Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з позовом, в якому просила суд визнати особистою приватною власністю [PERSON] ? частину квартири [ADDRESS]; визнати спільним майном подружжя грошові кошти банківського строкового вкладу, що знаходяться на Вкладному рахунку [NUMBER], відкритому згідно Договору-заяви № 300131/106758/370-14 від 15.09.2014 року у Публічного акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» у розмірі 5 002 доларів США, відкритого на ім'я [PERSON]; стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі ? банківського строкового вкладу, що знаходяться на вказаному рахунку. Пізніше позовні вимоги позивачем були уточнені в частині вимог щодо визнання спільним майном подружжя грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках та їх поділу, а саме просила суд: визнати спільним майном подружжя грошові кошти банківського строкового вкладу, що знаходяться на Вкладному рахунку [NUMBER], відкритому згідно договору-заяви № 300131/106758/370-14 від 15.09.2014р. у Публічному Акціонерному товаристві "Банк "Фінанси та Кредит", у розмірі 5293,00 доларів США, відкритого на ім'я [PERSON]; стягнути з [PERSON] грошові кошти у розмірі 1/2 частини банківського строкового вкладу, що знаходяться на Вкладному рахунку [NUMBER], відкритому згідно договору-заяви № 300131/106758/370-14 від 15.09.2014р. у Публічному Акціонерному товаристві "Банк '"Фінанси та Кредит", на користь [PERSON], а саме: суму 2 646,50 доларів США; визнати спільним майном подружжя грошові кошти банківського строкового вкладу, що знаходяться на Вкладному рахунку [NUMBER], на умовах банківського вкладу (депозиту) [NUMBER] від 07.10.2014року у Публічному Акціонерному товаристві "Банк "Михайлівський", у розмірі 28 000 грн., відкритого на ім'я [PERSON]; стягнути з [PERSON] грошові кошти у розмірі ? частини банківського строкового вкладу, що знаходяться на Вкладному рахунку [NUMBER], на умовах банківського вкладу (депозиту) [NUMBER] від 07.10.2014 року відкритому згідно договору-заяви у Публічному Акціонерному товаристві "Банк "Михайлівський", на користь [PERSON], а саме: суму 14 000,00 грн.; визнати спільним майном подружжя грошові кошти вкладного (депозитного) рахунку [NUMBER], відкритого згідно договору банківського вкладу від 05.01.2016р. на суму 218 500 грн. у банківській установі Публічне акціонерне товариство "Банк Форвард"; стягнути з [PERSON] грошові кошти у розмірі ? частини банківського строкового вкладу, що знаходяться на Вкладному рахунку [NUMBER], у банківській установі Публічне акціонерне товариство "Банк Форвард" на користь [PERSON], а саме: суму 109 250,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.05.1980 року між [PERSON] та [PERSON]. було укладено шлюб, у кому вони перебувають до цього часу. За період перебування у шлюбі подружжям набута у власність квартира, у якій вони проживають разом, що знаходить за адресою: [ADDRESS], яка належить сторонам на праві приватної спільної власності. Проте, між позивачем та відповідачем виникають протиріччя з приводу володіння вказаним нерухомим майном. Крім того, відповідачем відкрито ряд банківських рахунків у банківських установах, а відтак, позивач вважає, що грошові кошти, які знаходяться на таких рахунках, належать сторонам на праві спільної сумісної власності. На підставі викладеного звернувся із зазначеним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, що викладені у позові. Відповідач в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 07.05.1980 року, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с. 6). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08.02.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 01.04.1993 року квартира за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної приватної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, останнім часом між сторонами виникають протиріччя відносно володіння вищезазначеним майном. Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Аналогічна норма закріплена у ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України, а саме майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За умовами ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 61 Сімейного кодексу України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Згідно ч.1 ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України закріплено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У судовому засіданні встановлено, що шлюбного договору між сторонами не укладено, жодної домовленості щодо часток майна подружжя між ними не існує. Згідно ч.1 ст. 369 Цивільного кодексу України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За змістом ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи, що у шлюбі подружжям було набуто у власність квартиру [ADDRESS], яка належить сторонам на праві спільної приватної власності, при цьому між подружжям не існує домовленості щодо визначення часток у праві спільної сумісної власності, а відтак, позовна заява щодо визнання особистою приватною власністю [PERSON] ? частини вказаної квартири підлягає задоволенню. Крім того, у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України закріплено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до ч. 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. У відповідності до ст. 177 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Так, згідно листа ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» № 9-071350/235 від 27.04.2015 року, у вказаній банківській установі [PERSON] має депозитний рахунок [NUMBER], станом на 16.04.2015 року залишок по рахунку становить 5 293 доларів США (а.с. 44). У відповідності до листа ПАТ «Банк Михайлівський» № 17-02-341БТ від 06.05.2015 року на ім'я [PERSON] у вказаній банківській установі відкрито рахунок [NUMBER], станом на 05.05.2015 року залишок по рахунку - 28 000 грн. (а.с. 40). За таких обставин, грошові кошти, які знаходяться на вказаних банківських рахунках, є спільною сумісною власністю подружжя, а відтак підлягають поділу. Згідно ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та нші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання спільним майном подружжя грошових коштів, які знаходяться на вказаних банківських рахунках. Разом з цим, позовна заява щодо стягнення з відповідача ? частини коштів, що знаходяться на вказаних рахунках, задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Таким чином, грошова компенсація допускається лише у разі неможливості виділу у натурі частки із спільного майна, а враховуючи, що гроші не відносяться до неподільних речей, то неможливо стягнути з відповідача ? частини грошових коштів. Проте, враховуючи, що такі грошові кошти є спільним майном подружжя, необхідно визнати право власності за [PERSON] на ? частину грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках. Що стосується позовної вимоги про визнання спільним майном подружжя та стягнення ? частини грошових коштів, які знаходяться на банківському рахунку [NUMBER], відкритого у банківській установі ПАТ «Банк Форвард», то така позовна заява задоволенню не підлягає, оскільки у відповідності до листа ПАТ «Банк Форвард» № 7/5/5-02-296 від 04.02.2016 року залишок коштів на рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я [PERSON], станом на 04.02.2016 року складає 0,00 грн. Таким чином позов підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial