Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Київській області" (далі - ДУ "ТМО МВС по Київській області"), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Київська обласна профспілкова організація атестованих працівників органів внутрішніх справ України, [PERSON] , про визнання незаконним та таким, що підлягає скасуванню, наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що вона працювала лікарем- терапевтом терапевтичного відділення № 1 стаціонару ДУ "ТМО МВС по Київській області". Наказом ДУ "ТМО МВС по Київській області" від 28 травня 2020 року № 33 до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани. [PERSON] стверджувала, що таке рішення роботодавця є незаконним та зазначила, що вона не порушувала трудової дисципліни. Застосовуюючи до неї захід дисциплінарного стягнення, ДУ "ТМО МВС по Київській області" не отримало від [PERSON] письмових пояснень. Також роботодавець усупереч нормам ч. 2 ст. 252 КЗпП України, ч. 2 ст. 41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" не отримав згоди виборного профспілкового органу, членом якого була позивач, на притягнення її до дисциплінарної відповідальності. З цих підстав [PERSON] просила суд визнати незаконним та таким, що підлягає скасуванню, наказ ДУ "ТМО МВС по Київській області" від 28 травня 2020 року № 33, яким до неї застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому зазначив, що оскаржуваним наказом ДУ "ТМО МВС по Київській області" від 28 травня 2020 року № 33 позивач була притягнута до дисциплінарної відповідальності за грубе порушення правил санітарно-протиепідемічного режиму. Від ознайомлення з наказом [PERSON] відмовилась. Також відповідач вказував на те, що позивач не повідомляла роботодавця, що є членом виборного профспілкового органу, а про створення первинної профспілкової організації ДУ "ТМО МВС по Київській області" дізналось лише 01 червня 2020 року, тобто після видання оскаржуваного наказу. Ураховуючи наведене, відповідач просив суд відмовити [PERSON] у задоволенні її позовних вимог. Позивач подала до суду відповідь на відзив ДУ "ТМО МВС по Київській області", в якій зазначила про необґрунтованість доводів відповідача, наведених у відзиві. Відповідач заперечення на відповідь на відзив до суду не подав. Треті особи пояснення щодо позову чи відзиву до суду не подали. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з мотивів, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову з підстав, наведених у відзиві. Представник третьої особи Київської обласної профспілкової організації атестованих працівників органів внутрішніх справ України та третя особа [PERSON] у судовому засіданні зазначили, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими. Заслухавши вступні слова позивача, її представника, представника відповідача, представника третьої особи Київської обласної профспілкової організації атестованих працівників органів внутрішніх справ України, третьої особи [PERSON] , показання свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. 01 жовтня 2018 року [PERSON] була призначена на посаду лікаря-терапевта терапевтичного відділення № 1 стаціонару ДУ "ТМО МВС по Київській області" (а. с. 19-20). Наказом ДУ "ТМО МВС по Київській області" від 28 травня 2020 року № 33 до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани (а. с. 61-62). Вирішуючи питання про правомірність дій роботодавця щодо притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана. Відповідно до ч. 1 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Верховний Суд у постанові 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17 вказав, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Наказ ДУ "ТМО МВС по Київській області" від 28 травня 2020 року № 33 про накладення на позивача дисциплінарного стягнення не відповідає вимогам трудового законодавства, зокрема у ньому не вказано, порушення яких саме положень нормативних або локальних актів під час виконання своїх посадових обов`язків допустила [PERSON] . Отже, в оскаржуваному наказі не зазначено в чому конкретно полягає порушення позивачем її трудових обов`язків. За приписами ч. 1 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться роботодавцем на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, тобто щодо обставин, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що до застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді догани він запропонував їй надати письмові пояснення, як цього вимагає норма ст. 149 КЗпП України. Згідно з ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. Оскаржуваний наказ виданий ДУ "ТМО МВС по Київській області" від 28 травня 2020 року, а позов про визнання його незаконним пред`явлено [PERSON] 13 серпня 2020 року, тобто у межах тримісячного строку, встановленого ч. 1 ст. 233 КЗпП України. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність визнати незаконним наказ ДУ "ТМО МВС по Київській області" від 28 травня 2020 року № 33 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] ". При цьому суд зауважує, що визнання оскаржуваного наказу незаконним є підставою для скасування його відповідачем, а отже застосований судом спосіб поновлення порушеного права позивача є ефективним. Водночас суд відхиляє доводи [PERSON] про порушення роботодавцем при притягненні її до дисциплінарної відповідальності норм ч. 2 ст. 252 КЗпП України, ч. 2 ст. 41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", позаяк позивач не надала доказів, які б свідчили про те, що на станом на 28 травня 2020 року вона була членом виборного профспілкового органу. Позивач була обрана заступником голови Первинної профспілкової організації працівників ДУ "ТМО МВС по Київській області" 02 червня 2020 року (а. с. 17), тобто після видання оскаржуваного наказу, а тому гарантії, встановлені ч. 2 ст. 252 КЗпП України, ч. 2 ст. 41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", на неї не поширюються. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: partial