Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

29 жовтня 2018 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі позивач, ПАТ АБ «Укргазбанк», банк) звернулось в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON]Г.) про стягнення заборгованості у розмірі 40\~208,76 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.03.2015 року між позивачем та [PERSON] було підписано Заяву Анкету № AY2-7732-Ф/15-RIV на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб власників «Ощадних» рахунків. Відповідач [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобовязання за кредитним договором. Станом на 04.09.2015 року сума заборгованості відповідача перед банком за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб власників «Ощадних» рахунків від 12.03.2015 року становить: заборгованість за овердрафтом 34\~589,74 грн., заборгованість за нарахованими відсотками за користування овердрафтом 5\~619,02 грн., всього 40\~208,76 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 40\~208,76 грн. та понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у письмовому відзиві від 22 травня 2018 року та у судовому засіданні просить суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що з розрахунку наданого банком не зрозуміло звідки виникла заборгованість. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 12.03.2015 року між позивачем та [PERSON] було підписано Заяву Анкету № AY2-7732-Ф/15-RIV на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб власників «Ощадних» рахунків та додаткову угоду № AY2-7732-Ф/15-RIV до нього від 12.03.2015 року (а.с. 10, 11 ). Банк виконав свої зобовязання в повному обсязі. Факт користування відповідачем овердрафтом підтверджується випискою по договору за період з 12.03.2015 року по 19.08.2015 року (а.с. 18 -19). Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Станом на 04.09.2015 року сума заборгованості відповідача перед банком за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб власників «Ощадних» рахунків від 12.03.2015 року становить: заборгованість за овердрафтом 34\~589,74 грн., заборгованість за нарахованими відсотками за користування овердрафтом 5\~619,02 грн., всього 40\~208,76 грн (а.с. 20 ). Отже, [PERSON] істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в звязку з чим утворилась заборгованість, а отже позовні вимоги є обґрунтованими. Стосовно доводів представника відповідача, що з розрахунку та банківських виписок наданих позивачем не зрозуміло звідки виникла заборгованість, суд зауважує, що за приписами п.п. 3, 6 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємоповязаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобовязане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами. Згідно зі ст. 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч. ч. 1, 2 ст.68 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Національний банк України встановлює обовязкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобовязань, результати фінансової діяльності та їх зміни. Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566 (зі змінами та доповненнями), є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії. Пунктом 5.1 глави 5 вищезазначеного Положенням №254 визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа. Згідно з п.5.4. Положенням №254, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. При цьому, п.5.6 Положення №254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, з аналізу вищенаведених норм законодавства можливо дійти висновку, що виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. З урахуванням вищевикладеного, суд приймає до уваги банківські виписки як належні докази підтвердження видачі кредиту та наявності заборгованості за ним у відповідача (а.с.18-20). З вказаної виписки слідує, що заборгованість у відповідача виникла внаслідок використання кредитної картки у [PERSON] у період з 18 березня 2015 року по 19 березня 2015 року. У результаті проведених операцій, у звязку з наявною курсовою різницею під час конвертації валюти у платіжній системі Visa, виник овердрафт за карткою, який відповідач і повинна сплатити разом нарахованими відсотками відповідно до п.п.6.5 6.7 укладеного договору. Будь-якого розрахунку суми заборгованості, який би спростовував розрахунок позивача відповідач суду не надала. Так само як і відповідач не скористалася своїм правом на подання клопотання про призначення судової економічної експертизи розрахунку наданого банком. Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та не спростовуються доводами відповідача, а отже їх слід задовольнити повністю. На підставі положень ст.141 ЦПК України, у звязку з повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід також стягнути понесені витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1\~218,76 грн. (а.с.1).

Outcome: approved