Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2014 року у цивільній справі №212/11473/2012 за позовом Вінницької міської ради до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Держземагентства у Вінницькому районі Вінницької області про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку і зобов'язання вчинити дії та зустрічним позовом [PERSON] до Вінницької міської ради про відшкодовування шкоди, мотивуючи заяву тим, що 26.03.2014 р. Вінницьким міським судом Вінницької області було постановлено рішення у цивільній справі №212/11473/2012 відповідно до якого первісний позов задоволено частково та визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №819754 від 07.09.2005 р., яким закріплено право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0, 0678 га для ведення садівництва, яка розташована в садівничому товаристві "Берізка", ділянка [NUMBER], П'ятничанський масив, м. Вінниця, стягнуто з [PERSON] на користь Вінницької міської ради 53 грн. 65 коп. судового збору. Зустрічний позов задоволено частково та стягнуто з Вінницької міської ради за рахунок коштів місцевого бюджету на користь [PERSON] 238 грн. 49 коп. матеріальної шкоди та 3 000 грн. моральної шкоди, а також 94 грн. 54 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 16.05.2014 р. з моменту проголошення Апеляційним судом Вінницької області ухвали по даній справі, якою рішення було залишено без змін. Підставою для заявлення та задоволення позову Вінницької міської ради була постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2012 р. по адміністративній справі № 2-а-2711/11/0212, якою було задоволено позов [PERSON], визнано протиправними та скасовано пункти 1.3. та 2.3. рішення Вінницької міської ради від 04.03.2005 року №1075 на підставі яких [PERSON] в 2005 році був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку. Дане рішення Вінницької міської ради було предметом розгляду кількох судових справ, кілька разів скасовувалось і знову поновлювалось судами вищої інстанції. Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.03.2012 р. по адміністративній справі № 2-а-2711/11/0212 за позовом [PERSON] до Вінницької міської ради за участю [PERSON], як третьої особи по справі, про визнання недійсними та скасування пунктів 1.3. та 2.3. рішення Вінницької міської ради від 04.03.2005 р. №1075 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу земельних ділянок у власність і оренду" позивачу в заявлених вимогах було відмовлено. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2012 р. по даній справі було задоволено апеляційну скаргу Вінницької міської ради, скасовано постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.03.2012 р. та прийнято нову постанову, якою було задоволено позов [PERSON] та скасовано пункти вказаного рішення Вінницької міської ради. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.05.2014 р. задоволено касаційну скаргу [PERSON] та скасовано постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2012 р. та залишено в силі постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.03.2012 р., якою [PERSON] відмовлено в позові. Отже, на даний час пункти 1.3. та 2.3. рішення Вінницької міської ради від 04.03.2005 р. №1075 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу земельних ділянок у власність і оренду", на підставі яких був виданий [PERSON] державний акт, є чинними. Просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2014 року у цивільній справі №212/11473/2012 за позовом Вінницької міської ради до [PERSON], третя особа Управління Держземагентства у Вінницькому районі Вінницької області про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку і зобов'язання вчинити дії та зустрічним позовом [PERSON] до Вінницької міської ради про відшкодовування шкоди та прийняти нове рішення. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали з наведених у ній підстав та суду пояснили, що оскільки ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.05.2014 р. задоволено касаційну скаргу [PERSON], скасовано постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2012 р. та залишено в силі постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.03.2012 р., якою [PERSON] відмовлено в позові, тому на даний час пункти 1.3. та 2.3. рішення Вінницької міської ради від 04.03.2005 р. №1075 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу земельних ділянок у власність і оренду", на підставі яких був виданий [PERSON] державний акт, є чинними. Зазначили, що підставою для винесення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2014 року у цивільній справі №212/11473/2012 була постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2012 р., оскільки суд обґрунтовував ухвалене судове рішення даною постановою. В судовому засіданні надали заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просять стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору. Крім того, пояснили, що [PERSON] були виконанні всі вимоги Вінницької міської ради для передачі їй земельної ділянки в приватну власність, а саме подана відповідна заява, зібрані всі необхідні довідки та документи, які вимагали посадові особи міської ради, замовлена та оплачена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують права на земельну ділянку. Натомість тривалий час вона немає можливості користуватися земельною ділянкою, оскільки тривають судові процеси, їй створюються різноманітні перешкоди в користуванні ділянкою. [PERSON] є інвалідом ІІІ групи загального захворювання. Судові справи, які тривають з 2011 року щодо скасування рішення міської ради, а на даний час державного акту, відволікають її від інших, більш корисних занять та скорочують вільний час, породжують зневіру до органів влади, нервове напруження, почуття роздратування, пригніченості, дискомфорту, розпачу, що спричиняє значне погіршення її здоров'я. Вона постійно відчуває тривогу та занепокоєння щодо можливості користуватися земельною ділянкою. В зв'язку з цим погіршується її стан здоров'я. З травня 2011 року по даний час [PERSON] постійно знаходиться під наглядом лікарів, її стан здоров'я періодично потребує хірургічних втручань, що тягне витрачання значних коштів на лікування. Обсяг шкоди, що завданий їй Вінницькою міською радою, неможливо точно вирахувати, оскільки моральна шкода не має вартісного еквіваленту, однак просить врахувати, що їй завдано значних душевних страждань. Просять заяву задовольнити та скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2014 року, винести нове рішення, яким в первісному позові відмовити, зустрічний позов [PERSON] задовольнити та стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. 00 коп. та понесені нею витрати по сплаті судового збору. Позивач за первісним позовом Вінницька міська рада свого представника в судове засідання не направила, хоча своєчасно була повідомлена про час та місце розгляду справи, надавши до суду заяву про перенесення розгляду справи в зв'язку з неможливістю забезпечити явку представника в судове засідання. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Держземагентства у Вінницькому районі Вінницької області свого представника в судове засідання не направила, надавши до суду заяву про про розгляд справи у відсутності їх представника, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Враховуючи, що позивач за первісним позовом Вінницька міська рада свого представника в судове засідання не направила вдруге, хоча своєчасно була повідомлена про час та місце розгляду справи, а також враховуючи, що позивач є юридичною особою та має відповідний штат працівників, суд вважає, що причини неявки, зазначені в заяві, не є поважними. Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦПК України заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні. Заявник та інші особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви. Розглянувши матеріали заяви, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази, оглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи №212/11473/2012, матеріали адміністративної справи № 2-а-2711/11, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що в серпні 2012 року Вінницька міська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Управління Держземагентства у Вінницькому районі Вінницької області про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку і зобов'язання вчинити дії та просила визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] серії ЯА № 819754 від 07.09.2005 року, виданий на ім'я [PERSON], яка розташована в садівничому товаристві «Берізка» П'ятничанського масиву в м. Вінниці, та зобов'язати [PERSON] повернути до державного архіву Держкомзему України м. Вінниці Вінницької області Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 819754 від 07.09.2005 року, зареєстрований за № 010500101003, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішення Вінницької міської ради від 04.03.2005 року № 1075 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу земельних ділянок у власність і оренду» (пункти 1.3, 2.3), на підставі якого було видано оспорюваний державний акт було визнано протиправним та скасовано постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2012 року. В подальшому [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до Вінницької міської ради про відшкодування шкоди та просила стягнути з Вінницької міської ради на її користь матеріальну шкоду у розмірі 238 грн. 49 коп., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., збитки в розмірі 2 049 грн. 75 коп., а також сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу, оскільки за обставин, що склалися, таке відшкодування передбачено ст. 1175 ЦК України. Як вбачається із заяви [PERSON] від 29.07.2014 року вона зменшила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та понесені судові витрати. Згідно ст. 126 ЗК України (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Відповідно до ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2014 року у цивільній справі №212/11473/2012 за позовом Вінницької міської ради до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Держземагентства у Вінницькому районі Вінницької області про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку і зобов'язання вчинити дії та зустрічним позовом [PERSON] до Вінницької міської ради про відшкодовування шкоди, первісний позов задоволено частково та визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №819754 від 07.09.2005 р., яким закріплено право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0, 0678 га для ведення садівництва, яка розташована в садівничому товаристві "Берізка", ділянка [NUMBER], П'ятничанський масив, м. Вінниця, стягнуто з [PERSON] на користь Вінницької міської ради 53 грн. 65 коп. судового збору. Зустрічний позов задоволено частково та стягнуто з Вінницької міської ради за рахунок коштів місцевого бюджету на користь [PERSON] 238 грн. 49 коп. матеріальної шкоди та 3 000 грн. моральної шкоди, а також 94 грн. 54 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено. Відповідно до ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 16.05.2014 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2014 року залишене без змін. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі рішення Вінницької міської ради від 04.03.2005 року № 1075 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу земельних ділянок у власність і оренду» (пункти 1.3, 2.3) 07.09.2005 року [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 819754, яким закріплено право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0678 га для ведення садівництва, яка розташована у садівничому товаристві «Берізка», ділянка [NUMBER], П'ятничанський масив, м. Вінниця. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010500101003. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.03.2012 р. по адміністративній справі № 2-а-2711/11 за позовом [PERSON] до Вінницької міської ради за участю [PERSON], як третьої особи по справі, про визнання недійсними та скасування пунктів 1.3. та 2.3. рішення Вінницької міської ради від 04.03.2005 р. №1075 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу земельних ділянок у власність і оренду" в задоволені позову було відмовлено. Як вбачається з постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2012 р. по адміністративній справі № 2-а-2711/11/0212 було задоволено апеляційну скаргу Вінницької міської ради, скасовано постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.03.2012 р. та прийнято нову постанову, якою було задоволено позов [PERSON] і визнано протиправними та скасовано 1.3. та 2.3. рішення Вінницької міської ради від 04.03.2005 р. №1075 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу земельних ділянок у власність і оренду". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.05.2014 р. задоволено касаційну скаргу [PERSON] Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2012 р. скасовано. Постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.03.2012 р. у справі за позовом [PERSON] до Вінницької міської ради за участю [PERSON], як третьої особи по справі, про визнання недійсними та скасування пунктів 1.3. та 2.3. рішення Вінницької міської ради від 04.03.2005 р. №1075 - залишено в силі. Зокрема вданій ухвалі зазначено, що приймаючи рішення від 04.03.2005 р. №1075 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу земельних ділянок у власність і оренду" Вінницька міська рада діяла відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду. Згідно роз'яснень, які містяться в п. п. 3, 4, 9, 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами", нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК України). Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Скасування судового рішення (пункт 3 частини другої статті 361 ЦПК) може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору. Підставою скасування судового рішення може бути лише ухвалене судом судове рішення, а не рішення третейського суду або іншого державного органу. Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв'язку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв'язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи. Заявник, мотивуючи заяву про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2014 року у цивільній справі №212/11473/2012, оскільки постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2012 р., на підставі якої було постановлене дане рішення, на даний час скасовано ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.05.2014 р., а тому пункти 1.3. та 2.3. рішення Вінницької міської ради від 04.03.2005 р. №1075 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу земельних ділянок у власність і оренду", на підставі яких був виданий [PERSON] державний акт, є чинними. Суд вважає обгрунтованими посилання заявника на те, що підставою для винесення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2014 року у цивільній справі №212/11473/2012 була постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2012 р., оскільки суд обґрунтовував ухвалене судове рішення саме даною постановою. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку що заява в цій частині є обгрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки заявником в судовому засіданні доведено, що вказана нею обставина могла вплинути на розгляд справи та рішення в ній. Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.05.2014 р. задоволено касаційну скаргу [PERSON] Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.06.2012 р. скасовано. Постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.03.2012 р. у справі за позовом [PERSON] до Вінницької міської ради за участю [PERSON], як третьої особи по справі, про визнання недійсними та скасування пунктів 1.3. та 2.3. рішення Вінницької міської ради від 04.03.2005 р. №1075 - залишено в силі. Отже, на даний час пункти 1.3. та 2.3. рішення Вінницької міської ради від 04.03.2005 р. №1075 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та передачу земельних ділянок у власність і оренду", на підставі яких був виданий [PERSON] державний акт, є чинними. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в позові Вінницької міської ради до [PERSON], третя особа Управління Держземагентства у Вінницькому районі Вінницької області про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку і зобов'язання вчинити дії слід відмовити. Що стосується зустрічного позову [PERSON] до Вінницької міської ради про відшкодовування моральної шкоди та судових витрат, понесених нею на сплату судового збору суд зазначає наступне. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Положеннями ст. ст. 21, 24, ч. 1 ст. 55 Конституції України встановлено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Так, п.п. 3, 4, 5, 9, 10-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В судовому засіданні позивач [PERSON] зазначає, що нею були виконанні всі вимоги Вінницької міської ради для передачі їй земельної ділянки в приватну власність, натомість тривалий час вона немає можливості користуватися земельною ділянкою, оскільки тривають судові процеси, їй створюються різноманітні перешкоди в користуванні ділянкою. Вона є інвалідом ІІІ групи загального захворювання. Судові справи, які тривають з 2011 року щодо скасування рішення міської ради, а на даний час державного акту, відволікають її від інших, більш корисних занять та скорочують вільний час, породжують зневіру до органів влади, нервове напруження, почуття роздратування, пригніченості, дискомфорту, розпачу, що спричиняє значне погіршення її здоров'я. Вона постійно відчуває тривогу та занепокоєння щодо можливості користуватися земельною ділянкою. В зв'язку з цим погіршується її стан здоров'я. З травня 2011 року по даний час вона постійно знаходиться під наглядом лікарів, її стан здоров'я періодично потребує хірургічних втручань, що тягне витрачання значних коштів на лікування. Їй завдано значних душевних страждань. Розмір моральної шкоди [PERSON] оцінює в 10 000 грн. 00 коп. Під час судового розгляду справи, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд прийшов до висновку, що позивач за зустрічним позовом [PERSON] має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Завдана їй моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї, та які негативно вплинули на стан її здоров'я, що підтверджується відповідними медичними документами, які містяться в матеріалах справи. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер, обсяг та тривалість моральних страждань та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково та стягнути на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування», шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом; спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 365 ЦПК України заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, враховуючи обставини справи, надані сторонами докази, з урахуванням встановлених судом нововиявлених обставин, суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2014 року у цивільній справі №212/11473/2012 за позовом Вінницької міської ради до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Держземагентства у Вінницькому районі Вінницької області про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку і зобов'язання вчинити дії та зустрічним позовом [PERSON] до Вінницької міської ради про відшкодовування шкоди, слід задовольнити, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2014 року у цивільній справі №212/11473/2012 слід скасувати, в позові Вінницької міської ради до [PERSON], третя особа Управління Держземагентства у Вінницькому районі Вінницької області про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку і зобов'язання вчинити дії слід відмовити, зустрічний позов [PERSON] до Вінницької міської ради про відшкодовування шкоди слід задовольнити частково. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що в позові Вінницької міської ради відмовлено, судові витрати позивача за первісним позовом слід залишити без відшкодування. Враховуючи, що зустрічний позов [PERSON] задоволено частково, з відповідача на її користь слід стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial