Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість в розмірі 12569,55 грн. та витрати судового збору, мотивуючи тим, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] та споживає послуги, що ними надаються. Тобто, між ними встановилися зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Станом на 01.07.2015 року за особовим рахунком відповідача рахується заборгованість на загальну суму 12569,55 грн., яку добровільно відповідач не сплачує, не зважаючи на надіслану претензію-повідомлення. Представник позивача надав клопотання та просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач надав заяву в якій просить справу розглядати без його участі з заявленими вимогами погоджується. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Розрахунок заборгованості за житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] свідчить про наявність боргу в сумі 12569 грн. 55 коп.. З довідки КП "Комунальник" №4056 від 06.07.2015 року вбачається, що [PERSON] проживає та прописаний у вказаній квартирі та являється наймачем останньої. Договір між сторонами про надання комунальних послуг по утриманню квартири не укладено. За змістом ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 - 21 цього Закону, постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 529 "Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, договір про надання послуг є двостороннім та таким, що вважається укладеним з моменту досягнення згоди за всіма істотними умовами. Постанова Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року "Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", відповідно до якої послуги надаються виконавцем споживачу згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Договір вважається укладеним з моменту отримання першої послуги за відсутності відмови в її наданні. Сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за фактично надані послуги. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, позивач надавав відповідачу послуги по опаленню, водопостачанню, водовідведенню, а останній у передбачений законодавством спосіб від отримання їх не відмовився, що вказує на існування між сторонами цивільно-правових прав та обов'язків і свідчить про існування між ними договірних відносин. Таким чином, суд приходить до висновку, про задоволення позову щодо стягнення з відповідача на користь позивача 12569 грн. 55 коп. заборгованості з квартирної плати та вартості спожитих комунальних послуг. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн., який на підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved