Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та з урахуванням уточнених вимог просить суд: -скасувати рішення державного реєстратора прав нерухомого майна-приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Колесник О.І., на підставі якого відбулась державна реєстрація прав та їх обтяжень №29898405 від 03.06.2016 на АЗС з сервісним комплексом (літ.А), адреса: м. [ADDRESS] , загальна площа 355 кв.м.; -скасувати рішення державного реєстратора прав нерухомого майна приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Колесник О.І., на підставі якого відбулась державна реєстрація прав та їх обтяжень Договору іпотеки за №799 від 03.06.2016 предметом якого є АЗС з сервісним комплексом (літ.А) адреса: [ADDRESS] , загальна площа: 355 кв.м.; -визнати недійсним Договір купівлі-продажу укладений між ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД та ТОВ ЄВРО ІНВЕСТМЕНТС ГРУП, зареєстрованим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник 0.1, за №1249 від 12.07.2016 на АЗС з сервісним комплексом (літ.А) адреса: [ADDRESS] , загальна площа: 355 кв.м.; -скасувати рішення державного реєстратора прав нерухомого майна-приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Колесник О.І., на підставі якого відбулась державна реєстрація Договору купівлі-продажу реєстрація за №1249 від 12.07.2016 на АЗС з сервісним комплексом (літ.А) адреса: [ADDRESS] , загальна площа: 355 кв.м. В обґрунтування позову зазначає наступне. 30.01.2014 між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД було укладено кредитний договір №22/1/14-КL. В забезпечення виконання умов кредитного договору між сторонами було укладено договір іпотеки від 30.01.2014, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. за реєстровим №547, згідно якого ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД передало в іпотеку власне нерухоме майно - АЗС з сервісним комплексом (літ.А), адреса: [ADDRESS] , загальна площа: 355 кв.м. у реєстрі за №547/заборона у реєстрі за №548, що належало, останньому, на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 10.08.2004. 09.12.2014 між ПАТ «Авант - Банк» та ПАТ «ЗЛАТОБАНК» було укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії), за умови якого до ПАТ «Авант - Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором №22/1/14 КL. Зазначає, що 29.12.2015 між «АВАНТ-БАНК» та позивачем гр. [PERSON] укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії) (зареєстровано в реєстрі №873 приватним нотаріусом Могильницькою О.А.) за яким до позивача перейшло право вимоги по кредитному договору №22/1/14- КL від 30.01.2014 укладеного між «Златобанк» та ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД, а також за договором Іпотеки, укладеним 30.01.2014 між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД. Вказує, що з огляду на невиконання ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД своїх зобов`язань за кредитним договором №22/1/14 КL від 30.01.2014 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суперфін М.Б. 05.03.2015 здійснив реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно - АЗС з сервісним комплексом, за №13576560, яке належало ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД та яке було передане в іпотеку з метою виконання зобов`язань за кредитним договором №22/1/14 КL від 30.01.2014. 05.03.2016 згідно Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 28610148 гр. [PERSON] передав АЗС з сервісним комплексом (літ.А), адреса: [ADDRESS] , загальна площа: 355кв.м. в іпотеку на користь [PERSON] як кредитору. 24.03.2016 рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом КМНО Суперфіном М.Б., індексний номер 28917876, було здійснено реєстрацію іпотекодержателем вищевказаного нерухомого майна гр-на [PERSON] У подальшому рішеннями Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України, які оформлено наказами Міністерства юстиції України № 1258/5 від 28.04.2016 та № 1538/5 від 30.05.2016, було задоволено скарги ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД та визнано неправомірними дії приватного нотаріуса КМНО Суперфіна М.Б внаслідок чого скасовано рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно за гр. [PERSON] (індексний номер 28610148 від 05.03.2016), рішення про реєстрацію обтяження (іпотеку) на нерухоме майно на користь гр.-ки [PERSON] (індексний номер 28614184 від 05.03.2016), та наступне рішення про реєстрацію обтяження (іпотеку) на нерухоме майно за гр.-м [PERSON] ., (індексний номер 28917876 від 24.03.2016). При цьому, в державному реєстрі не було поновлено запису щодо обтяжень нерухомого майна, яке виникло на підставі договору іпотеки від 30.01.2014 та яке було зареєстровано в державному реєстрі за реєстровим номером: 547. Вказує, що у серпні 2016 року позивачу стало відомо, що 03.06.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. було проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 29898405 (зареєстрований ) та здійснено реєстрацію іпотекодержателем нерухомого майна - АЗС з сервісним комплексом, гр-ку [PERSON] 12.07.2016 між ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД та ТОВ «ЄВРО ІНВЕСТМЕНТС ГРУП» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - АЗС з сервісним комплексом (літ.А), адреса: [ADDRESS] , загальною площею 355,0 кв.м. Даний договір купівлі-продажу було посвідчено та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення приватного нотаріуса КМНО Колесник О.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30428353 від 12.07.2016. Вважає, що ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД зобов`язання щодо договору кредиту від 30.01.2014 не виконані, а тому, на момент укладення оспорюваного договору, у відповідача були відсутні правові підставі щодо розпорядження нерухомим майном, а саме: АЗС з сервісним комплексом (літ.А), адреса: [ADDRESS], загальна площа: 355 кв.м., яке було предметом іпотеки згідно договору про іпотеку від 30.01.2014. З огляду на вищевикладене позивач просить визнати недійсним оспорюваний договір купівлі - продажу на підставі ст.ст. 215, 216 ЦК України, а також скасувати відповідні реєстраційні дії які було вчинено державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. 26.10.2016 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 26.10.2016 позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 15.12.2016 позивачем подано заяву до суду про усунення недоліків. Ухвалою суду від 19.12.2016 позовну заяву було повернуто позивачеві. Не погоджуючись з ухвалою суду від 19.12.2016, представником позивача [PERSON] - [PERSON] , було подано апеляційну скаргу. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.05.2017, апеляційну скаргу задоволено, ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 19.12.2016 - скасовано з передачею справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження. Ухвалою суду від 31.05.2017 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 30.06.2017 представником позивача до суду подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою суду від 30.06.2017 по справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні 28.11.2017 задоволено заяву представника позивача про витребування доказів та зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. надати до суду нотаріальну справу в якій міститься оспорюваний договір купівлі-продажу. В свою чергу представником ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД - Москаленком І.О., подано заперечення на позовну заяву які долучено судом до матеріалів справи. Представник відповідача вважає позов повністю необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування своїх заперечень проти позову представник відповідача посилається на наступні фактичні обставини. Листом від 11.12.2014 вих. № 4710 ПАТ «Златобанк» повідомив ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД про укладення 09.12.2014 між ПАТ «Златобанк» та ПАТ «Авант-Банк» договору відступлення права вимоги (цесії) за умовами якого до ПАТ «Авант-Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором № 22/1/14-KL від 30.01.2014, виконання якого було забезпечене договором іпотеки від 30.01.2014. 03.02.2016 на адресу ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД надійшла письмова вимога від гр. [PERSON] , датована 29.01.2016, згідно якої останній, вимагав протягом 30-ти днів, з моменту отримання даної вимоги, погасити йому заборгованість за кредитним договором № 22/1/14-KL від 30.01.2014. В обґрунтування своєї вимоги [PERSON] посилався на те, що між ним та ПАТ «Авант-Банк» 29.12.2015 було укладено договір цесії за умовами якого, до нього перейшло право вимоги за кредитною угодою № 22/1/14-KL від 30.01.2014. Натомість, 29.02.2016 на адресу ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД надійшло повідомлення від ПАТ «Авант-Банк» вих. № 857 від 25.02.2016, за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Ларченко І.М. про нікчемність договору цесії від 29.12.2015 укладеного між ПАТ «Авант-Банк» та гр-м [PERSON] . У своєму повідомленні вих. № 857 від 25.02.2016 уповноважена особа тимчасової адміністрації ПАТ «Авант-Банк» Ларченко І.М. зазначила про те, що договір цесії укладений між ПАТ «Авант-Банк» та гр-н [PERSON] 29.12.2015 є нікчемним в силу положень ч. 2 та ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». 05.03.2016 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суперфін М.Б., на підставі нікчемного договору цесії, діючи в якості державного реєстратора, у супереч та з грубим порушенням вимог ст.ст. 5-7 Закону України «Про нотаріат», п. 3. ч. 1 ст. 2, абз. 5 п. 5 ст. 3, ч. 1 п. 4 ст. 18 та ч. 3 ст. 20, ст. 24, чт. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 р., здійснив реєстрацію за гр-м [PERSON] права власності на нерухоме майно (індексний номер 28610148), яке належало на праві власності ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД, а також зареєстрував обтяження (іпотеку) на дане нерухоме майно на користь гр-ки [PERSON] (індексний номер 28614184) та наступне рішення про реєстрацію обтяження (іпотеку) за гр-м [PERSON] (індексний номер 28917876 від 24.03.2016 ). Рішеннями Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України які оформлено наказами Міністерства юстиції України № 1258/5 від 28.04.2016 та № 1538/5 від 30.05.2016, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було скасовано всі вищевказані реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а також, поновлено право власності ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД на дане нерухоме майно. 12.07.2016 між ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД» як власником нерухомого майна та ТОВ «ЄВРО ІНВЕСТМЕНТС ГРУП» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - АЗС з сервісним комплексом, загальною площею 355,0 кв.м. Даний договір купівлі-продажу було посвідчено та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення приватного нотаріуса КМНО Колесник О.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30428353 від 12.07.2016. Вважає, що під час укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна та реєстрації прав власності на нього за ТОВ «ЄВРО ІНВЕСТМЕНТС ГРУП (EURO INVESTMENTS GROUP), приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. було встановлено наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД» на дане нерухоме майно, а також, відсутність в даному Реєстрі інформації про будь-які обмеження щодо його відчуження та будь-які його обтяження. Відтак, державний реєстратор приватний нотаріус КМНО Колесник О.І. під час вчинення оспорюваних позивачем реєстраційних дій діяв виключно в межах діючого законодавства України і не порушив будь-яких прав позивача. Крім того, зазначає, що рішенням Господарського суду м. Києва від 22.08.2017 у справі № 910/12629/16 за позовом ПАТ «Авант-Банк» до ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД про стягнення боргу за кредитним договором № 22/1/14-KL від 30.01.2014, а також штрафу та пені за порушення умов договору, позов ПАТ «Авант-Банк» задоволено у повному обсязі та стягнуто з ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД на користь ПАТ «Авант-Банк» 1 999 911,11 доларів США - заборгованість за кредитним договором, 232713,37 доларів США - заборгованість по процентам, 350738,49 грн. - пеню та 206700,00 витрат по сплаті судового збору. Вказаним рішенням, зокрема, встановлено факт нікчемності укладеного між ПАТ «Авант-Банк» та гр. [PERSON] договору відступлення права вимоги (цесії) від 29.12.2015. З урахуванням наведеного, просить відмовити в задоволенні позову. Також, не погоджуючись з первинним позовом, 19.06.2018 ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД звернулося до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Авант-Банк» та [PERSON] про визнання недійсним договору відступлення права вимоги (цесії) від 29.12.2015 за кредитним договором № 22/1/14-KL від 30.01.2014. В обґрунтування зустрічної позовної заяви зазначає, що 30.01.2014 між АТ «Златобанк» та ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД було укладено кредитний договір № 22/1/14- КL. В забезпечення виконання ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД умов кредитного договору між сторонами було укладено договір іпотеки від 30.01.2014, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. за реєстровим № 547, за умовами якого ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД передало в іпотеку нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літера А) площею 355 кв.м, яке розташоване по [ADDRESS] та яке належить на праві власності ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 10.08.2004. Листом від 11.12.2014 вих. № 4710 АТ «Златобанк» повідомив ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД про укладення 09.12.2014 між АТ «Златобанк» та ПАТ «Авант - Банк» договору відступлення права вимоги (цесії) за умовами якого до останнього перейшло право вимоги за кредитною угодою №22/1/14- КL від 30.01.2014. 03.02.2016 на адресу ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД надійшла письмова вимога від [PERSON] , датована 29.01.2016, згідно якої останній вимагав протягом 30-ти днів з моменту отримання даної вимоги погасити йому заборгованість за кредитною угодою №22/1/14-КL від 30.01.2014. В обґрунтування своєї вимоги [PERSON] вказував на те, що між ним та ПАТ «Авант-Банк» було укладено договір цесії від 29.12.2015 за умовами якого, до [PERSON] перейшло право вимоги за кредитною угодою № 22/1/14-КL від 30.01.2014. Також, зазначив те, що ним на виконання договору цесії від 29.12.2015 та на підставі платіжного доручення № 2535656 від 29.12.2015 було перераховано на рахунок ПАТ «Авант-Банк» суму коштів, у розмірі 49 489 057, 34 грн. Разом з тим, 29.02.2016 на адресу позивача за зустрічним позовом надійшло повідомлення від ПАТ «Авант - Банк» вих. № 857 від 25.02.2016 за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації І.М.Ларченко про нікчемність договору цесії від 29.12.2015, укладеного між ПАТ «Авант - Банк» та [PERSON] У своєму повідомленні вих. № 857 від 25.02.2016 уповноважена особа тимчасової адміністрації ПАТ «Авант - Банк» Ларченко І.М. вказує на те, що договір цесії від 29.12.2015 є нікчемним в силу положень ч. 2 та ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації №64 від 24.02.2016 застосовано наслідки нікчемності до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 29.12.2015 з підстав, визначених п.7 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». 25.02.2016 [PERSON] внаслідок нікчемності договору про відступлення права вимоги було повернуто кошти, що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку. 16.03.2016 ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД стало відомо про те, що 05.03.2016 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суперфін М.Б. на підставі нікчемного договору цесії, діючи в якості державного реєстратора, всупереч та з грубим порушенням вимог ст.ст. 5-7 Закону України «Про нотаріат», п. 3. ч. 1 ст. 2, абз. 5 п. 5 ст. 3, ч. 1 п. 4 ст. 18 та ч. 3 ст. 20, ст. 24, ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015, здійснив реєстрацію прав власності на нерухоме майно, яке належало на праві власності позивачеві на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 10.08.2004 за [PERSON] Також, цього ж дня приватним нотаріусом Суперфіном М.Б. в Реєстрі обтяжень нерухомого майна було зареєстровано обтяження на нерухоме майно, яке належало на праві власності ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД на користь гр-ки [PERSON] як кредитора [PERSON] , а вже 24.03.2016 іпотекодержателем даного нерухомого майна було зареєстровано гр-на [PERSON] Зазначає, що ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД звернулося до Національної поліції України з заявою про вчинення злочину, а також до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України зі скаргою на дії державного реєстратора - приватного нотаріуса КМНО Суперфіна М.Б. Згідно повідомлення слідчого СУ ГУ НП у м. Києві Гречаного А.В. від 21.03.2016 за заявою ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД до ЄРДР за № 12016100000000949 внесено відомості про початок досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, вчиненого службовими особами ПАТ «Авант-Банк» за попередньою змовою з невстановленою групою осіб. На даний час досудове слідство триває. Крім того, зазначає, що рішенням Господарського суду м. Києва від 22.08.2017 у справі № 910/12629/16 за позовом ПАТ «Авант-Банк» до ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД про стягнення боргу за кредитним договором № 22/1/14-KL від 30.01.2014, а також штрафу та пені за порушення умов договору, позов ПАТ «Авант-Банк» задоволено у повному обсязі та стягнуто з ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД на користь ПАТ «Авант-Банк» 1 999 911,11 доларів США - заборгованість за кредитним договором, 232713,37 доларів США - заборгованість по процентам, 350738,49 грн. - пеню та 206700,00 витрат по сплаті судового збору. Тобто, вказаним рішенням, зокрема, встановлено факт нікчемності укладеного між ПАТ «Авант-Банк» та гр. [PERSON] договору відступлення права вимоги (цесії) від 29.12.2015. З огляду на вищевикладене, позивач за зустрічним позовом вважає, що оспорюваний договір цесії від 29.12.2015 є нікчемним в силу положень ч. 2 та ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому на підставі ст.ст. 15, 203, 215, 216 ЦК України має бути визнаний судом недійсним. З урахуванням наведеного просить задовольнити позовну заяву. 29.11.2018 до суду представником ТОВ «ЄВРО ІНВЕСТМЕНТС ГРУП» Когутом Н.Б. подано відзив на позовну заяву [PERSON] в якому, останній, посилається на безпідставність поданої позовної заяви та просить відмовити в її задоволенні. 29.11.2018 представником ТОВ «ЄВРО ІНВЕСТМЕНТС ГРУП» Когутом Н.Б. подано заяву про визнання зустрічної позовної заяви. Ухвалою суду від 14.12.2018 закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 25.01.2019 клопотання представника [PERSON] про витребування доказів задоволено. Представник відповідача надав до суду копію оспорюваного договору купівлі-продажу. У судовому засіданні представник позивача вимоги за первісним позовом підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях та просила позов задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову заперечувала посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність належними та допустимими доказами по справі. Представник відповідача проти первісного позову заперечував посилаючись на його необґрунтованість, а зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. В судове засідання представник ТОВ «ЄВРО ІНВЕСТМЕНТС ГРУП» не з`явився, проте як вбачається з матеріалів справи, просить справу слухати за його відсутності. В судове засідання державний реєстратор прав на рухоме майно приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. не з`явилася, проте як вбачається з матеріалів справи, просить справу слухати за його відсутності. В судове засідання представник ПАТ "Авант-банк" не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В судове засідання державний реєстратор прав на рухоме майно приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Могильницька О.А. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В судове засідання 10.04.2019 позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши думку представника відповідача-1, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутності позивача чи його представника, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 30.01.2014 між АТ «Златобанк» та ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД було укладено кредитний договір № 22/1/14- КL. В забезпечення виконання ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД умов кредитного договору між сторонами було укладено договір іпотеки від 30.01.2014, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. за реєстровим № 547 за умовами якого ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД передало в іпотеку нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літера А) площею 355 кв.м, яке розташоване по [ADDRESS] та яке належить на праві власності ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 10.08.2004 (Т.1 а.с.72-82, 83-89). 09.12.2014 між ПАТ «Авант - Банк» та ПАТ «ЗЛАТОБАНК» було укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії), за умови якого перейшло право вимоги за кредитним договором №22/1/14 КL (Т. 1 а.с.93-96). Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). Згідно ст.519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором. Відповідно до п.2 Договору цесії від 09.12.2014 за цим договором цесіонарій набуває право вимагати від боржника реального та належного виконання зобов`язань по сплаті грошових коштів за кредитним договором (суми кредиту, процентів за користування кредитом, можливих штрафних санкцій тощо) у розмірі, з урахуванням розрахунку заборгованості боржника, наданого банком. Згідно з п.10 Договору цесії цесіонарій має вимагати від боржника погасити заборгованість за кредитом в розмірі 2 005 021,99 дол. США, сплатити проценти в розмірі 11,5 % за фактичне користування кредитом з моменту набуття права вимоги за цим договором; звернути стягнення на предмет іпотеки. Листом від 11.12.2014 вих. № 4710 АТ «Златобанк» повідомив ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД про укладення 09.12.2014 між АТ «Златобанк» та ПАТ «Авант - Банк» договору відступлення права вимоги (цесії) за умовами якого до останнього перейшло право вимоги за кредитною угодою № 22/1/14- КL від 30.01.2014. 29.12.2015 між ПАТ «АВАНТ-БАНК» та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) (зареєстровано в реєстрі №873 приватним нотаріусом Могильницькою О.А.) за яким до [PERSON] перейшло право вимоги по кредитному договору №22/1/14- КL від 30.01.2014, укладеного між «Златобанк» та ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД, а також за договором Іпотеки, укладеним між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД від 30.01.2014 (Т. 1 а.с.90-92). [PERSON] на адресу ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД було направлено письмову вимогу від 29.01.1016 згідно якої останній, вимагав протягом 30-ти днів, з моменту отримання даної вимоги, погасити заборгованість за кредитною угодою № 22/1/14- КL від 30.01.2014. Також, в своїй вимозі від 29.01.2016 [PERSON] зазначив те, що ним на виконання договору цесії від 29.12.2015 та на підставі платіжного доручення № 2535656 від 29.12.2015 було перераховано на рахунок ПАТ «АВАНТ-БАНК» суму коштів у розмірі 49 489 057, 34 грн. (Т.1 а.с.183). Дану вимогу ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД отримало 03.02.2016. З огляду на невиконання ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД своїх зобов`язань за кредитним договором №22/1/14 КL від 30.01.2014, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суперфін М.Б. 05.03.2015 здійснив реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно - АЗС з сервісним комплексом (літ.А), адреса: [ADDRESS] , загальна площа: 355 кв.м. (індексний номер 28610148) (Т. 1 а.с. 99-100). 05.03.2016 рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом КМНО Суперфіном М.Б., було здійснено реєстрацію іпотекодержателем вищевказаного нерухомого майна гр-ку [PERSON] . (індексний номер: 28610148) (Т. 1 а.с. 99-100). 24.03.2016 рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом КМНО Суперфіном М.Б., було здійснено реєстрацію іпотекодержателем вищевказаного нерухомого майна гр.-на [PERSON] (індексний номер 28917876) (Т. 1 а.с. 99-100). Рішеннями Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України, які було оформлено наказами Міністерства юстиції України № 1258/5 від 28.04.2016 та № 1538/5 від 30.05.2016, було задоволено скарги ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД та визнано неправомірними дії приватного нотаріуса КМНО Суперфіна М.Б внаслідок чого скасовано рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно за гр. [PERSON] (індексний номер 28610148 від 05.03.2016), рішення про реєстрацію обтяження (іпотеку) на нерухоме майно на користь гр-ки [PERSON] (індексний номер 28614184 від 05.03.16), та наступне рішення про реєстрацію обтяження (іпотеку) на нерухоме майно за гр-м [PERSON] (індексний номер 28917876 від 24.03.16) (Т. 1 а.с. 140-146). При цьому, в державному реєстрі не було поновлено запису щодо обтяжень нерухомого майна яке виникло на підставі договору іпотеки від 30.01.2014 та яке було зареєстровано в державному реєстрі за реєстровим номером: 547. 12.07.2016 між ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД та ТОВ «ЄВРО ІНВЕСТМЕНТС ГРУП» було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі - АЗС з сервісним комплексом, загальною площею 355,0 кв.м., який посвідчений та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення приватного нотаріуса КМНО Колесник О.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30428353 від 12.07.2016 (Т.2 а.с.56-58). Позивач вважає, що з огляду на те, що ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД своїх зобов`язань за кредитним договором № 22/1/14- КL від 30.01.2014 не виконало відтак, на момент укладення оспорюваного купівлі-продажу від 12.07.2016, у відповідача були відсутні правові підставі щодо розпорядження нерухомим майном, тобто, АЗС з сервісним комплексом (літ.А), адреса: [ADDRESS] , загальна площа: 355 кв.м. З огляду на вищевикладене, позивач просить визнати недійсним оспорюваний договір купівлі - продажу від 12.07.2016 на підставі ст.ст. 215, 216 ЦК України, а також скасувати відповідні реєстраційні дії які було вчинено державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача за первісним позовом [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України (в редакції, яка діяла на час укладення договору) договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частина 1 ст. 203 ЦК України визначає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Статтею 46-1 Закону України «Про нотаріат» (в редакції Закону станом на 01.01.16) визначено, що нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва обов`язково використовує відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отримана нотаріусом під час вчинення нотаріальних дій, залишається у відповідній справі державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса. Згідно ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції Закону станом на 01.01.2016) державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, речові права на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Відповідно до п. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Дослідивши в судовому засіданні копію договору купівлі-продажу нежитлової будівлі - АЗС з сервісним комплексом, загальною площею 355,0 кв.м., укладеного 12.07.2016 між ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД та ТОВ «ЄВРО ІНВЕСТМЕНТС ГРУП» (Т.2 а.с.56-58) суд приходить до висновку, що під час укладення даного договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О. І. було встановлено наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД на дане нерухоме майно, а також, відсутність в даному Реєстрі інформації про будь-які обмеження щодо його відчуження та будь-які його обтяження. Відтак, державний реєстратор приватний нотаріус КМНО Колесник О.І. під час вчинення оспорюваного договору купівлі-продажу та відповідних реєстраційних дій діяв виключно в межах діючого законодавства України. Більш того, судом встановлено, що наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації №64 від 24.02.2016 застосовано наслідки нікчемності до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 29.12.2015 з підстав, визначених п.7 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та, внаслідок нікчемності даного договору 25.02.16 [PERSON] було повернуто відповідну суму коштів, що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку (Т.2 а.с.23). При цьому, рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Авант-Банк» про нікчемність договору цесії від 29.12.15, укладеного між ПАТ «Авант - Банк» та [PERSON] , та застосування наслідків нікчемності оспорюваного договору цесії, яке було оформлено наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації №64 від 24.02.2016, в судовому порядку позивачем за первісним позовом не оскаржувалося та є чинним на момент розгляду даної справи. