Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Селянського (фермерського) господарства "Світлана" про розірвання договору оренди земельної ділянки. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона являється власником земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,15 га, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП № 094668, кадастровий номер 1225485500:01:004:0117, що розташована на території Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Зазначену земельну ділянку вона передала у оренду СФГ «Світлана» строком на 15 (п`ятнадцять) років згідно з договором оренди землі від 01.11.2010 р., термін дії якого закінчується 01.11.2025 року. Так, згідно з п.31 договору, орендар зобов`язаний у відповідності з даним договором, своєчасно, якісно та у повному обсязі вносити орендну плату. Відповідач за попередні роки сплачував орендну плату у натуральній формі, а відробіткову форму, за їхньою з ним домовленістю обіцяв сплатити в грошовому еквіваленті, також при цьому обіцяв сплатити і грошову форму оплати згідно умов договору в наступному році, з врахуванням усієї суми за попередні роки. Головою та засновником СФГ «Світлана» є [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкоємцем після його смерті є [PERSON] , яка прийняла спадщину, але до теперішнього часу право власності на СФГ «Світлана» не оформила, так як СФГ «Світлана» має велику дебіторську заборгованість, що викликає сумнів у оформленні нею належних спадкових прав на СФГ. На даний час земля обробляється СФГ «Світлана», але її неодноразові звернення до [PERSON] щодо розрахунків по орендній платі ігноруються. Позивач зазначає, що у період з 2017-2019 роки з нею розрахувались по орендній платі не у повному обсязі, частково, вона отримала у 2017-2019 роках лише фуражне зерно - 1000 кг. Решта орендної плати, а саме, соняшник -100 кг, цукор - 50 кг, фуражне зерно - 1200 кг, солома з доставкою - 1тонна залишились не виплаченими. Також, не виплаченою відповідачем залишилась відробіткова та грошова форма оплати. За 2020 рік відповідачем взагалі по орендній платі сплачено нічого не було. Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому наполягає на позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження , суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що даний позов належить задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП № 094668 (а.с.13), являється власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,150 гектарів, кадастровий номер 1225485500:01:004:0117, що розташована на території Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. 01.11.2010 року між сторонами у справі укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки площею 6,150 гектарів строком на 15 років, який 07.07.2011 року зареєстровано відділом Держкомзему у Томаківському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 122540004001516 (а.с.9-11). Відповідно до п.8 Договору термін закінчення дії цього договору встановлюється до 01 листопада 2025 року. Згідно п.9. Орендна плата сплачується орендарем (відповідачем) щорічно у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тобто 2040,48 грн. Згідно з п.9.3. даного договору розмір орендної плати складає: - грошова форма оплати становить 2040,48 грн.; - натуральна оплата становить: фуражне зерно - 2200 кг, соняшник - 100 кг, борошно - 50 кг, цукор - 50 кг, солома з доставкою - 1 тонна. - відробіткова форма: культивація земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства - 0,25 га. Умови Договору викладені таким чином, що не передбачають альтернативної плати за землю, а поєднують грошову, натуральну та відробіткову форми орендної плати, що не суперечить ст. 22 Закону України «Про оренду землі» (чинного у 2010 році). Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» ( в редакції чинній на час укладення договору) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на час укладення договору) орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Тобто пунктом 9.3 Договору поєднано всі три форми орендної плати. Як зазначає позивач, на даний час земля обробляється СФГ «Світлана», але її неодноразові звернення до відповідача щодо розрахунків по орендній платі ігноруються. Так, у період з 2017-2019 роки з позивачем розрахувались по орендній платі не у повному обсязі, частково, вона отримала у 2017-2019 роках лише фуражне зерно - 1000 кг. Решта орендної плати, а саме, соняшник -100 кг, цукор - 50 кг, фуражне зерно - 1200 кг, солома з доставкою - 1тонна залишились не виплаченими. Також, не виплаченою відповідачем залишилась відробіткова та грошова форма оплати. За 2020 рік відповідачем взагалі по орендній платі сплачено нічого не було. Позивачем на юридичну адресу відповідача був направлений лист-попередження з вимогою виконати умови п.31 договору та здійснити відповідні розрахунки по орендній платі (а.с.17,18). Але даний лист також залишився без належного реагування. Відомостей про сплату орендної плати у період з 2017 по теперішній час справа не містить. Відповідно з боку «Орендаря» має місце систематична несплата орендної плати. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. За положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Водночас у пункті д) ч. 1 ст. 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Таким чином, СФГ "Світлана" не спростовано фактів виплати [PERSON] з 2017 року своєчасно та систематично орендну плату за земельну ділянку, на підставі укладеного між ними договору про оренду землі від 01.11.210 року, що є підставою для розірвання договору оренди землі у зв`язку із порушенням відповідачем його умов. Виходячи з того, що саме на відповідача у справі покладено обов`язок доказування відсутності вини у невиконанні зобов`язання за договором оренди з внесення орендної плати або ж доведення факту виконання ним цього зобов`язання, позов підлягає задоволенню. СФГ "Світлана" не надало суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що позивач відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, а саме, отримати орендну плату за 2017-2019 роки у строки та на умовах, що встановлені договором оренди, не доведено відсутності вини у порушенні зобов`язання щодо внесення орендної плати та прийняття заходів щодо внесення орендної плати за договором оренди щороку. Порушення відповідачем умов договору щодо виплати орендної плати є істотним, оскільки позивач внаслідок такого порушення значною мірою позбавлявся того, на що він розраховував при укладенні договору. Відповідно до ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved