чим дитині було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та прийнято рішення про його влаштування до будинку дитини на повне державне утримання. З 15 червня 2015 року по сьогоднішній день дитина перебуває в КЗ "Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини" ДОР", за час перебування в якому, ані мати, ані будь-хто із близьких родичів його не відвідував, не цікавився станом здоров'я, ні письмово ні за телефоном не виявив до нього батьківської турботи та піклування, не надавав ніякої допомоги. 21 липня 2015 року [PERSON] була виписана із КЗ "ДОКЛПО "Фтизіатрія" ДОР" за порушення внутрішньо лікарняного режиму. Наприкінці липня 2015 року [PERSON] з'явилась до служби у справах дітей де їй було повідомлено про місце перебування її сина та наголошено про необхідність надання нею довідок щодо стану її здоров'я, після цього відповідач жодного разу до служби не зверталась, а її розшук не дав жодних результатів, як і не встановлено стан її здоров'я. У зв'язку з чим позивач просить: позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно її малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] та стягнути з неї аліменти на користь закладу, де буде перебувати дитина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, одночасно позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавала, про причини неявки не повідомила, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи Бочарова Т. Л. в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого записані: мати - [PERSON], а батько (в порядку ст. 135 СК України) - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31 березня 2015 року та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги (а.с. 6, 7). У [PERSON] виявили туберкульоз легенів та для подальшого лікування її було переведено до КЗ ДОКЛПО "Фтизіатрія" ДОР. Згідно довідки лікаря туберкульозного відділення КЗ "НЦМЛ" ДОР" [PERSON], з 29 січня 2015 року по березень 2015 року [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні та їй було рекомендовано до обстеження та продовження лікування до 60 діб (а.с. 9). З 30 січня 2015 року новонародженого було переведено до дитячого відділення КЗ "НЦМЛ" ДОР". Мати дитини через хворобу здійснювати свої обов'язки в повній мірі не могла, тому на час перебування дитини в дитячому відділенні, на підставі заяви [PERSON] було прийнято рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 82 від 25 лютого 2015 року "Про реєстрацію малолітнього [PERSON], [INFO] у відділі ДРАЦС по м. Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області" (а.с. 10, 11). Встановлено, що з 06 березня 2015 року по 06 квітня 2015 року відповідач перебувала на лікуванні у КЗ "ДОКЛПО "Фтизіатрія" ДОР", згідно висновку лікарської-консультативної комісії № 22 від 06 квітня 2015 року, у [PERSON] високий ступінь втрати здоров'я внаслідок тривалої хвороби, що спричинило повну недієздатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджало виконанню батьківських обов'язків (а.с. 13). Рішеннями виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 245 та № 249 від 27 травня 2015 року дитині [PERSON], [INFO] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та прийнято рішення про його влаштування до будинку дитини на повне державне утримання (а.с. 14, 15). З 15 червня 2015 року по сьогоднішній день дитина перебуває в КЗ "Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини" ДОР", за час перебування в якому, ані мати, ані будь-хто із близьких родичів його не відвідував, не цікавився станом здоров'я, ні письмово ні за телефоном не виявив до нього батьківської турботи та піклування, не надавав ніякої допомоги, що підтверджується копією акту № 1 від 15 червня 2015 року та повідомленням головного лікаря КЗ "Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини" ДОР" А. В. Чучва (а.с. 16, 20). 21 липня 2015 року [PERSON] була виписана із КЗ "ДОКЛПО "Фтизіатрія" ДОР" за порушення внутрішньо лікарняного режиму (а.с. 21). Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітнього [PERSON], [INFO] № 1249 від 13 червня 2017 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини (а.с. 49-51). Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, місце її перебування невідоме, зазначені вище обставини, також підтверджуються наданими суду матеріалами (а.с. 22, 23, 24, 25, 26, 27). Судом встановлено, що наразі дитина перебуває в КЗ "Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини" ДОР". Статтею 150 СК України передбачено, що батьки: зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати та/або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В пункті 16 даної Постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. А тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт того, що відповідач маючи можливість приймати участь у вихованні дитини, не виконує своїх батьківських обов'язків з виховання дитини [PERSON], [INFO], що безперечно спростовує зацікавленість відповідача в піклуванні за дитиною, та враховуючи стан здоров'я відповідача, суд, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки це повністю відповідає інтересам дитини. Крім того, статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, однак відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, що вимусило позивача звернутись з даним позовом до суду. При визначення розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дітей, їх матеріальне становище, матеріальне становище відповідача та стан її здоров'я. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, в цій частині, обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст. 182 СК України, з відповідача на користь особи чи закладу, де буде перебувати дитина, на утримання малолітнього сина відповідача, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], повноліття, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 280,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved