Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

У березні 2014 року приватне підприємство „Елмакс" пред'явило у суді вказаний позов. Зменшивши позовні вимоги ( а.с. 60), просив стягнути з [PERSON] майнову шкоду завданою ним при виконанні трудових обов'язків в сумі 12 478 гривень. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 01 березня 2013 року до 04 жовтня 2013 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПП „Елмакс". Відповідно до трудового договору працював на посаді торгового представника. Згідно договору про повну матеріальну відповідальність від 01 березня 2013 року [PERSON] зобов'язався відповідати за ввірене йому підприємством майно, в тому числі і автомобіль. 13 вересня 2013 року о 17-25 год. в смт Дробиш на автодорозі Романів-Романівка [PERSON], керуючи автомобілем ЗАЗ 110557, належному ПП „Елмакс", порушивши правила дорожнього руху, з'їхав у кювет та здійснив зіткнення із деревом, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Заподіяну підприємству шкоду [PERSON] не відшкодував добровільно. У судове засіданні представник позивача [PERSON] не з'явився, направив заяву з проханням справу слухати в його відсутність, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідач подавав суду письмові заперечення проти позову, відповідно до яких він позов не визнав з тих підстав, що доказів належності ПП „Елмакс" автомобіля позивачем не надано. Крім того, ПП „Елмакс" не мало права укладати з ним договору про повну матеріальну відповідальність; подорожній лист на який посилається позивач не є належним доказом для підтвердження того, що він зобов'язаний був зберігати ввірений йому автомобіль ( а.с. 26-28). Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого. Судом встановлено, що відповідно до контракту від 01 березня 2013 року та наказу про прийняття на роботу від 01 березня 2013 року [PERSON] з 01 березня 2013 року працював у ПП „Елмакс" на посаді торгового представника ( а.с. 6, 34). 04.10.2013 року [PERSON] було звільнено з роботи за власним бажанням ( а.с. 6, зворот). Відповідно до постанови судді Бердичівського міськрайсуду від 12.11.2013 року, 13 вересня 2013 року о 17-25 год. в смт Довбиш на автодорозі Романів-Романівка 14 км + 75 м [PERSON], керуючи автомобілем „ЗАЗ 110557” державний номерний знак [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не справився з керуванням автомобіля, з'їхав у кювет та допустив зіткнення із деревом, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. [PERSON] визнано винуватим у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП ( а.с. 8, зворот). Автомобіль „ЗАЗ 110557", державний номерний знак [NUMBER] перебував у тимчасовому платному користуванні ПП „Елмакс", відповідно до договору оренди автомобілів від 01.12.2009 (а.с. 18,19). На час скоєння ДТП [PERSON] виконував посадові обов'язки на ввіреному йому роботодавцем автомобілі „ЗАЗ 110557", державний номерний знак [NUMBER], що вбачається з подорожнього листа та не заперечено відповідачем ( а.с. 8). Відповідно до частини першої та другої статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Відповідно до статті 134 КЗпП працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, серед іншого, у випадку коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 1351 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. У відповідності до статті 1351 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 1.1. договору про повну матеріальну відповідальність, укладеного між ПП „Елмакс" та [PERSON] від 01.03.2013, [PERSON] ніс повну індивідуальну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання майна та інших цінностей, переданих йому для виконання покладених на нього трудових обов'язків ( а.с. 7). Пунктом 1.4. вищеназваного договору передбачено, що [PERSON] несе матеріальну відповідальність за майно та цінності, передані йому актом прийому-передачі, а також за те майно та цінності, яке використовується ним при виконанні покладених на нього трудових обов'язків. Відповідно до Переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для збереження, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва, а також типового договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР, від 28.12.1977, № 447/24 відносяться, крім інших, роботи по продажу товарів, їх підготовки до продажу незалежно від форм торгівлі та профілю підприємства; роботи по прийому і обробці для доставки вантажу, їх доставці та видачі. До посадових обов'язків торгового представника, [PERSON], крім інших, відносилися: укладення договорів купівлі-продажу, організація виконання обов'язків по укладеним договорам ( відвантаження, доставка товару, розрахунки та ін.) ( пункт 5 Посадової інструкції торгового представника) ( а.с. 36). Таким чином договір про повну матеріальну відповідальність від 01.03.2013 року, укладений між ПП „Елмакс" та [PERSON], відповідає вимогам чинного законодавства. Пленум Верховного Суду України в постанові від 29 грудня 1992 року N 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" роз'яснив, що під прямою дійсною шкодою слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства провести витрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати. Пряма дійсна шкода є саме підставою, що зумовлює перевірку умов можливості настання матеріальної відповідальності працівника. За наявності шкоди для настання матеріальної відповідальності необхідні ще три умови: протиправна поведінка працівника, причинний зв'язок між протиправною поведінкою працівника і результатом у вигляді шкоди, що настала, і вина працівника. Позивачем у судовому засіданні доведено заподіяння [PERSON] шкоди при виконанні останнім трудових обов'язків. Розмір шкоди, заподіяної ПП „Елмакс" доводиться висновком судової автотоварознавчої експертизи автомобіля від 21 червня 2014 року та складає 12478,11 грн. (а.с. 41-42). Відповідно до вказаного висновку експерта автомобіль „ЗАЗ 110557", державний номерний знак [NUMBER] відновлювальному ремонту не підлягає ( а.с. 48). Пленум Верховного Суду України у пункті 9 постанови "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року N 6 роз'яснив судам, що постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, проте має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Як зазначалося вище автомобіль „ЗАЗ 110557" не підлягає відновлювальному ремонту. А тому, після виплати [PERSON] ПП „Елмакс" заподіяної шкоди, в сумі 12 478,11 грн, залишки автомобіля „ЗАЗ 110557", держаний номер [NUMBER] слід передати [PERSON] Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок (а.с. 1) та 1200 гривень витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи ( а.с. 61).

Outcome: approved