Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідно до умов кредитного договору від 26 лютого 2008 року ПАТ КБ "ПриватБанк" надав відповідачеві [PERSON] кредит в розмірі 500 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 36 % річних, з поверненням у строк, що відповідає строку дії кредитної платіжної картки. Відповідач [PERSON] не виконує свої договірні зобовязання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за кредитним договором: кредит - в сумі 6013,16 грн., проценти за користування кредитом - в сумі 110986,84 грн., всього - 117000 грн. На підставі викладеного, позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 117000 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - своєю заявою до суду позивач просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача ПАТ КБ "ПриватБанк", на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні, яке відбулось 04 квітня 2018 року, відповідач [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що він не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитом в сумі 6013,16 грн., але не згоден з розміром нарахованих процентів за користування кредитом в сумі 110986,84 грн., оскільки не має фінансової можливості сплатити таку суму. В судове засідання, яке відбулось 25 квітня 2018 року, відповідач [PERSON] не зявився, оскільки мав намір звернутись до адвоката за правовою допомогою. В судові засідання, які відбулись 10 травня 2018 року та 30 травня 2018 року, відповідач [PERSON] не зявився з причин, невідомих суду, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин суд вважає можливим закінчити розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та врахувавши пояснення відповідача, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Відповідно до умов кредитного договору від 26 лютого 2008 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" надав відповідачеві [PERSON] кредит в розмірі 500 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 36 % річних, з поверненням у строк, що відповідає строку дії кредитної платіжної картки. Кредитний договір, укладений між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], складається із заяви позичальника (л/с 12), Умов та правил надання банківських послуг (л/с 14-18), Правил користування платіжною карткою (л/с 18-19), а також Тарифів банку по обслуговуванню кредитних карт "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" (л/с 13). Відповідач [PERSON] своїм підписом на заяві позичальника засвідчив свою згоду з тим, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, відповідач засвідчив, що він ознайомлений з договором про надання банківських послуг та згодний з його умовами. Відповідно до п.2 Умов та правил надання банківських послуг - мінімальний обов'язковий платіж - це розмір боргових зобов'язань держателя картки, які щомісячно підлягають сплаті протягом строку дії картки. Даний платіж розраховується як сума овердрафта та суми щомісячного платежу, який складається з нарахованих до сплати процентів та частини заборгованості по кредиту. В залежності від виду платіжної картки, розмір та порядок розрахунків щомісячного платежу вказаний у заяві та в памятці клієнта, виражений у процентному співвідношенні до здійснених операцій з використанням платіжних карток. Мінімальний обов'язковий платіж являється обовязковим для держателів платіжних карток, що здійснюють операції по кредитній схемі. Відповідно до Тарифів банку - розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) становить 7 % від суми заборгованості. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг - у випадку невиконання зобовязань за договором позичальник зобовязаний за вимогою банку виконати зобовязання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафта), сплаті винагороди банку. Відповідно до п.5.3 Правил користування платіжною карткою - строк та порядок погашення по кредиту по платіжним карткам з визначеним мінімальним обовязковим платежем наведений у памятці клієнта, яка є невідємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами, та частину заборгованості по кредиту. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1054, ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Починаючи з квітня місяця 2013 року відповідач [PERSON] не виконує свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого в нього виникла заборгованість: кредит - в сумі 6013,16 грн., проценти за користування кредитом - в сумі 110986,84 грн. Суд критично оцінює пояснення відповідача [PERSON] про невизнання ним заборгованості по процентам за користування кредитом, оскільки на підтвердження цих пояснень відповідач не надав жодних доказів. При цьому, нарахування процентів за користування кредитом проводиться на підставі умов кредитного договору та не залежить від фінансових можливостей позичальника. Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач ПАТ КБ "ПриватБанк", як кредитодавець, має право вимагати від відповідача [PERSON], як позичальника, який прострочив виконання зобов'язань, повернення суми заборгованості за кредитним договором від 26 лютого 2008 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 26 лютого 2008 року: кредит - в сумі 6013,16 грн., проценти за користування кредитом - в сумі 110986,84 грн., всього - 117000 грн. Згідно ст.141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" понесені позивачем та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

Outcome: approved