Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: [PERSON] та Чечельницька селищна рада Чечельницького району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно, за набувальною давністю, мотивуючи тим, що 25 грудня 2008 року придбав у відповідача житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , без нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, так як у вказаний період, а саме [INFO] помер батько відповідача [PERSON] , який заповів йому вказаний будинок. Після смерті [PERSON] , відповідач вчасно подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом на вказаний житловий будинок і було заведено спадкову справу №140/2009. Після чого, не переоформивши на себе належним чином спадкове майно відповідач виїхав в Росію, Республіку Комі, м.Воркута і з того часу не з`являвся. Однак факт продажу зазначеного майна підтверджується розпискою, згідно якої [PERSON] за продаж вищевказаного будинку отримав від позивача 4000 долларів. Позивач із січня 2009 року і до цього часу відкрито, безперервно володіє даним житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, а саме: доглядає за ним, утримує його, проводить поточний ремонт, оплачує комунальні послуги. Також, позивач має на руках оригінали документів на зазначений будинок, що додатково підтверджує той факт, що він володіє вказаною нерухомістю добросовісно. Просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок, загальною площею 59,7 кв.м. житловою площею 26,9 кв.м., допоміжною 32,8 кв.м. позначеного на плані літерою "А", з господарськими будівлями та спорудами: тамбур - "а", ганок - "а1",огорожа - "1-2", який знаходиться в [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених в позові, просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] , який по дорученню серії 31 АБ 1464747 від 06 червня 2019 року представляє інтереси [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - голова Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області с.Палісіка в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.3 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Із розписки від 25.12.2008 року вбачається, що [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , за 4000 долларів. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області 18 грудня 2008 року, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння [ADDRESS] виконком Чечельницької селищної ради депутатів трудящих від 16 лютого 1963 року посвідчив, що домоволодіннярозташоване в [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] на праві особистої власності. Із заповіту від 25 липня 1995 року, вбачається, що [PERSON] заповів належний йому житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] [PERSON] , що було посвідчено державним нотаріусом Бершадської державної нотаріальної контори Полуденко М.Ф., та зареєстровано в реєстрі за №2-1262. Згідно заяви поданої відповідачем 24.05.2009 року за №333 до нотаріальної контори про прийняття спадщини на протязі шести місяців з часу її відкриття, після смерті [INFO] [PERSON] , заведено спадкову справу №140/2009. Із довідки Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області №02.21/467 від 02.05.2019 року вбачається, що згідно з переліком домоволодінь по Чечельницькій селищній раді від 1987р. (рішення виконкому селищної ради від 25.02.1987р. №14, рішення Чечельницької селищної ради від 05.07.2016р. №122), адресу житлового будинку, який належить [PERSON] станом на травень 2019 року змінено з [ADDRESS], на [ADDRESS] . З технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] , також вбачається, що власником вказаного житлового будинку, являється [PERSON] . Згідно довідки Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області №02.21/466 від 02.05.2019 року [PERSON] , 1988 року народження дійсно проживає без реєстрації [ADDRESS] . Крім того, у вказаному житловому будинку, [PERSON] проводить ремонтні роботи для подальшого постійного проживання та оплачує комунальні послуги, що підтверджується рахунками-фактури та довідками про споживання електроенергії наявними у матеріалах справи. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови) Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Приймаючи до уваги, що вищевказаний житловий будинок набутий позивачем правомірно, тобто він добросовісно заволодів майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років і іншим шляхом визнати за ним право власності неможливо, а також те, що відповідач позов визнав, суд вважає, за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так, позивачем згідно квитанції ПриватБанку №0.0.1393637866.1 від 26.06.2019 року сплачено судовий збір при поданні позову до суду в розмірі 918 гривень 32 коп., оскільки позов відповідечем визнано до початку розгляду справи по суті, тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 459 грн (чотириста п`ятдесят дев`ять) гривень 16 копійок.

Outcome: approved