Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне будівельне підприємство "Наше місто" (далі - ТОВ ЖЕБП "Наше місто") третя особа: Відділ державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з - під арешту та виключення майна з опису. Свої вимоги мотивує тим, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS]. Дана квартири належала матері позивачу на праві спільної часткової власності. [INFO] мати позивача, [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина. Після прийняття спадщини, позивач вирішив розпорядитися своєю власністю, та звернувся до Теплодарської міської нотаріальної контори, де йому було повідомлено, що на дану квартиру накладений арешт постановою АА - 163984 від 19.02.2004 року Теплодарським міським управлінням юстиції. 05.02.2015 року ТОВ ЖЕБП "Наше місто" звернувся до відділу ДВС Біляївського МУЮ Одеської області з заявою про зняття арешту з квартири [ADDRESS], яка на праві спільної часткової власності належить [PERSON] у зв'язку з погашенням боргу за житлово - комунальні послуги. На дану заяву була направлена відмова у звільнені майна з під арешту, зв'язку з тим, що згідно порядку роботи з документами в органах ДВС виконавчі провадження по виконанню виконавчих листів у відділі зберігаються на протязі 3-х років, зв'язку з цим, позивачу було запропоновано звернутися до суду з відповідною позовною заявою. На підставі викладеного, просить суд звільни з - під арешту квартиру [ADDRESS], а також виключити з Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна запис від 19.02.2004 року за постановою АА 163984 на арешт квартири [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 29). Від представника відповідача також надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, також зазначив, що позов визнає та просить його задовольнити (а.с. 30). Від представника третьої особи ВДВС Біляївського МУЮ в Одеській області надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 27 - 28). Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов про звільнення майна з під арешту підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Витягом від 11.02.2015 року підтверджується, що постановою АА - 163984 від 19.02.2004 року було накладено арешт на квартиру (а.с.9). 05.02.2015 року представник ТОВ ЖЕБП "Наше місто" звернувся до відділу ДВС Біляївського МУЮ Одеської області з проханням зняти арешт з квартири [ADDRESS] у зв'язку з повною сплатою заборгованості за житлово - комунальні послуги (а.с. 11). На дану заяву була надіслана відмова, зв'язку з тим, що відповідно до Порядку роботи з документами в органах ДВС виконавчі провадження по виконанню виконавчих листів у відділі зберігаються на протязі 3 -х років (а.с. 12). Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.08.1976р. "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" судам необхідно мати на увазі, що при вирішенні питання про належність описаного майна слід керуватись Законом України "Про власність" і нормами цивільного та шлюбно-сімейного законодавства, що регулюють право власності і його захист. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" судам слід мати на увазі, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно, про усунення порушень прав власника. Як визначає ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права, припинення дії, яка порушує право. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як випливає зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved