Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що він навчається у Центральноукраїнському вищому професійному училищі ім. Миколи Федоровського в м. Кропивницький на денній формі навчання. Період навчання триває з 01.09.2016 року по 30.06.2019 року. Відповідач доводиться йому батьком, але позбавлений батьківських прав стосовно позивача. Позивач проживає окремо та ніякої допомоги на утримання позивача на період навчання не надає, тому він звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його утримання аліменти на період навчання в твердій грошовій сумі, шомісяця до закінчення навчання, до 30.06.2019 року. Ухвалою суду від 27.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на 26.12.2018 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками надсилалася відповідачу, до суду повернувся конверт з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Розгляд справи було відкладено на 22.01.2019 року. Відповідно вимогам ч.2 ст. 128 ЦПК України та ч. 11 ст. 128 ЦПК України, 08.01.2019 року розміщено оголошення про повідомлення відповідача про дату та час судового розгляду справи на веб-сайті "Судова влада" на 22.01.2019 року. Станом на 22.01.2019 року відповідач відзив до суду не подав. З клопотанням про надання додаткового часу для подачі відзиву до суду не звертався. Позивач до початку розгляду справи надав суду заяву про розгляд у його відсутність та довідку про його доходи, виписку з медичної карти, квитанцію, угоду про проживання в гуртожитку. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно положень ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідач [PERSON] доводиться батьком позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 152944 (а.с. 4). Як зазначає в позові позивач відповідач позбавлений батьківських прав відносно нього, проживає окремо та не надає матеріальної допомоги. Судовим наказом Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20.12.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розпочавши стягнення з 05 грудня 2017 року і до досягнення повноліття (а.с. 6). Вивчивши копію паспорта позивача (а.с. 8), вбачається, що 04.11.2018 року йому виповнилось 18 років, тобто він досяг повноліття та стягнення аліментів припинено. Згідно довідки від 18 жовтня 2018 року № 443 (а.с.5), позивач [PERSON], є студентом Центральноукраїнського вищого професійного училища імені [PERSON], ІІІ атестаційного рівня за професією «Верстатник широкого профілю; оператор верстатів з програмним керуванням». Навчається за держзамовленням на денній формі навчання. Термін навчання закінчиться 30.06.2019 року. \~ \~ \~ \~Правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). \~ \~ \~ \~Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а також самі діти, які продовжують навчання. \~ \~ \~ \~Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів:-досягнення дитиною 18 років але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв'язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу. Відповідно до ст.200 СК України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Також, суд враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. \~ \~ \~ \~З доданих, до матеріалів справи доказів вбачається, що позивач навчається за держзамовленням на денній формі навчання, отримує щомісяця стипендію в розмірі 1180.00 грн. та періодичні нарахування на харчування, проживає в гуртожитку за який сплачує 3920 грн. протягом навчального року, несе витрати на проїзд до місця навчання з с. Рівне Новоукраїнського району до м. Кропивницький і навпаки, хворіє, що також потребує додаткових витрат на лікування. \~ \~ \~ \~Розмір стипендії, яку отримує позивач менший від прожиткового мінімуму встановленого законом, прецевлаштуватися він не має змоги оскільки навчається на денній формі навчання, тому враховуючи вищезазначені обставини справи, вказані витрати позивача та інші можливі витрати у вигляді придбання одягу, харчування, підручників, суд припускає, що коштів які він отримує у вигляді стипендії бракує, та вважає, що позивач потребує матеріальної допомоги на період його навчання. Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 12, 81, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вище викладене, всебічно, повно та об'єктивно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та суд вважає достатнім та можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], 04 листопада 2000, що продовжує навчання у твердій грошовій сумі, у розмірі 1000 грн. 00 коп., щомісячно, до закінчення ним навчання 30 червня 2019 року, але не довше ніж до досягнення 23-х років - 04 листопада 2023 року. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивач звільнений на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: partial