Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] при третій особі - Комунальне підприємство "Комунпобутсервіс" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, в обгрунтування якого вказали, що вони [PERSON], [PERSON], [PERSON]є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру. В позовній заяві позивачі вказували, [PERSON] та [PERSON] проживають над ними поверхом вище у квартирі № 36 того ж будинку. В жовтні 2015 року позивачами було виявлено затоплення зазначеної квартири, вважають, що причиною затоплення була поломка сантехнічного обладнання в квартирі відповідачів. Окрім того, факт затоплення вказаної квартири відповідачами підтверджується актом обстеження квартири від 11.11.2015 року, складеним депутатом Семенівської селищної ради Прихно Р. І. де зокрема, зазначається: «дійсно у квартирі є підтвердження затоплення сусідами стелі з верхнього поверху, а саме: відпала шпаклівка зі стелі, відклеїлись шпалери на кухні, розмокла і одна із шаф кухонного гарнітуру та пошкоджено туалетну кахлю стоками води і залита стеля у ванній кімнаті". Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідженні №108-15 від 10.12.2015 року, складеного судовим експертом [PERSON], вартість відновлювального ремонту приміщень квартири [ADDRESS] в зв'язку з їх залиттям становить 6817 грн. Відповідно до акту обстеження меблів від 10.11.2015 року, складеного Ф-ОП [PERSON] вартість пошкоджених меблів унаслідок залиття квартири складає 1050 грн. Представник позивачів [PERSON] в своїй уточненій позовній заяві зазначає, що оскільки вартість пошкоджених меблів унаслідок залиття квартири складає 1050 грн., хоча загальна вартість за дві одиниці пошкоджених меблевих корпусів становить 2100 грн. ( 1050х2). Таким чином розмір завданої матеріальної шкоди складає не 7867 грн., а 8917 грн. Неправомірними діями відповідачів позивачам також завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації та необхідність проведення майбутнього ремонту. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали уточнені позовні вимоги та прохали їх задовольнити. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] в не з"явилися, але подали до суду заяву про розглдя справи у їх відсутність, зазначивши, що уточнені позовні вимоги підтримують та прохають їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти позову та прохали у його задоволенні відмовити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] заперечувала проти позову та прохала у його задоволенні відмовити. В судове засідання представник третьої особи Комунального підприємства "Комунпобутсервіс" не з"явився, але направив до суду заяву про розгляд справи у відсутність предствника, зазначивши, що при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Заслухавши позивача [PERSON] та її представника [PERSON] , відповідача [PERSON] його представника [PERSON], відповідача [PERSON] , третьої особи, свідків [PERSON] та [PERSON], повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При цьому способи захисту цивільного права та інтересів, зазначені в ст. 16 ЦК України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ст. 10, ст. 60 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON]є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру. Судом також встановлено, що жовтні 2015 року позивачами було виявлено затоплення квартири [ADDRESS] та належить позивачам, було затоплено, що підтверджується актом обстеження квартири від 11.11.2015 року, складеним депутатом Семенівської селищної ради Прихно Р. І. З акту про залиття квартири, складеного 11.11.2015 року депутатом Семенівської селищної ради Прихно Р. І. вбачається, що дійсно у квартирі підтверджується затоплення сусідами стелі з верхнього поверху, а саме: відпала шпаклівка зі стелі, відклеїлись шпалери на кухні, розмокла і одна із шаф кухонного гарнітуру та пошкоджено туалетну кахлю стоками води і залита стеля у ванній кімнаті. Висновком № 108-15 про проведення будівельно-технічного експертного дослідження, складеним 10.12.2015 року експертом [PERSON] встановлено, що вартість відновлювального ремонту приміщеннь квартири [ADDRESS] в зв"язку з її залиттям становить 6817 грн. Висновком № 79-16 про проведення будівельно-технічної експертизи, складеним 27.10.2016 року експертом [PERSON] встановлено, що причиною затоплення квартири [ADDRESS] є попадання води, яке відбулося зверху вниз, тобто із квартири, розташованої над квартирою № 33 поверхом вище. У ході розгляду справи позивачі та їх предсатвник пояснювали, що вартість проведення дослідженнь становить 1400,00 грн. та 1500, 00 грн., яку позивачі також просять стягнути. Вказана сума сплачена позивачами, що підтверджується квитанціями № 80 від 03.12.2015 року та № 59 від 07.10.2016 року. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. У відповідності до ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно ст. 66 ЦПК України, висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. За приписами ст. 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду"№ 5 від 12.06.2009 року роз"яснено, що у разі коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці. Якщо стосовно цього письмового доказу в судовому засіданні виникнуть сумніви, то, виходячи з характеру матеріально-правового спору та залежно від того, яке значення має наявність у справі такої експертизи, суд повинен роз'яснити особам, які беруть участь у справі, про їх право заявити клопотання про її призначення. Будучи допитаним в якості свідка [PERSON], машиніст насосних установок Комунального підприємства "Комунпобутсервіс" пояснив, що у вересні 2015 року був присутнім у квартирі [ADDRESS], де бачив у правому углі кухні п"ятно діаметром 20 см, але на той час самого затоплення видно не було. Будучи допитаним в якості свідка [PERSON] , експерт , який має вищу будівельно - технічну освіту, який пояснив, що в квартирі [ADDRESS] був два раза, а саме перший раз виїзджав по заяві [PERSON] 30.12.2015 року , тоді стояло питання відновлювального ремонту, та був наданий висновок будівельно - технічного дослідження по вартості відновлювального ремонту так як на той час він складав 6817 грн.. У висновку був наданий перелік пошкоджень, які були виявлені на кухні на стіні рижі п"ятна та розводи, шпалери та частково ламінат деформувалися . Другий раз експерт був 07.10.2016 року у квартирах №33 та № 36 у присутності представника позивачів [PERSON] та відповідачів. На час обстеження в квартирі № 36 видимих слідів протікання не було, а квартира поверхом нижче тобто № 33 була у тому ж стані, що й в 2015 році. Причиною залиття будь-яких приміщень, є попадання води з квартири чи приміщення, що знаходиться вище. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, судом встановлено, що приміщення квартири [ADDRESS] постраждали від залиття з вище розташованої квартири № 36. Відповідно до п.п. 18, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями за № 572, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.92 року, власники квартир, наймачі зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримуватися правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходи до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. Своєчасно повідомляти власника будинку про виявлені несправності, які порушують нормальну експлуатацію цього будинку. При винесенні рішення суд виходить з того, що вина відповідача [PERSON] доведена, оскільки він. як власник та користувач несе відповідальність за майно, в тому числі комунікації, які знаходяться у її квартирі. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практик урозгляду судами цивільнихсправза позовами про відшкодування шкоди від 27.03.1992 року № 6 (зі змінами та доповненнями) - шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Суд вважає, що відповідач [PERSON] був зобов'язаний слідкувати за санітарно-технічним обладнанням у своїй квартирі, ним в порушення Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету міністрів України №572 від 08.10.1992 року, не вжито всіх необхідних заходів щодо унеможливлення завдання шкоди, що спричинило пошкодження. Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. За змістом ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В деліктних зобовязаннях діє презумпція вини заподіювача шкоди. При цьому відповідачами в порушення вимог ст.ст.10,60 ЦПК України не надано жодних доказів, які б спростували наявність вини у залитті квартири позивачів. Таким чином, факти залиття квартири позивачів з вини відповідачів підтверджується наявними у справі доказами та не спростовані останніми в ході розгляду справи, тому вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 319 Цивільного кодексу України, власність зобов'язує й власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається ізст. 151 ЖК Українигромадяни, які мають в приватній власності квартиру, зобов'язані забезпечувати її схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Безгосподарне утримання громадянином належної йому квартири тягне за собою наслідки, передбаченіЦивільним Кодексом України. Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, завданої діями відповідачів, суд керується положеннями ч. 1ст. 23 ЦК України, згідно якої особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією або бездіяльністю, згідно частини першоїст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Підлягають частковому задоволенню і вимоги позивача про стягнення моральної шкоди з наступних підстав.Згідно вимог ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає також: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією або бездіяльністю, згідно частини першої ст.1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди»розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, та тих доказів, які зібрані та дослідженні судом, довід позивачів та їх представника, що залиття квартири змусило їх докладати додаткових зусиль для організації життя, призвела до моральних страждань, оскільки після залиття квартири значно погіршились умови проживання їх сім'ї, так як в квартирі потрібно робити ремонт, а тому суд вважає, що компенсація за моральні страждання визначається в сумі 1700 гривень , а саме позивачці [PERSON] 700 грн., а позивачам [PERSON], [PERSON] по 500 ргн. У відповідності до ч.1 ст. 79 ЦПК України,судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно пунктів 4, 5 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз та витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Таким чином, оцінивши здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв'язку , розглянувши спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] при третій особі - Комунальне підприємство "Комунпобутсервіс" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири підлягать до часткового задоволення. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial