Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Згідно рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 01.10.2003 року №434 «Про зміну договору найму жилого приміщення», [PERSON] , є наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-8). У зазначеній\~квартирі окрім\~позивача також\~зареєстрований член\~його сім`ї,\~а саме\~ син\~ [PERSON] , що підтверджується довідкою №6387 від 14.02.2019 року про склад сім`ї або зареєстрованих у приміщення/будинку осіб (а.с.9). Згідно акту від 11.03.2019 року [PERSON] , [INFO] не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] з травня 2016 року по теперішній час (а.с. 10). За змістом ч. 3 ст.\~47\~Конституції України та ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно з ст.8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Як зазначає Європейський суд з прав людини, "втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла". "Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється "згідно із законом" та не може розглядатись як "необхідне в демократичному суспільстві..." («Кривіцька та Кривіцький проти України» § 41,42, ЄСПЛ, від 02.12.2010 року). Враховуючи фактичні обставини справи, суд повинен встановити відповідність визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням критеріям, що викладені в п.2 ст.8 Конвенції. Відповідно до ч. 1 ст. 64 Житлового кодексу України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.\~72\~ЖК України передбачено можливість визнання у судовому порядку особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" визначено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.\~\~ Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки зібраними у справі доказами підтверджено, що з 2016 року відповідач не проживає в належному позивачу житловому приміщенні, участі в оплаті комунальних послуг не бере, однак не знятий з реєстрації, а реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні створює перешкоди позивачеві у користуванні майном, збільшуючи витрати по утриманню житла, чим порушує права позивача. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено повністю, судові витрати покладаються на відповідача. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією, а відтак, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved