Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його користь на утримання сина [PERSON], [INFO], обґрунтовуючи тим, що він перебував з відповідачкою в шлюбі. У них є спільний син, на утримання якого на користь [PERSON] стягуються аліменти, в той час як син тепер знаходиться на його утриманні. В зв'язку зі зміною обставин, за яких було винесене рішення про стягнення з нього аліментів, позивач вимушений звертатися до суду з цим позовом про стягнення аліментів на його користь на утримання сина та про звільнення від сплати від аліментів. Просить визнати відмову [PERSON] від примусового виконання з 01 квітня 2016 року рішення Барського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2008 року, яке набрало законної сили 29 лютого 2008 року, та стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, про що додатково подав письмове обгрунтування позову від 04 травня 2016 року (а.с.45). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи,\~ що підтверджується розпискою про вручення повістки про виклик у суд на 30 травня 2016 року (а.с.52), однак подав до суду письмову заяву, де просить позовні вимоги задовольнити, провести розгляд справи у його відсутності (а.с.55). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи,\~ що підтверджується розпискою про вручення повістки про виклик у суд на 30 травня 2016 року (а.с.53), однак подала до суду письмову заяву, де не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить провести розгляд справи у її відсутності (а.с.56). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - відділу державної виконавчої служби Барського районного управління юстиції Вінницької області в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про виклик у суд на 30 травня 2016 року (а.с.51). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки особи, які беруть участь у справі не зявилися в судове засідання. Враховуючи заяви сторін, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов до такого висновку. Згідно з ч.1 ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Встановлено, що\~ [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], який народився 21 січня 2003 року, що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серії І-АМ №183960, видане 18 лютого 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Барського районного управління юстиції у Вінницькій області\~ (а.с.8). Сторони розірвали шлюб 20 травня 2008 року. Це підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу, серії І-АМ №039256, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління\~ юстиції Вінницької області 20 травня 2008 року (а.с.9). Згідно рішення Барського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2008 року, яке набрало законної сили 29 лютого 2008 року, на користь [PERSON] із [PERSON] стягнуто на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 15 січня 2008 року і продовжуючи до повноліття старшої дитини (а.с.26). 05 березня 2008 року на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Барського районного управління юстиції Вінницької області відкрито провадження з виконання виконавчого листа №2-150/08, виданого Барським районним судом Вінницької області, про стягнення на користь [PERSON] з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Це підтверджується копією вказаної постанови (а.с.33). Згідно довідки №217/13, видана 02 березня 2016 року Барським лінійним виробничим управлінням магістральних газопроводів філії "Управління магістральних газопроводів" "Черкаситрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз", на підставі виконавчого листа Барського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2008 року із [PERSON] стягувались аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, починаючи з 15 січня 2008 року. Після досягнення 25 листопада 2014 року [PERSON] повноліття, починаючи з 26 листопада 2014 року та по теперішній час з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (а.с.13). Згідно довідки №2046, видана відділом державної виконавчої служби Барського районного управління юстиції Вінницької області від 01 квітня 2016 року, [PERSON] сплачував аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в період з 14 березня 2008 року по 31 березня 2016 року, відповідно до виконавчого листа №2-150, видано Барським районним судом Вінницької області (а.с.25). Встановлено, що [PERSON] добровільно відмовилася від примусового виконання з 01 квітня 2016 року рішення Барського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2008 року, яке набрало законної сили 29 лютого 2008 року, за яким вона є стягувачем, про що подала відповідну заяву (а.с.26,56). Згідно з п.1 ч.2 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду. А тому суд вважає за необхідне визнати відмову [PERSON] від примусового виконання з 01 квітня 2016 року рішення Барського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2008 року, яке набрало законної сили 29 лютого 2008 року, та звільнити [PERSON] від сплати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], присуджені рішенням Барського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2008 року, яке набрало законної сили 29 лютого 2008 року. Щодо вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх сина суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України та п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно акта комісії опікунської ради Балківської сільської ради Барського району Вінницької області від 27 січня 2016 року щодо перевірки матеріально-побутових умов за місцем проживання дитини [PERSON] встановлено, що для дитини створено всі можливі умови для повноцінного проживання та розвитку (а.с.11). [PERSON] проживає разом із своїм батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні. Це підтверджується копією довідки №490, видана Балківською сільською радою Барського району Вінницької області 04 березня 2016 року (а.с.10). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Барської районної державної адміністрації Вінницької області №01-1-26/334 від 19 лютого 2016 року прийнято рішення про доцільність визначення місця проживання дитини [PERSON] разом із його батьком [PERSON] (а.с.12). В матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] в добровільному порядку надає [PERSON] матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] За таких підстав, суд вважає позовні вимоги в цій частині доведеними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць. Згідно з ч.1 ст.79 ЦПК України\~ судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.\~ Відповідно до п.3\~ст.6\~\~Закону України "Про судовий збір"\~за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Згідно з п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Враховуючи те, що в позовній заяві заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Встановлено, що позивач не сплатив судовий збір, а тому суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір, що становить 1102 гривні 40 коп. (551,20х2=1102,40). На підставі ч.1 ст.180, ч.3 ст.183, ч.1 ст.273 Сімейного кодексу України, п.п.15,17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", п.1 ч.2 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" (від 21 квітня 1999 року, введений в дію з 01 січня 2000 року, в редакції зі змінами внесеними 28 грудня 2015 року), п.1 ч.2 ст.4, п.3\~ст.6\~\~Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року, який набрав чинності з 01 листопада 2011 року,

Outcome: approved