Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Стефківський В.І., 01.04.2020 р., звернувся до суду з позовом в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON] , до відповідача про стягнення страхового відшкодування. Посилався на те, що 14.02.2018 року за участі водія [PERSON] , відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої [PERSON] після отримання тілесних ушкоджень померла. Вказує, що він є чоловіком [PERSON] , а малолітня донька [PERSON] , залишилася без батьківського піклування. Зазначив, що в результаті ДТП та наслідків від нього позивачу та доньці завдано шкоди. В своїй позовній заяві просив суд стягнути з ПАТ "Європейський страховий союз" на його користь: суму страхового відшкодування, пов`язаного з витратами, понесеними на поховання у розмірі 8250; суму страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою у розмірі 22338 грн.; суму страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника у розмірі 134028 грн.; витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить суд розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином, відзив до суду не надав. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи. Дослідивши повно, всебічно матеріали справи, надані докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку про доведеність обставин, на який ґрунтується позов та можливість задоволення позовних вимог, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 14.02.2018 р. о 22:17 год., в темний час доби, водій [PERSON] , керуючи автомобілем "MAZDA", н.з. [NUMBER] , здійснював рух по лівій смузі проїжджої частини вул. Ангарська у смт.Авангард, Овідіопольського району Одеської області, в цей час у зустрічному напрямку, а саме по лівій смузі проїжджої частини вул. Ангарська у смт.Авангард, Овідіопольського району Одеської області з боку Тираспольське шосе м.Одеси в напрямку вул. Овідіопольська дорога м.Одеси, здійснював рух автомобіль "CHEVROLET", н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП смертельно травмовано пасажира автомобіля "CHEVROLET", н.з. [NUMBER] [PERSON] - [PERSON] . За фактом зазначеної дорожньо-транспортної пригоди відомості були внесені до ЄРДР за №12018160000000123 від 15.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Постановою прокурора відділу прокуратури Одеської області Русу А.Л. від 31.10.2018 кримінальне провадження №12018160000000123 від 15.02.2018 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю підозрюваного. Також судом встановлено, що позивач [PERSON] з 12.10.2013 р. перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач є батьком [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] . Станом на дату дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу "CHEVROLET", н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПАТ "Європейський страховий союз". За нормами ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частинами 1, 2 ст. 1200 ЦК України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Оскільки малолітня [PERSON] є донькою померлої, яка не досягла 18 років, суд приходить до висновку, що в силу норм ст. 1200 ЦК України остання має право на відшкодування шкоди у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні. Судом встановлено, що на день смерті [PERSON] на її утриманні була її донька [PERSON] , а тому вимога щодо стягнення суми страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника у розмірі 134028 грн. підлягає задоволенню. Статтею 1201 ЦК України передбачено право особи, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, на їх відшкодування. Витрати позивача в розмірі 8250 грн. на поховання підтверджені відповідними платіжними документами, тому в цій частині вимоги [PERSON] є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню. При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного. В силу частин 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно роз`яснень, даних у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначенні розміру моральної шкоди, завданої позивачу та малолітній [PERSON] , суд враховує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинула молода особа, позивач втратив дружину, а дитина - матір, рідну людину, через що зазнали сильних душевних страждань та переживань, змушені були змінити свій звичний уклад життя, докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи наведене, характер заподіяння моральної шкоди, характер і об`єм моральних страждань позивача та малолітньої дитини, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що моральне відшкодування слід визначити у розмірі 22338 грн. Тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню. Визначаючи суму грошового відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд враховує, що життя людини є найвищою соціальною цінністю. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до норм ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Позивачем підтверджено понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Оскільки при зверненні до суду з позовом позивачем не було сплачено судовий збір за розгляд справи, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 6306,00 грн. (2102 грн. за вимоги про відшкодування матеріальної шкоди + 2102 грн. за вимоги про відшкодування моральної шкоди + 2102 грн. за вимоги про відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника).

Outcome: approved