Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

позивач ПАТ "Дельтабанк" 04 червня 2015 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 29 листопада 2011 року між Публічне акціонерне товариство ' Дельта Банк' та [PERSON] укладено договір № 330002031928018 , відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 21000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків на суму залишку заборгованості. ПАТ "Дельтабанк" цілком виконав зобов'язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідачка, порушила графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 06 квітня 2015 р., складає 22908,3 гривень. Представник позивача ПАТ "Дельтабанк" не з'явився у судове засідання, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в матеріалах справи є розписки. Заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи суду не надав, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом, встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 29 листопада 2011 року між ним та ПАТ "Дельтабанк" укладено кредитний договір № 330002031928018 , відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 21000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 6-12 ) Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами, оскільки заява (анкета) на оформлення кредитної картки, заява про відкриття рахунку і надання послуг з кредитування підписані ним, в тому числі і в графі щодо погодження з умовами і правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, про що виразив свою згоду. На час розгляду справи судом сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 29 листопада 2011 року, складає 22908,3 гривень, а саме: -тіло кредиту - 18663,35 гривень; -прострочене тіло кредиту - 3924,4 гривень; -заборгованість за відсотками - 320,55 гривень. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто вимоги банку про повернення відповідачем кредиту, оскільки він прострочив строки виконання зобов'язання, частини кредиту, що залишилася, є такими, що ґрунтуються на законі. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 06 квітня 2015 р., мав прострочену заборгованість за кредитом - 22908,3 гривень. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований. Таким чином, позов задоволено шляхом стягнення суми заборгованості з відповідача в сумі 22908,3 гривень. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розмірів мінімальної заробітної плати і не більш 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 22908,3 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 487,20 гривень (1% від 22908,3 гривень), які підлягають відшкодуванню державі за рахунок відповідача [PERSON].

Outcome: approved