Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворіжхліб», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «ОРАНТА», [PERSON], просив стягнути на його користь з Публічного акціонерного товариства «Криворіжхліб» матеріальну шкоду в розмірі 11576 грн. 49 коп.; стягнути на його користь з Публічного акціонерного товариства «Криворіжхліб» моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. 00 коп. ; стягнути на його користь з Публічного акціонерного товариства «Криворіжхліб» витрати повязані з авто товарознавчою експертизою в розмірі 1500 грн. 00 коп., а також судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Пояснивши свою заяву тим, що 22 лютого 2016 року , приблизно о 06 год 40 хв. [PERSON] керуючи автобусом марки «ГАЗ 33021» , реєстр.номер № АЕ 6498СЕ по вул. Іллічівська в м. Кривому Розі виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем марки « Хюндай Акцент» реєстр.номер АЕ 6602ЕВ, що належить [PERSON] За постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № Д22/03/16, від 14.03.2016 року сума матеріального збитку завданого власнику автомобіля « Хюндай Акцент» реєстр.номер АЕ 6602ЕВ , на дату 10.03.2016 року складає 49223 грн. 62 коп. [PERSON] працює водієм в ПАТ « Криворіжхліб» і під час здійснення ДТП , в наслідок якого було завдано шкоди керував автобусом марки «ГАЗ33021» реєстр.номер АЕ 6498СЕ, який належить ПАТ « Криворіжхліб». Цивільно-правова відповідальність ПАТ «Криворіжхліб» як власника наземного транспортного засобу була застрахована в НАСК «ОРАНТА» , відповідно до страхового акту страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 37647 грн. 13 коп., отже різниця між страховим відшкодуванням і фактичним розміром завданої позивачу шкоди складає: 49223 грн.62 коп. - 32647 грн.13коп.=11576 грн.49 коп. Крім цього позивачем понесені витрати на проведення авто товарознавчої експертизи в розмірі 1500 грн. , а також позивачу завдано моральної шкоди, що полягає в порушенні нормальних родинних, дружніх та побутових стосунків. Негативні наслідки які призвели до душевних та моральних страждань позивач оцінює в розмірі 30\~000 грн. 19.10.2016 року позивач подав до суду уточнену позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Криворіжхліб», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «ОРАНТА» в якій просив суд стягнути на його користь з Публічного акціонерного товариства «Криворіжхліб» матеріальну шкоду в розмірі 11576 грн. 49 коп.; стягнути на його користь з Публічного акціонерного товариства «Криворіжхліб» моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. 00 коп. ; стягнути на його користь з Публічного акціонерного товариства «Криворіжхліб» витрати повязані з авто товарознавчою експертизою в розмірі 1500 грн. 00 коп., а також судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовну заяву підтримали в повному обсязі просили задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, детально виклала обґрунтування в письмових запереченнях. Зокрема звернула увагу, на розбіжності у висновках експертного автотоварознавчого дослідження №Д22/03/16 від 14.03.2016, складеного судовим експертом [PERSON] та висновками експертів ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» залученого страховою компанією, відсутні докази проведення відповідного ремонту та його вартості. Ліміт відшкодування за полісом не перевищено, а отже відповідальність повинна нести страхова компанія. Моральні шкода є необґрунтованою, а її розмір завищений. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі. Також вказала на розбіжності в оцінці завданої матеріальної шкоди, підкреслила відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди. Представник третьої особи ПАТ«Страхова компанія «ОРАНТА» [PERSON] до судового засідання призначене на 24.04.2017 року не з'явився, під час попередніх судових засідань, проти задоволення позову заперечував. Допитаний в судовому засіданні судовий експерт [PERSON] суду пояснив, що при оцінці матеріальної шкоди, як він так і співробітники ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» використовували однакові вихідні дані та методику. Щодо різниці в оцінці, то вони викликані наступними обставинами: (а) ТОВ "ГАРАНТ-АСІСТАНС" робила висновок за матеріалами складеними аварійним комісаром, та напевно не розбирали автомобіль; (б) при оцінці експертами ТОВ "ГАРАНТ-АСІСТАНС" бралася базова комплектація, а у позивача вона майже повна, що зумовило різні вихідні дані щодо ціни автомобілю; (в) експертами ТОВ "ГАРАНТ-АСІСТАНС" не враховувалась площа пошкодженої поверхні та витрати матеріалів; (г) експертами ТОВ "ГАРАНТ-АСІСТАНС" не враховувалась необхідність заміни задньої двері. Судом встановлено, що згідно постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області [PERSON], визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП ( а.с.6) Відповідальність ПАТ «Криворіжхліб», як власника наземного транспортного застрахована в Національній акціонерній страховій компанії «Оранта» (ПАТ Відповідно до страхового акту від 22.04.2016 року№ОЦВ-16-1516/1 страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 37 647, 13 грн. (розмір матеріального збитку 38157,13 - 510 грн. франшиза (а.с. 71,72). При цьому розмір матеріального збитку встановлено на підставі дослідження ТОВ "ГАРАНТ-АСІСТАНС"від 22.03.2016 року (а.с. 73-84). За висновком експертного авто товарознавчого дослідження № Д22/03/16 щодо розрахунку суми матеріального збитку [PERSON] завдано матеріальної шкоди на суму 49223,62 грн., на дату 10.03.2016 року ( а.с.14 ) Фактично спір між сторонами виник з наявних розбіжностей в оцінці матеріального збитку. За загальним правилом згідно зі ст.1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В той же час норми Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обмежує розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність (п.22.1 ст.22 межами ліміту відповідальності; ст.29 вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу (у випадку його наявності), розрахованого у порядку, встановленому законодавством; відповідно до пункту 32.7 ст.32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, повязану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з п.12.1 ст.12 страхове відшкодування\~завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту). Враховуючи вищевказане, різницю між реальними збитками і\~відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу (який відшкодовує\~страховик згідно з Законом України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує безпосередньо особа, яка завдала збитків. Отже, Відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи, на підставі спеціальної норми ст.29 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснює відшкодування витрат, повязаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, як вказано вище, на підставі ст. 1194 Цивільного кодексу України має відшкодовувати безпосередньо особа, яка завдала збитків. Даний висновок підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 02.12.2015р. у справі №6-691цс12. Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його користь або на користь третьої особи страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. При цьому не передбачено стягнення матеріальної шкоди в солідарному порядку, оскільки позивачем пред'явлено позов шляхом звернення до страховика та до заподіювача шкоди. Суд вважає розрахунок висновком експертного авто товарознавчого дослідження № Д22/03/16 щодо розрахунку суми матеріального збитку [PERSON] завдано матеріальної шкоди на суму 49223,62 грн., на дату 10.03.2016 року не спростованим відповідачем ( а.с.14 ). Так, судовий експерт [PERSON] суду пояснив, що при оцінці матеріальної шкоди, як він так і співробітники ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» використовували однакові вихідні дані та методику. Щодо різниці в оцінці, то вони викликані наступними обставинами: (а) ТОВ "ГАРАНТ-АСІСТАНС" робила висновок за матеріалами складеними аварійним комісаром, та напевно не розбирали автомобіль; (б) при оцінці експертами ТОВ "ГАРАНТ-АСІСТАНС" бралася ціна базової комплектація (164 037,80 грн.), а у позивача вона майже повна (188 702,89 грн.), що зумовило різні вихідні дані щодо ціни автомобілю; (в) експертами ТОВ "ГАРАНТ-АСІСТАНС" не враховувалась площа пошкодженої поверхні та витрати матеріалів; (г) експертами ТОВ "ГАРАНТ-АСІСТАНС" не враховувалась необхідність заміни задньої двері. Вказані пояснення підтверджені відповідними висновками дослідженими в судовому засіданні, а саме дослідження ТОВ "ГАРАНТ-АСІСТАНС" від 22.03.2016 року (а.с. 73-84), експертного автотоварознавчого дослідження № Д22/03/16 щодо розрахунку суми матеріального збитку [PERSON] завдано матеріальної шкоди на суму 49223,62 грн., на дату 10.03.2016 року (а.с. 9-14). Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивачем, у відповідності до вимог ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України, доведено ті обставини, на які він посилалась як на підставу своїх вимог. Вказане вище автотоварознавче дослідження № Д22/03/16 щодо розрахунку суми матеріального збитку [PERSON], є належним та допустимим письмовим доказом, який містить інформацію щодо предмета доказування, має суттєве значення для вирішення справи і здобутий у передбачений законом спосіб. Зокрема,\~ст. 13 Закону України «Про судову експертизу»\~визначено\~право експерта проводити на договірних засадах дослідження з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, з урахуванням обмежень, передбачених законом. Оскільки страхове відшкодування, сплачене страховиком не покриває заподіяну майнову шкоду позивачу, то у відповідності з вимогами закону, решта суми підлягає відшкодуванню винною особою, а саме ПАТ «Криворіжхліб» як власника наземного транспортного засобу в трудових відносинах з яким перебував [PERSON], підлягає стягненню майнова шкода заподіяна позивачу в сумі 11 576,49 грн. (49 223,62 грн.матеріальної шкоди - 37 647,13 грн. страхового відшкодування). Крім заподіяння матеріальної шкоди, позивачу по справі була заподіяна і моральна шкода, яка виразилася у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження автомобіля та неможливості користування ним. Позивач вважає, що відповідач спричинив йому моральну шкоду, яку оцінює у 30 000 гривень., суд вважає таку необхідним компенсацію моральної шкоди зменшити до 1000 грн., що буде належною. та такою, що відповідає принципу розумності та справедливості. Зокрема, суд звертає увагу, що страхове відшкодування було сплачено, автомобіль відремонтовано, ступінь моральних страждань позивача. Позивачем понесено судові витрати за проведення автотоварознавчих експертизи № Д22/03/16 у розмірі 1 500 грн. 00 коп.. Висновки зазначеної експертизи суд поклав в основу рішення, тому зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1\~ст. 79 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. У ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судових витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial