Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

07 квітня 2016 року заступник керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державного підприємства "Волиньвугілля" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування заподіяної майнової шкоди. Вимоги обгрунтовує тим, що рішенням суду від 20 травня 2015 року було задоволено частково позов [PERSON] до ДП "Волиньвугілля" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати та моральної шкоди. Загальна сума стягнутих із ДП «Волиньвугілля» ВП «Шахтоуправління «Нововолинське» коштів становить 19207,28 грн. Станом на 10 березня 2016 року із вказаної суми підприємством сплачено 18070,08 грн., залишились не сплаченими кошти в сумі 1137,20 грн. судових витрат. Посилаються на ст.ст.130, 237 КЗпП України та ч.1 ст.1191 ЦК України, та вказують, що відповідача [PERSON] 03 червня 2014 року призначено на посаду в.о. директора ВП "Шахтоуправління "Нововолинське", тому вважають, що у ДП "Волиньвугілля" наявні правові підстави для стягнення з колишнього в.о. директора ВП «Шахтоуправління «Нововолинське» ДП «Волиньвугілля» [PERSON] втрат, які зазнало підприємство у звязку із незаконним звільненням [PERSON] Просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь ДП "Волиньвугілля" матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 18720,08 грн. та стягнути на користь прокуратури Волинської області судові витрати по справі. В судовому засіданні прокурор Данилюк О.В. пiдтримав позовнi вимоги з підстав зазначених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник ДП "Волиньвугілля" в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи без участі представника, щодо винесення рішення покладаються на розсуд суду. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, подали до суду письмове заперечення (а.с.57-60), просили в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] вказав, що він не сплатив ДП "Волиньвугілля" кошти в сумі 18720,08 грн. на відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, однак вказав, що згідно листа ДП "Волиньвугілля" останнє не має будь-яких претензій до нього, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково у звязку з наступним. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 20 травня 2015 року в цивільній справі №165/503/15-ц позов [PERSON] до Державного підприємства "Волиньвугілля" Відокремлений підрозділ "Шахтоуправління "Нововолинське" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати та завданої моральної шкоди задоволено частково, поновлено [PERSON] на роботі на посаді механіка техкомплексу Відокремленого підрозділу Шахтоуправління Нововолинське ДП Волиньвугілля з 05 лютого 2015 року, стягнуто з Державного підприємства "Волиньвугілля" Відокремлений підрозділ "Шахтоуправління "Нововолинське" в користь [PERSON] 12751,50 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 05 лютого 2015 року по день поновлення на роботі, стягнуто з ДП "Волиньвугілля" Відокремлений підрозділ "Шахтоуправління "Нововолинське" в користь [PERSON] 108,82 грн. компенсації втрати частини заробітної плати за грудень 2014 року у звязку з порушенням строків виплати, стягнуто з ДП "Волиньвугілля" Відокремлений підрозділ "Шахтоуправління "Нововолинське" в користь [PERSON] 174,39 грн. компенсації втрати у звязку з порушенням строків виплати відпускних коштів, стягнуто з ДП "Волиньвугілля" Відокремлений підрозділ "Шахтоуправління "Нововолинське" в користь [PERSON] 4535,37 грн. середнього заробітку за затримку розрахунку за період з 05 лютого 2015 року по 10 березня 2015 року, стягнуто з ДП "Волиньвугілля" Відокремлений підрозділ "Шахтоуправління "Нововолинське" в користь [PERSON] 500,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, стягнуто з ДП "Волиньвугілля" Відокремлений підрозділ "Шахтоуправління "Нововолинське" в користь [PERSON] 650,00 грн. судових витрат на оплату правової допомоги, стягнуто з ДП "Волиньвугілля" Відокремлений підрозділ "Шахтоуправління "Нововолинське" в дохід держави 487,20 грн. судового збору, в решті позовних вимог відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 30.06.2015 року (а.с.5-8). Частиною третьою статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа , щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що ДП "Волиньвугілля" перерахувало [PERSON] 31 серпня 2015 року 5000,00 грн. згідно платіжного доручення №371 від 31.08.2015 року (а.с.9) та перерахувало 21 жовтня 2015 року 13070,08 грн. згідно платіжного доручення №265 від 21.10.2015 (а.с.10), на загальну суму 18070,08 грн. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що [PERSON] призначений з 03 червня 2014 року на посаду в.о. директора ВП «Шахтоуправління «Нововолинське» наказом в.о. генерального директора ДП «Волиньвугілля» № 76-к від 03.06.2014 року (а.с.17). В судовому засіданні встановлено, що заходи щодо стягнення з в.о. директора ВП "Шахтоуправління "Нововолинське" ДП "Волиньвугілля" [PERSON] коштів в сумі 18070,08 грн., згідно рішення Нововолинського міського суду від 20.05.2015 року, у справі №165/503/15-ц за позовом [PERSON] до ВП "Шахтоуправління "Нововолинське" ДП "Волиньвугілля" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати та моральної шкоди, не вживались (а.с.11). Відповідно до ст. 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Як вбачається із рішення Нововолинського міського суду від 20 травня 2015 року з Державного підприємства "Волиньвугілля" Відокремлений підрозділ "Шахтоуправління "Нововолинське" в користь [PERSON] стягнуто 12751,50 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 05 лютого 2015 року по день поновлення на роботі (а.с.5-8). Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Прокурором не наведено правового обґрунтування стягнення з [PERSON] в користь ДП "Волиньвугілля" матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 18720,08 грн. Відповідачем [PERSON] та його представником [PERSON] в судовому засіданні не доведено обставин та не надано суду належних доказів на заперечення щодо позовних вимог. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь позивача ДП "Волиньвугілля" 12751,50 гривень на відшкодування матерільної шкоди завданої ДП "Волиньвугілля" лише у зв`язку з оплатою [PERSON] часу вимушеного прогулу за період з 05 лютого 2015 року по день поновлення на роботі. Відповідно до ст.88 ЦПК України до стягнення з відповідача [PERSON] в користь прокуратури Волинської області (вул. Винниченка, 15, м. Луцьк, Волинської області) підлягають понесені по справі судові витрати в розмірі 1378,00 гривень сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.1). В решті позовних вимог відмовити, оскільки статтею 237 КЗпП України не передбачено покладення на службову особу, винну в незаконному звільненні інших виплат, окрім як шкоди, пов`язаної з оплатою вимушеного прогулу.

Outcome: partial