Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

\~\~\~ 11.03.2015 позивач\~ звернулась до суду з даним позовом, який був уточнений і остаточно позивач просить\~ суд\~ ухвалити\~ рішення та\~ виділити їй в натурі\~та визнати\~ за нею\~ право\~ власності на рухоме \~майно на загальну суму 30 350 грн., яке є часткою майна реорганізованого колгоспу ім. Карла Маркса у КСП «Хлібороб»,що ліквідоване (с.Дацьки Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, Дацьківська сільська рада), а саме: 1-трактор Т 100, 1983 року випуску, вартістю 3938 грн., 2-електромлин, 1938 року випуску, вартістю 6267 грн., 3-культиватор КНР 5,6, 1985 року випуску, вартістю 620 грн., 4-екскаватор, 1976 року випуску, вартістю 4008 грн., 5- бурякопогрузчик СПС 4,2, 1990 року випуску, вартістю 9066 грн., 6-комбайн Нива, 1985 року випуску, вартістю 807 грн., 7- трактор Т-70,1989 року випуску, вартістю 2430 грн.; 8- причіп 2ПТС-4, 1985 року випуску, вартістю 263 грн., 9-скиртосклад СМУ-05, 1987 року випуску, вартістю 462 грн., 10-борону БТД-7, 1990 року випуску, вартістю 684 грн., 11-сівалку СПЗ-3,6, 1990 року випуску, вартістю 554 грн., 12- плуг ПЛН4-35, 1989 року випуску, вартістю 324 грн., 13- розкидач МВУ 6 1990 року випуску, вартістю 348 грн., 14- автомобіль ГАЗ САЗ 3507, 1984 року випуску, вартістю 774 грн.; 15- коток СКГ-2, 1989 року випуску, вартістю 175,00 грн. Свій\~ позов позивач мотивує\~ тим,\~ що\~ у\~ 2003 році\~, в результаті\~ реформування\~ колгоспу ім. Карла Маркса у КСП «Хлібороб», громадяни, власники майнових паїв, отриманих в\~результаті паювання майна даного підприємства, обєдналися з метою\~ спільного\~ володіння, користування\~ і\~ розпорядження даним майном, як таким, що знаходиться у спільній частковій власності, що підтверджується\~ протоколом № 1 зборів власників\~ майнових\~ та\~ земельних\~ паїв\~ колишнього\~ колгоспу ім. Карла Маркса від 16.12.2003 , договором про спільне володіння, та про утворення спілки було повідомлено у газеті « Надросся» від 13.08.2005, що відповідало вимогам діючого на той час Закону України « Про обєднання громадян». Саме підприємство було реорганізоване у СТОВ Хлібороб, яке на даний час ліквідоване. Оскільки позивач має право власності на частку пайового фонду з усього майна колишнього колгоспу у відповідному розмірі, тому позивач і просить виділити належну їй частку із майна, що є у спільній частковій власності колишніх членів колишнього колгоспу, а потім КСП «Хлібороб», та вказано у позові яке сме майно просить виділити. Позивач також вказала, що на даний час не є членом будь - якого підприємства\~ і\~ бажає\~ вести окремо господарювання за рахунок майна, на яке\~ має\~ свідоцтва про право власності, як на майновий пай, але оскільки звернення позивача від 12.09.2012\~ про виділення\~їй\~в натурі у власність вказаного майна не було вирішено, то\~ і предявлено до суду даний позов. В судовому\~ засіданні\~ обидва представники позивача\~ підтримали\~ уточнений позов і [PERSON] надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Представник від громадян співвласників майнових паїв [PERSON] суду пояснила, що вона на законних підставах представляє Спілку громадян - співвласників майнових паїв, бо 16.12.2003 дійсно було рішення зборів співвласників майнових паїв, копія протоколу яких суду надана і таке рішення відповідає дійсності, на яких вона була обрана головою Спілки та на підставі договору №1 про спільне володіння, користування та розпорядження, від 16.12.2003, затвердженого цими ж зборами, копія якого також надана суду, затвердженого Статуту Спілки ( об"єднання) громадян-співвласників, даними документами їй надано право представляти інтереси громадян співвласників майнових паїв, в т.ч. і у судових органах. [PERSON] суду підтвердила, що позивач дійсно зверталася до загальних зборів про виділення їй конкретного майна, але збори не було зібрано, хоча рішення комітету, до складу якого входить 17 осіб, приймало рішення про такий виділ майна, але це рішення неправомочне, а збори неможливо зібрати, а тому позивач мала право звернутися до суду з даним позовом. Вказане у позові майно є у наявності, але позов представник визнає частково і оскільки з усього вказаного в уточненому позові майна сторони дійшли згоди щодо виділу такого позивачу в кількості 11 одиниць, і таке передане та знаходиться у користуванні позивача, крім 4-х видів техніки: екскаватора 1976 р.в., вартістю 4008 грн., бурякопогрузчика СПС 4,2,1990 р.в., вартістю 9066 грн., скиртоскладу СМУ -05,1987 р.в., вартістю 462 грн. та автомобіля марки ГАЗ САЗ 3507,1984 р.в., вартістю 774 р., які знаходяться у користуванні ТОВ « НВФ « Урожай»», бо останнє викупило 528 майнових паїв у громадян, тому частина техніки, щоб не була розкурочена і не прийшла у непридатність,не була розкрадена, була передана у користування даному ТОВ. [PERSON] суду пояснила, що позивач має право на частину всього майна, що було розпайованим, в т.ч. і нерухомого, тобто не лише на техніку, а і на інше майно, наприклад : корівники, інші будівлі, що входять до складу цього майна, але позивач не бажає такі одержувати, як не бажає одержувати і грошову компенсацію. Що стосується, того, що більшість майна знаходиться у користуванні ТОВ «НВФ «Урожай»», то дане товариство до зборів громадян-співвласників майнових паїв на виділ такого майна в оренду не зверталося, хоча більшість сертифікатів дане товариство викупило. Документів, на підставі яких таке майно передавалося товариству по її згоді, у неї немає, як немає таких і про передачу позивачу 11 одиниць майна. Представник ТОВ « НВФ «Урожай»» суду пояснив, що дійсно частина майна знаходиться у користуванні товариства, оскільки товариством викуплено 528 сертифікатів та укладено у письмовій формі з попередніми власниками майнових паїв договори купівлі-продажу рухомого майна, про що суду надано копії 64 свідоцтв. Інші свідоцтва у стадії виготовлення У загальній масі майна це становить більше 90 % від всього майна. Що стосується майна, яке просить виділити позивач у виді 4-х технічних засобів, а саме: екскаватора, бурякопогрузчика СПС 4,2, скиртоскладу СМУ -05 та автомобіля марки ГАЗ САЗ 3507, які знаходяться на території тракторної бригади № 2 у с. Дацьки, то екскаватор використовується в інтересах жителів села, а бурякопрогрузчик СПС 4.2, скиртосклад СМУ-05 та автомобіль марки ГАЗ САЗ 3507 використовуються товариством і такі необхідні товариству для використання у роботі,бо товариство орендує земельні паї, на даній техніці працюють люди і одержують заробітну плату, до держави сплачуються податки, а позивач використає це майно, як металобрухт. А тому позов представник відповідача визнає частково, в частині вже виділених позивачу 11 видів найменувань майна, а що стосується вказаних 4-х видів техніки, то така потрібна і іншим власникам майнових паїв. Представник ТОВ суду пояснив, що товариство згодне виплатити вартість даного майна позивачу, щоб таке залишилося у товаристві та могло використовуватися людьми, бо позивач претендує на ту частину техніки, яка у відсоткому відношенні до належного йому майна у техніці набагато перевищує цей відсоток, а тому судом повинні бути враховані інтереси інших співвласників майнових паїв, яким залишається лише нерухоме майно. Суд, вислухавши пояснення двох представників позивача, представника Спілки і представника ТОВ "НВФ " Урожай"", вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що дійсно у 2003 році в результаті реформування колгоспу ім. Карла Маркса у КСП «Хлібороб», яке на даний час припинило діяльність ( а.с.16 ), відповідно до ч.3 ст. 31 Закону України «Про КСП», всі працівники реорганізованого колгоспу припинили членство в ньому. В звязку з чим громадяни, власники майнових паїв, отриманих в результаті розпаювання майна даного підприємства ( а.с.20-31), обєдналися у Спілку з метою спільного володіння, користування і розпорядження даним майном як таким, що знаходиться у спільній частковій власності ( а.с.118-119, 120-122). Даний факт створення Спілки підтверджується наданою суду копією протоколу № 1 зборів власників майнових та земельних паїв колишнього колгоспу ім. Карла Маркса від 16.12.2003, про створення Спілки ( обєднання) громадян - співвласників, де був кворум для вирішення вказаних у протоколі питань ( а.с.101-117), затвердженим на даних зборах Статутом спілки ( обєднання ) громадян - співвласників ( а.с.118-119), договором №1 від 16.12.2003 про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності (а.с. 120-122 ). На вказаних зборах також були затверджені результати інвентаризації пайового фонду на дату уточнення та майна, що складає пайовий фонд та перебуває у частковій власності, розмір та структуру майнових паїв (п.п. 8, 9,10,а.с.13 на звороті та на а.с.105), що знаходилося у колективній власності, структуру та перелік майна пайового фонду ( а.с. 20-31). Головою спілки співвласників майнових паїв було обрано [PERSON], якій надано права представляти інтереси співвласників, в т.ч. і у суді, це вказано і у договорі № 1 від 16.12.2003 про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності , у протоколі №1 від 16.12.2003 ( а.с.101-117, 120-122 ). Правонаступників немає, бо реорганізований колгосп у СТОВ Хлібороб Корсунь - Шевченківського району Черкаської області на даний час ліквідоване, що підтверджується витягом, наданим Державною реєстраційною службою (а.с. 16). У судовому засіданні встановлено, що позивач є однією із осіб, які мають право на вказане розпайоване майно, яке вона не змогла одержати в натурі, хоча зверталася до загальних зборів громадян-співвласників майнових паїв ( а.с.11,12), але збори неможливо було зібрати і це підтвердила у суді [PERSON], пояснивши, що пайщиків було 915, 518 -викупило ТОВ " НВФ "Урожай"", дехто помер, але точної цифри назвати не може, та пояснила, що у звязку з такою ситуацією, що склалася, іншим шляхом, ніж судовим рішенням , права позивача не можуть бути будуть захищені. Судом встановлено, що право позивача на вказане майно у грошовому еквіваленті становить 30 819 грн., що підтверджуються належними свідоцтвами про право власності на майновий пай членів колишнього КСП (майновий сертифікат), згідно наданих свідоцтв, виданих Дацьківською сільською радою, а саме: -серії ЧЕ-ІХ №138659 від 10.01.2005 на 5709 грн., або 0.114 % пайового фонду ( а.с. 7,63); -серії ЧЕ-ІХ № 139554 від 13.06.2006 на 8786 грн., або 0.175 % пайового фонду ( а.с.8,62); -серії ЧЕ-ІХ №134712 від 17.07.2013 на 9563 грн., або 0.190 % пайового фонду ( а.с.9,61); -серії ЧЕ-ІХ № 139745 від 03.02.2015 на 6761 грн. або 0.135 % ( 38), або це буде 0.614 % від загальної суми фонду, з урахуванням загальної вартості майнового паю по підприємству, яка станом на 16.12.2003 становила 5 022 912,88 грн., в т.ч.: у дану суму включені оборотні активи, необоротні активи, наявність коштів на рахунках (а.с.20-31), як грошова оцінка трудового внеску у дане майно. У процентному відношенні до загальної вартості по майну такі у позивачки становлять: у будівлях - 3015, у тракторах 207, у автомобілях - 113, у комбайнах 199, у сільгосптехніці - 116, у основному стаді - 161, у іншому - 423 ( а.с.138-139). Вирішуючи даний позов щодо можливості виділення в натурі позивачу частки у вказаному майні суд керується, зокрема, Законом України від 14 лютого 1992 року №2114-ХІІ «Про колективне сільськогосподарське підприємство ( далі закон №2114), Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» ( далі Указ № 62), постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» і Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств (далі - Порядок), затвердженим Наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62, що діяли на 2003 рік. Сам порядок видачі та обліку Свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) розяснено Міністерством аграрної політики України у листі № 37-25-3-11/3923 від 05.05.2001. Зі змісту зазначених законів та нормативних актів вбачається, що майно КСП належить його членам на праві спільної часткової власності і майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на день паювання та скоригованим на день вибуття працівника з господарства. При цьому у вказаних законах та нормативних актах передбачено рівність прав і обов'язків членів КСП щодо спільної виробничо-господарської діяльності та її результатів та право громадянина вимагати виділення своєї частки (майнового паю), але таке повинне ґрунтуватися на принципі рівності прав і обов'язків обох сторін. Відповідно до діючого на той час Закону України « Про обєднання громадян» за № 2460-ХІІ від 16.06.1992 , що діяв на час створення спілки, тобто на 16.12.2003, легалізація обєднань громадян здійснювалася шляхом їх реєстрації або повідомлення про заснування, таке повідомлення було у районній газеті ( а.с.15). Відповідно до ст.13 вказаного Закону об'єднання громадян діяло на основі статуту або положення, такий був прийнятий і затверджений зборами співвласників, які, відповідно до ст.24 Закону № 2460-ХІІ від 16.06.1992, у редакції на грудень 2003 року, були вищими статутними органами управління ( а.с. 101-117, 118-119). За змістом ст. ст. 5, 7?9 Закону № 2114, майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності і пайовий фонд майна складається з балансової вартості, як основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошових коштів; а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства). Тобто, у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі, а спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом, а тому посилання представників позивачів, що ЦК України не передбаченого виділу майна по структурі, при даному спорі не може враховуватися, бо діють спеціальні закони, які регулюють дані правовідносини. Відповідно до п. 8 Порядку кожен зі співвласників має право скористатися своїм майновим паєм, в тому числі отримати свій майновий пай у натурі. На це ж вказано у ст. 7 Закону № 2114 та ч. 1 ст. 364 ЦК України. Тобто, кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки, що є у спільній частковій власності, а тому вимоги позивача ґрунтуються на законних підставах. Відповідно до положень ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам та свободам громадян. Згідно із ч. 1 ст. 358 ЦК України та п. п. 9, 16 Порядку виділення із складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам здійснюється згідно із затвердженою загальними заборами власників майнових паїв структурою пайового фонду та не інакше, як на підставі рішення зборів власників майнових паїв. Судом встановлено, що позивач зверталася до зборів співвласників із заявою про виділення їй в натурі належної їй частини майнового паю, але збори не відбулося, рішення про виділ не приймалося, тому таке питання може бути предметом вирішення судом. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у справі № 6-7874вов09 від 28.05.2009.Тобто доводи представника ТОВ, що цей спір не повинен суд розглядати, є необґрунтованими. Відповідно до ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.ст.361, 364 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою майна у праві спільної часткової власності, в т.ч. з правом виділу у натурі. Про це ж було вказано і в Указі Президента України від 3 грудня 1999 р. №1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки». Це право гарантоване частиною другою статті 14 Конституції України і воно не може бути обмежено рішеннями загальних зборів або будь-якими іншими рішеннями. У ч.2 ст.364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Жодних законодавчих обмежень щодо операцій з майновими паями не передбачено. Крім того, з наявних у справі доказів вбачається, що ТОВ «НВФ «Урожай»» з пайового фонду майно в натурі попередньо не виділялося, на всю суму вартості даного майна майновий сертифікат не видавався, збори співвласників майна рішення про його виділення не приймали, нерухоме майно вказане в позові не було передано в порядку, передбаченому законом. Таким чином, оскільки позивач вийшла зі складу колективного сільськогосподарського підприємства, є непрацюючою, тому вона має право на виділення їй зі складу пайового фонду, що знаходиться у розпорядженні співвласників майнових паїв членів бувшого колгоспу ім. К.Маркса, а потім колективного сільськогосподарського підприємства "Хлібороб", яке ліквідоване, належну їй частку на майно та має право на виділення майнового паю в натурі. Але при розгляді вказаних вимог позивача суд враховує вимоги ст. ст. 9, 14 закону № 2114, п.п.8, 14 Порядку, відповідно до яких вирішення питання про склад, структуру майнового паю, спосіб і термін його виділення повинні бути вирішені з урахуванням інтересів обох сторін. Відповідно до положень ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам та свободам громадян. А тому, оскільки позивач має право на частку у вказаному пайовому фонді, але не тільки у техніці, а і іншому, як рухомому так і нерухомому майні, а позов предявлено лише на виділ техніки, тобто рухомого майна і на пропозицію суду уточнити позовні вимоги щодо виділення і частки з нерухомого майна, представники позивача відмовилися, як і на одержання грошової компенсації, яку згодне виплатити ТОВ « НВФ « Урожай», тому суд задовольняє даний позов частково. При цьому суд враховує інтереси і інших співвласників, від яких діють і депутати Дацьківської сільської ради, які 23.04.2015 звернулися до суду з письмовим клопотанням про те, що виділення вказаних 4 одиниць сільськогосподарської техніки, на яку претендує позивач, зокрема, екскаватор, бурякопогрузчик СПС4,2, скиртосклад СМУ - 05 та автомобіль марки ГАЗ САЗ 3507, яка використовується для робіт, повязаних з благоустроєм населених пунктів, наданням послуг жителям сіл, які входять до території Дацьківської сільської ради , буде вчинене проти інтересів жителів сіл вказаної сільської ради ( а.с.71).. Крім того, у даному зверненні вказано, що експлуатація даної техніки створює додаткові робочі місця, а значить виплату зарплати, сплату податків до бюджету. Суд ,ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, керується саме вимогами закону про те, що таке рішення суду не повинно порушувати інтереси інших громадян. А тому, оскільки позивачу виділяється вказане у позові майно- 11 найменувань, крім вказаних 4 одиниць техніки: екскаватора, бурякопогрузчика СПС 4,2, скиртоскладу СМУ - 05 та автомобіля марки ГАЗ САЗ 3507, то цим рішенням суд не порушує права позивача, бо згідно наданого суду списку складу майна по його структурі, то відсоток майна позивача у вказаній техніці мізерний ( а.с.138-139), а тому при праві позивача на такий відсоток, суд не може це майно виділити позивачу, бо будуть порушені інтереси інших власників. Згідно наданих суду\~ документів\~ позивач має\~ право на\~ майно вартістю 30\~819 грн., відповідно до 4 наданих суду свідоцтв ( а.с.38, 61, 62, 63), позивач просить виділити майна на 30 350 грн.( а.с. 135), виділяється майна на 16\~410 грн.,\~ у позові на суму 14 310 грн. відмовляється, тому суд повертає позивачу майнові сертифікати: серії ЧЕ-ІХ № 139745 на суму 6761 грн. ( 0.135%) та серії ЧЕ ІХ № 138659 на суму 5709 грн.( ( 0.114%) . Крім того, між сумою, вказаною у 2-х сертифікатах , по яких суд виділяє майно 18 349 грн. і вартістю виділеного 16 410 грн., різниця становить 1939 грн., але вказану суму суд не стягує із відповідачів на користь позивача, так як від будь-якого грошового стягнення представники позивача відмовилися. Тобто у позивача залишається не виділеного майна ще по 2 сертифікатах, що повертаються, та ще 1939 грн. різниці між вартістю виділеного і вказаного у обох сертифікатах, що залишаються у справі. Оскільки уточнений позов частково задовольняється, а позивачем було сплачено\~судовий збір у розмірі 1% ціни позову 307, 20 грн., а позов задовольняється на 16\~410 грн., що становить 164.10 грн. судового збору і дана сума стягується з відповідачів в користь позивача, відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України. \~\~При ухваленні рішення суд враховує те, що з 1 січня 2004 р., згідно з пунктами 1, 2 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що діє з 01.01.2004, втратив чинність ЦК від 18 липня 1963 р. Пункт 4 Прикінцевих та перехідних положень встановлює, що ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набуття ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набуття чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набуття ним чинності.

Outcome: partial