Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" 09 листопада 2015 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до договору KTXRF710020103 від 26 березня 2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 5408 гривень зі сплатою 5,04 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26 березня 2010 року. ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобовязання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 23 жовтня 2015 р., складає 63712,40 гривень. Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не зявився у судове засідання, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про місце та час розгляду справи її було повідомлено належним чином судовою повісткою, заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутності не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ Судом, встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 26 березня 2008 року між нею та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір № KTXRF710020103, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 5408 гривень зі сплатою 5,04 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26 березня 2010 року (а.с. 6 ) Згідно п.3.2.2 кредитного договору позичальник зобовязався погашати кредит в дату згідно графіку погашення кредиту та процентів, зазначеному в додатку № 1, а саме, щомісячно погашати заборгованість за кредитом, за відсотками, комісією (а.с. 7 ) Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. На час розгляду справи судом сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 26 березня 2008 року, враховуючи право ПАТ КБ "Приватбанк" вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 63712,40 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає 2867,67 гривень; - відсотки за кредитом складають 137,84 гривень; - заборгованість по комісії - 1892,80 гривень; - пеня - 55303,98 гривень; - штраф (фіксована частина) - 500 гривень; - штраф (процентна складова) - 3010,11 гривень. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно позову банк до заборгованості відповідача [PERSON] включив - штраф в сумі 3510,11 гривня. Відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов"язань, передбачних цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний платити штраф в розимірі 500 грн.+5% від суми позову (а.с. 9 ). Оскільки позичальник [PERSON] порушила строки платежів за зобовязаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 09 листопада 2015 р. звернувся до суду, тому відповідач [PERSON] повина відповідно до п. 6.1 кредитного договору, ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу штраф, який на час розгляду справи судом складає 3519,11 гривень. Із положення ст.625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший відсоток не встановлений договором. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконувала, в звязку з чим станом на 23 жовтня 2015 р., мала прострочену заборгованість за кредитом 63712,40 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає 2867,67 гривень; -відсотки за кредитом складають 137,84 гривень: - заборгованість по комісії - 1892,80 гривень; - пеня - 55303,08 гривень; -штраф (фіксована складова) - 500 гривень; -штраф (процентна складова) - 3010,11 гривень. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачкою не спростований. Відтак, суд, віднаходить обґрунтованими вимоги банку про стягнення заборгованості по процентам, неустойки (штрафу) у вищевказаному розмірі, що підлягають задоволенню. Відповідач порушила умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором від 26 березня 2008 року на час розгляду справи судом відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 63712,40 гривень. \~ Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно частини 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно п. 3.3.3 кредитного договору при настанні подій, зазначених в п. 3.3.3., в тому числі порушенні позичальником будь-якого з зобовязань, передбачених умовами цього договору, банк має право стягнути кредит до настання строків, передбачених п. 3.3. цього договору, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет застави, а також реалізувати свої вимоги, що випливають з цього договору за рахунок іншого майна позичальника, його гарантів та поручителів відповідно до діючого законодавства (а.с.7 ). За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за Договором, процентів за користування кредитом та пені підлягають задоволенню на підставі статей 526, 554, 611, 1054 ЦК України. Таким чином, позов задоволено шляхом стягнення суми заборгованості, процентів та пені з відповідача. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. \~ Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розмірів мінімальної заробітної плати і не більш 5 розмірів мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1218 гривень. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 63712,40 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1218 гривень (1% від 63712,40 гривень), які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача [PERSON].

Outcome: partial