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, оскільки оспорюваний договір купівлі-продажу було укладено з дотриманням норм діючого законодавства, а його укладення жодним чином не вплинуло на права та інтереси позивача за первісним позовом, так як останній, не є ані стороною оспорюваного договору, ані кредитором будь-якої з сторін оспорюваного договору. Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що Касаційний цивільний суд Верховного Суду у своїй постанові від 05.04.2018 (справа № 405/20/15-ц) зробив правовий висновок щодо правових підстав для визнання договору купівлі-продажу недійсним, а саме: «Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Отже для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. У даній ситуації, коли боржник звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги, не зазначивши, які ж саме його цивільні права та інтереси були порушені (не визнані чи оспорені), то визнання правочину недійсним, як способу захисту, не може бути застосовано». З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первісного позову [PERSON] у повному обсязі. Разом з тим, проаналізувавши надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги за зустрічним позовом ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 30.01.2014 між АТ «Златобанк» та ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД було укладено кредитний договір № 22/1/14- КL. В забезпечення виконання ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД умов кредитного договору між сторонами було укладено договір іпотеки від 30.01.2014, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. за реєстровим № 547 за умовами якого ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД передало в іпотеку нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літера А) площею 355 кв.м, яке розташоване по [ADDRESS] та яке належало на праві власності ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 10.08.2004 (Т.1 а.с.72-82, 83-89). 09.12.2014 між ПАТ «Авант - Банк» та ПАТ «ЗЛАТОБАНК» було укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії), за умови якого до ПАТ «Авант - Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором №22/1/14 КL (Т. 1 а.с.93-96). 29.12.2015 між ПАТ «АВАНТ-БАНК» та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) (зареєстровано в реєстрі №873 приватним нотаріусом Могильницькою О.А.) за яким до [PERSON] перейшло право вимоги по кредитному договору №22/1/14- КL від 30.01.2014, укладеного між «Златобанк» та ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД, а також за договором Іпотеки, укладеним між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД від 30.01.2014 (Т. 1 а.с.90-92). [PERSON] на адресу ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД було направлено письмову вимогу від 29.01.2016 згідно якої останній, вимагав протягом 30-ти днів, з моменту отримання даної вимоги, погасити заборгованість за кредитною угодою № 22/1/14- КL від 30.01.2014. Також, в своїй вимозі від 29.01.2016 [PERSON] зазначив те, що ним на виконання договору цесії від 29.12.2015 та на підставі платіжного доручення № 2535656 від 29.12.2015 було перераховано на рахунок ПАТ «АВАНТ-БАНК» суму коштів у розмірі 49 489 057, 34 грн. (Т.1 а.с.183). Дану вимогу ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД отримало 03.02.2016. Натомість, 29.02.2016 на адресу ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД надійшло повідомлення від ПАТ «Авант - Банк» вих. № 857 від 25.02.2016 за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації І.М.Ларченко про нікчемність договору цесії від 29.12.2015, укладеного між ПАТ «Авант - Банк» та [PERSON] У своєму повідомленні уповноважена особа тимчасової адміністрації ПАТ «Авант - Банк» вих. № 857 від 25.02.2016 [PERSON] вказує на те, що договір цесії від 29.12.15 р. є нікчемним в силу положень ч. 2 та ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (Т. 1 а.с.184-185). Також, повідомлення аналогічного змісту було направлено на адресу [PERSON] . Також, як вбачається з матеріалів справи, наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації №64 від 24.02.2016 застосовано наслідки нікчемності до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 29.12.2015 з підстав, визначених п.7 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та, внаслідок нікчемності даного договору [PERSON] 25.02.16 було повернуто відповідну суму коштів, що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку (Т. 1 а.с. 184-185). При цьому, судом встановлено, що рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Авант-Банк» про нікчемність договору цесії від 29.12.2015, укладеного між ПАТ «Авант - Банк» та [PERSON] , та застосування наслідків нікчемності оспорюваного договору цесії, яке було оформлено наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації №64 від 24.02.2016, в судовому порядку не оскаржувалося та є чинним на момент розгляду даної справи. Слід зазначити, що згідно ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Таким чином, право Фонду застосовувати наслідки нікчемності правочину прямо передбачено ч. 2 ст. 38 та п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, обставина щодо нікчемності договору цесії від 29.12.2015 встановлена рішенням Господарського суду м. Києва від 22.08.17 у справі №910/12629/16 за позовом ПАТ «Авант-Банк» до ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД про стягнення боргу за кредитним договором (Т. 1 а.с.194-200). Дане рішення суду не оскаржувалося, а відтак є чинним на момент розгляду даної справи. Відповідно до положень ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Виходячи з положень ст. 82 ЦПК України суд вважає, що встановлена рішенням Господарського суду м. Києва від 22.08.2017 у справі №910/12629/16, за позовом ПАТ «Авант-Банк» до ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД про стягнення боргу за кредитним договором № 22/1/14- КL від 30.01.2014, обставина щодо нікчемності договору про відступлення права вимоги (цесії) від 29.12.2015, не підлягає доказуванню під час розгляду даного спору. Натомість, як вбачається з матеріалів справи, 05.03.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфіном М.Б. було здійснено реєстрацію прав власності на нерухоме майно, яке належало на праві власності ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД, за [PERSON] (індексний номер 28610148) (Т. 1 а.с. 99-100). Також, 05.03.2016 приватним нотаріусом Суперфіном М.Б. в Реєстрі обтяжень нерухомого майна було зареєстровано обтяження на нерухоме майно, яке належало на праві власності ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД на користь гр-ки [PERSON] (індексний номер 28614184) як кредитора [PERSON] , а вже 24.03.2016 іпотекодержателем даного нерухомого майна було зареєстровано гр-на [PERSON] (індексний номер 28917876), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (Т. 1 а.с.99-100). Не погоджуючись з даними діями, ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД звернулося до Національної поліції України з заявою про вчинення злочину, а також до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України зі скаргою на дії державного реєстратора - приватного нотаріуса КМНО Суперфіна М.Б. Як вбачається з повідомлення слідчого СУ ГУ НП у м. Києві Гречаного А.В. від 21.03.2016 за заявою ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД до ЄРДР за № 12016100000000949 внесено відомості про початок досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (Т. 1 а.с.186). У подальшому, рішеннями Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України, які оформлено наказами Міністерства юстиції України № 1258/5 від 28.04.2016 та № 1538/5 від 30.05.2016, було задоволено скарги ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД та визнано неправомірними дії приватного нотаріуса КМНО Суперфіна М.Б внаслідок чого скасовано рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно за гр. [PERSON] (індексний номер 28610148 від 05.03.2016), рішення про реєстрацію обтяження (іпотеку) на нерухоме майно на користь гр-ки [PERSON] (індексний номер 28614184 від 05.03.2016), та наступне рішення про реєстрацію обтяження (іпотеку) на нерухоме майно за гр-м [PERSON] . (індексний номер 28917876 від 24.03.2016.) (Т. 1 а.с.187-193). Згідно з ч. 1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ч. 2 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Однак у випадку невизнання іншою стороною такої недійсності правочину в силу закону та при наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності може бути пред`явлена до суду окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину (п.5 постанови Пленуму ВС «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6.11.2009 №9). Згідно зі ст.ст. 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Згідно зі ст. 236 ЦК України моментом недійсності нікчемного правочину є момент його вчинення. Відповідно до ст. 216 ЦК України нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, які пов`язані з його недійсністю. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що оспорюваний договір цесії від 29.12.2015 є нікчемним з моменту його укладення, так як останній суперечить не лише вищевикладеним вимогам цивільного законодавства України, а й зокрема, п. 7 та п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". За такиз обставин, суд приходить до висновку, що зустрічний позов ТОВ «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] та ПАТ "Авант-банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НВУКФ «ЕСКО» ЛТД підлягає стягненню судовий збір у розмірі 881,00 грн. з кожного.

Outcome: approved