Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та посилалася на те, що 18.03.2014 року близько 21 години вона переходила проїжджу частину дороги на перехресті вул. Київської та вул. Глиняної у місті Біла Церква, де на неї скоїв наїзд автомобіль Renault Kangoo державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Позивачка вказувала на те, що з 18.03.2014 року по 09.04.2014 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Білоцерківської міської лікарні № 2 з діагнозом: закритий багато осколковий перелом кісток правої гомілки з зміщенням відломків, перелом лонної та сідничної кісток тазу справа з зміщенням, пневмоторакс справа, закрита черепно-мозгова травма, струс головного мозку, забійні рани голови справа, вона перенесла хірургічні операції і була виписана на амбулаторне лікування під нагляд травматолога, терапевта, невропатолога за місцем проживання та з рекомендацією ходити на милицях протягом 2,5 місяців. Позивачка також вказувала на те, що з 05.06. 2014 року по 17.06.2014 року вона знаходилася на стаціонарному лікуванні в неврологіч ному відділенні Білоцерківської міської лікарні №1. Позивач посилалася на те, що ДТП виникла по вині водія [PERSON], який порушив п.п. 1.3, 1.5, 12.2, 12.3 ПДР України. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 11.06.2014 року [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв'язку з примиренням винного з потерпілим і кримінальне провадження відносно [PERSON] було закрито. Цивільна відповідальність водія [PERSON] була застрахована полісом обов'язкового страхування АС/5309242 від 27.06.2013 року з терміном дії до 26.06.2014 року, що виданий Білоцерківською філією ПАТ «УСК «Гарант-Авто» а тому позивачка 07.07.2014 року звернулася до страховика з письмовою заявою про страхове відшкодування. 08.09.2014 року страховик ПАТ «УСК «Гарант-Авто» затвердив страховий акт № 000019875/01, яким визнав заподіяння позивачці шкоди внаслідок ДТП страховим випадком і визначив розмір належного позивачці страхового відшкодування в сумі 7 364,17 грн. та вказав, що страхове відшкодування буде перераховано на банківський рахунок позивачки. Страховик ПАТ "УСК "Гарант-Авто" повинен був виплатити позивачці страхове відшкодування не пізніше 06.10.2014 року, але до даного часу відповідач страхове відшкодування позивачці не виплатив, а тому позивачка вважає, що відповідач має сплатити їй пеню за період з 06.10.2014 року по 25.11.2014 року в сумі 265,11 грн. Також позивачка вказувала на те, що їй була заподіяна моральна шкода в розмірі 5 000,00 грн. Позивачка просила в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь 7 364,17 грн. страхового відшкодування, 5 000,00 грн. моральної шкоди та 265,11 грн. пені за період з 06.10.2014 року по 25.11.2014 року, а всього 12 629,28 грн. Позивачка в судовому засіданні надала суду заяву про уточнення своїх позовних вимог та просила стягнути з відповідача Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" на користь позивачки 7 364,17 грн. страхового відшкодування, 541,92 грн. пеню за період з 06.10.2014 року по 13.01.2015 року, 537,58 грн. інфляційні втрати. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої уточнені позовні вимоги. Представник відповідача ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" позов визнала в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, по справі встановлено, що 18.03.2014 року близько 21 години [PERSON] керував технічно справним автомобілем «Renault Kangoo» д.н. [NUMBER] та рухався по вул. Київській в м. Біла Церква Київської області, напроти приміщення 33/3 в напрямку вул. Я. Мудрого в м. Біла Церква, в порушення вимог п. 1.3 Правил дорожнього руху України, згідно якому учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути ввічливими, п.1.5 ПДР України, згідно якому дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров»ю громадян, завдавати матеріальних збитків, п.12.2 ПДР України, згідно якому у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, п.12.3 ПДР України згідно якому у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об»їзду перешко ди, невірно оцінив дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив наїзд на пішохода [PERSON], яка перетинала проїжджу частину дороги зліва направо відносно руху автомобіля «Renault Kangoo д.н. [NUMBER], у результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримала тілесні пошкодження: закриті переломи обох кісток правої гомілки, правої лонної та сідничної кісток; струс головного мозку; рани на лобі та потиличній області справа, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Наведене підтверджується поясненнями учасників процесу, копією ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2014 року по справі № 357/7062/14-к 1-кп/357/485/14, матеріалами справи. Відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 11.06.2014 року по справі № 357/7062/14-к 1-кп/357/485/14 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв"язку з примиренням винного з потерпілим, та кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридич ної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. А як передбачено ч.5 цієї статті, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно до ч. 1 п.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Отже, як слідує з вищенаведеного, вказана ДТП мала місце з вини [PERSON] і таким чином, саме [PERSON], з вини якої сталася дана ДТП, є відповідальним за спричинену позивачці в результаті ДТП шкоду. Але, як встановлено судом, 27.06.2013 року між Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" та [PERSON] було укладено поліс № АС/5309242 обов"язкового страхування цивільно-правової відпові дальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого страховик несе відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом), при цьому страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю становить 100 000 грн., а за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн., розмір франшизи 0,00 гривень. Це слідує з копії полісу № АС/5309242, строк дії якого до 26.06.2014 року включно. Згідно полісу забезпечений транспортний засіб - автомобіль марки «Renault Kangoo» д.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] під час ДТП. Правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", яка являється страховою компанією, регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Статтею 6 даного Закону передбачено, що страховим випадком є дорожньо-тран спортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно до п.1.4 ст. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається пра вомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Згідно до ст. 22 п. 22.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно до п. 23.1. ст. 23 вищевказаного Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов"язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потер пілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцт вом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого. В п. 24.1. ст. 24 вищевказаного Закону зазначено, що у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та прид банням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров"я. В п. 9.1. статті 9 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", вказано, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. А в п. 9.3. статті 9 вищевказаного Закону зазначено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпі лого. Згідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати /страхового відшкодування/ для повного відшкодуван ня завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою /страховим відшкодуванням/. Таким чином, 18.03.2014 року мав місце страховий випадок, а тому цивільну відпові дальність за шкоду, заподіяну позивачу [PERSON] в ДТП, згідно із нормами Цивільного кодексу України, Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та умовами страхового полісу повинно нести Публічне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" в межах ліміту відповідальності, а [PERSON] має нести відповідальність тільки в тому випадку, коли страхової виплати буде недостатньо для повного відшкодування завданої в ДТП шкоди. З матеріалів справи, та із ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2014 року також вбачається, що внаслідок ДТП позивачка [PERSON] отримала наступні тілесні ушкодження: закриті переломи обох кісток правої гомілки, правої лонної та сідничної кісток; струс головного мозку; рани на лобі та потиличній області справа, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] у зв"язку з отриманням тілесних ушкоджень середньої тяжкості під час вищевказаної ДТП знаходилася на стаціонарному лікуванні: у травматологічному відділенні Білоцерківської міської лікарні №2 з 18.03.2014 року по 09.04.2014 року, та у неврологічному відділенні Білоцерківської міської лікарні №1 з 05.06.2014 року по 17.06.2014 року. Судом було встановлено, що в результаті вказаної ДТП було заподіяно шкоду здоров"ю позивачки [PERSON] Так позивачкою було витрачено на придбання ліків під час стаціонарного лікування у Білоцерківській міській лікарні №2, та у Білоцерківській міській лікарні №1 суму 7 364,17 грн. Згідно до ст. 36 п. 36.1. вказаного Закону, страховик (у випадках, передбачених стат тею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved