Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису. В обґрунтування заяви вказує те, що вона перебувала у зареєстровану шлюбі з [PERSON] , який розірваний рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05.04.2019 року. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зловживає алкогольними напоями і в стані алкогольного сп`яніння вчиняє щодо неї психологічне та фізичне насилля, що проявляється в безпідставних скандалах, словесних образах, приниженнях, а також застосуваннях фізичного насилля шляхом нанесення їй тілесних ушкоджень, шарпання та інших дій фізичного характеру. По вказаних фактах вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів з відповідними заявами про вчинення домашнього насильства. За результатами її заяв протягом 2020 року Рівненським міським судом Рівненської області було винесено дві постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі по 340 грн. за кожне право рушення. 20.01.2021 року [PERSON] спричинив їй тілесні ушкодження середньої тяжкості. По вказаному факту відкрито кримінальне провадження, яке наразі перебуває на розгляді в Рівненському міському суді Рівненської області. У зв`язку із протиправною і небезпечною поведінкою колишнього чоловіка [PERSON] вона разом з дітьми переїхали проживати в гуртожиток за адресою: [ADDRESS] є їхньою приватною спільною частковою власністю. [PERSON] змінив замки на вхідних дверях і до помешкання її не впускає, чим вчиняє перешкоди в користуванні її часткою майна. У зв`язку із такою поведінкою [PERSON] вона немає змоги спокійно проживати разом з дітьми у їхній квартирі та змушена знімати житло. З огляду на вищевказані обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що чинить [PERSON] відносно неї, а також наміри останнього, що виражаються у погрозах, вважає, що вона як жертва такого насильства потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України Про запобігання та протидію домашньому насильству. Просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] строком на шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав: 1) не чинити [PERSON] перешкод у користуванні квартирою, що належить їм на праві приватної спільної часткової власності та знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 2) заборонити [PERSON] перебувати у місці їхнього спільного проживання, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 3) заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з [PERSON] . Заявник в\~судовому засіданні\~підтримала заяву\~та просить\~її задовольнити.\~Крім того,\~зазначила,\~що [PERSON] \~являється їй\~бувшим чоловіком,\~наразі аліменти\~на утримання\~дітей не\~сплачує,\~має велику\~заборгованість.\~ [PERSON] \~зловживає алкогольними\~напоями і\~в алкогольному\~сп`янінні вчиняє\~відносно неї\~психологічне і\~фізичне насилля.\~Така його\~поведінка негативно\~впливає на\~її психологічний\~стан та\~їхніх дітей.\~ [PERSON] син\~ [PERSON] \~з вказаними\~обставинами відвідує\~психолога.\~Вказує,\~що [PERSON] \~змінив замки\~на вхідних\~дверях квартири\~ [ADDRESS] \~та не\~впускає її\~з дітьми\~в помешкання.\~Вищевказана квартира\~є її\~єдиним житлом\~та їхніх\~дітей.\~В зв`язку\~із протиправною\~поведінкою [PERSON] \~вона змушена\~винаймати інше\~житло в інтересах дітей. Вказала, що [PERSON] має іншу жінку, в якої у власності перебуває трикімнатна квартира, а також батьків, які мають власне житло, а тому вважає у разі заборони йому перебувати у місці їхнього спільного проживання, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] строком на\~шість місяців, останньому є де проживати. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання\~не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник Рівненського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області в судове засідання\~не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України Про запобігання та протидію домашньому насильству. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстровану шлюбі, який розірваний рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05.04.2019 року по справі № 569/23895/18 (а.с. 6). Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). З долученої до заяви копії свідоцтва про право власності виданого начальником УЖКГ Виконавчого комітету Рівненської міської ради Я.Сахнюком згідно з наказом від 29.09.2016 року № 652 вбачається, що на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] 38/1000 та членам його сім`ї [PERSON] 38/1000, [PERSON] 38/1000 та [PERSON] 36/1000 (а.с. 9). Відповідно до п.п. 3, 4, 5, 7, 14 ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~"Про\~запобігання та\~протидію домашньому\~насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб\~, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя). Ст.\~21\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на:\~\~дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Частинами 3, 4 статті 26\~цього Закону зазначає, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 16 вищезазначеного закону передбачено ведення Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі. Єдиний державний реєстр випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі (далі - Реєстр) - це автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, адаптування, зміни, поновлення, використання, поширення (розповсюдження, реалізації, передачі), знеособлення і знищення визначених цим Законом даних про випадки домашнього насильства та насильства за ознакою статі.\~\~Реєстр ведеться з метою:\~\~1) захисту життєво важливих інтересів постраждалих осіб, зокрема постраждалих дітей;\~\~2) попередження повторних випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі;\~\~3) забезпечення здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству та у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі;\~\~4) надання комплексної та своєчасної допомоги постраждалим особам суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству та у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі;\~\~5) обліку випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі;\~\~6) координації діяльності суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству та у сфері запобігання та протидії насильству за ознакою статі. Однак, суду не надано жодних доказів, щодо внесення до Єдиного державного реєстру випадків насильства відомостей щодо заявника. З запиту від 01.12.2020 року та відповіді на нього наданого т.в.о. начальника Рівненського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області С. Завального вх. № 19554/200/04-21 від 07.12.2020 року вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку Рівненського відділу поліції як «кривдник» з 12.01.2020 року та те, що протягом 2020 року на [PERSON] було складено два протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. За результатами розгляду [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на останнього штрафи в розмірі 340 грн. Однак, долучені до заяви витяги з ЄДРСР постанов № 569/1038/20 від 23.01.2020 року та № 569/888/20 від 02.03.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальної «ОСОБА _1, [INFO], не працюючого, проживаючого АДРЕСА-1», суд не бере до уваги, оскільки з вищевказаних постанов неможливо ідентифікувати особу правопорушника, а іншими доказами така інформація не підтверджується. Обставини вчинення фізичного насильства, на які посилається заявниця, а саме нанесення їй тілесних ушкоджень середньої тяжкості, на підставі чого було відкрито кримінальне провадження № 12020180010000375, яке як зазначає заявниця перебуває на розгляді в суді, на час розгляду справи не є встановленими у визначений законом спосіб, оскільки вирок суду у даному кримінальному провадженні не ухвалено і вина [PERSON] не встановлена. Застосування економічного насильства щодо ненадання можливості заявниці користуватись спільною квартирою та побутовими речами не є доведеним будь-якими доказами. Суд позбавлений можливості надати оцінку даним обставинам у відсутність належних, допустимих та достатніх доказів наявності у [PERSON] перешкод, які чинить [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS] . Крім того, заявницею не надано будь-яких доказів, що вона з дітьми проживає в іншому місці певний період, в зв`язку з неможливістю проживати у власній квартирі. Також варто зазначити, що заборона [PERSON] перебувати у квартирі [ADDRESS] порушить його право, оскільки вказана квартира належить йому на праві приватної спільної часткової власності разом із\~\~ [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9) . За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів вчинення [PERSON] психологічного, економічного та фізичного насильства щодо неї, а самі лише твердження [PERSON] , а тому суд не може їх покласти в основу рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи. Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Оскільки, судом не встановлено наявності ризиків для [PERSON] у застосуванні відносно неї з боку [PERSON] будь-якого насильства у подальшому, а тому визначених законом підстав для видачі обмежувального припису не вбачається.

Outcome: dismissed