Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

25 березня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Чернігівський завод радіоприладів", в якому просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.12.2014 року по 26.12.2014 року в сумі 961 грн. 94 коп. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що підприємство вчасно не розрахувалося з позивачем через скрутне фінансове становище, а також зазначила, що відповідач платіжним дорученням від 11.12.2014 року перерахував Деснянському ВДВС кошти за виконавчим листом у повному обсязі, а тому фактично середній заробіток може бути стягнутий за п'ять днів затримки з 03.12.2014 року по 10.12.2014 року (за цей період було п'ять робочих днів) в сумі 343 грн. 55 коп., з яких не відраховані обов'язкові платежі. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством "Чернігівський завод радіоприладів" з 19 січня 1981 року. На підставі наказу № 231/к від 29 липня 2014 року позивач звільнена з роботи у зв'язку зі скороченням штату чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а/с 5). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 грудня 2014 року стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Чернігівський завод радіоприладів" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 3234 грн. 34 коп. (три тисячі двісті тридцять чотири грн. 34 коп.). Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Чернігівський завод радіоприладів" на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 4878 грн. 41 коп. (з даної суми не відраховані податки і обов'язкові платежі). Згідно виписки з карткового рахунку позивача вбачається, що заборгованість по заробітній платі виплачена позивачу 26 грудня 2014 року після перерахування коштів державним виконавцем (а/с 7). Проте, з наданих представником відповідача доказів вбачається, що 09.12.2014 року постановою заступника начальника Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції Ільченка Р.О. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №750/11992/14-2/750/3597/14, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 02.12.2014 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Чернігівський завод радіоприладів" на користь [PERSON] 3234 грн. 34 коп. заборгованості по заробітній платі. На виконання постанови державного виконавця Публічне акціонерне товариство "Чернігівський завод радіоприладів" платіжним дорученням №4804 від 11.12.2014 року перерахувало на рахунок Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції 3234 грн. 34 коп. для виплати [PERSON] згідно з виконавчим листом, виданим судом. Вказане платіжне доручення одержано банком 11.12.2014 року, про що свідчить відмітка на платіжному дорученні. За таких обставин, наявними у справі доказами доведено, що відповідач погасив заборгованість по зарплаті перед позивачем 11.12.2014 року, так як кошти згідно з вимогами Закону України "Про виконавче провадження" були перераховані в цей день на рахунок Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції, а тому немає вини відповідача в тому, що перераховані ним кошти надійшли на рахунок позивача тільки 26.12.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення, суд стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин, враховуючи, що відповідач згідно вимог Закону України "Про виконавче провадження" 11.12.2014 року перерахував в цей день на рахунок Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції кошти на виконання рішення суду, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають частковому задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: partial