Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що останній на підставі укладеного з ним письмового договору доручення від 21.09.2012 року працював у ТОВ "Чарівний Гулівер" торговим агентом. Відповідно до п. 1.1.8 розділу 1 договору доручення, укладеного з [PERSON] він повинен був забезпечувати у повному обсязі та своєчасне надходження грошових коштів у касу підприємства. Згідно п.1.1.18 розділу 1 договору доручення від 03.09.2013 року торговий агент [PERSON] зобов'язаний був отримувати грошові кошти у покупців за товар та здавати їх в касу ТОВ "Чарівний Гуллівер" в строки, встановлені графіком здачі звітності та грошових коштів в касу підприємства. Згідно з графіком відповідач мав здавати звітність та грошові кошти щонеділі по вівторкам та п'ятницям. У вказані дні відповідач до офісу ТОВ "Чарівний Гуллівер" не з'явився, з представниками підприємства в телефонному режимі не зв'язався, його телефон був вимкнений. Відповідач порушив покладені на нього обов'язки щодо забезпечення сдачі до каси підприємства грошових коштів і не здав отримані у покупців грошові кошти. 31.01.2013 року при проведенні звірки заборгованості у телефонному режимі з покупцями м. Дружківки і м. Костянтинівки було встановлено, що торговому агенту [PERSON] були передані покупцями готівкові кошти у сумі 21938,88 грн. Покупці в актах звірок з підприємством письмово вказали, що грошові кошти усього на загальну суму 21 938,88 грн. передали торговому агенту [PERSON] Ці кошти до каси підприємства відповідач не здав. Відповідач згідно письмового договору про повну індивідуальну відповідальність від 03.10.2012 року несе повну індивідуальну відповідальність за збереження ввірених йому матеріальних цінностей. Відповідачу, у зв'язку з виконанням трудових обов'язків торгового агента, були передані покупцями грошові кошти у розмірі 21 938,88 грн. Діями відповідача підприємству нанесена пряма матеріальна шкода, оскільки клієнти підприємства вказують, що вони сплатили ТОВ "Чарівний Гуллівер" гроші за товар, але в касу підприємства ці гроші не надійшли. Просять стягнути з відповідача на користь ТОВ "Чарівний Гуллівер" грошові кошти у сумі 21938,88 грн., а також судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Просить їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав. Вважає, що трудових відносин між позивачем та відповідачем не існувало. Були послуги, які надавав [PERSON] з передання грошей від покупця товару на підприємство позивача. Позивачем не доведено факт отримання спірної суми [PERSON] у покупців. Всі кошти, які [PERSON] отримував за переданий товар , він повернув до каси підприємства, що підтверджується відповідними відомостями. Просить в позові відмовити. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно ст. 214 ЦПК України визначення характеру спірних правовідносин, а також вирішення питання про правову норму, що підлягає до них застосуванню, є обов"язком суду під час ухвалення рішення. Сама по собі вказівка позивачем у позовній заяві конкретної норми закону не обмежує суд тільки цією нормою з огляду на підстави позову, пояснення заявника та доведені ним обставини. В п.9 постанови №5 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009року "Про застосування норм цивільного процеуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" зазначено, оскільки підставою позову є фактичні обставини , що наведені у заяві, то значення позивачем конкретної правової норми на обгрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Суд встановив, що між ТОВ "Чарівний Гуллівер" та відповідачем було укладено договір доручення від 03.09.2012 року (а.с.6 т.1). Згідно довідки бухгалтерії ТОВ "Чарівний Гуллівер" №6 від 21 березня 2013року (а.с. 25 т.2) [PERSON] надавав послуги підприємству "Чарівний Гуллівер" за договором доручення від 03.09.2012року, за надані послуги йому щомісячно нараховувалося нагородження. Відповідно до пп.1.1.8 договору доручення від 03.09.2012 року повірений зобов'язується від імені довірителя забезпечувати в повному обсязі та своєчасно надходження грошових коштів від клієнтів в касу підприємства відповідно до затвердженого графіку здачі грошових коштів в касу підприємства (а.с.6 т.1). Відповідно до п. 1.1.18 договору відповідач зобов'язаний отримувати гроші у покупців за товар і здавати їх у касу ТОВ "Чарівний Гуллівер" в строки, встановлені графіком здачі звітності і грошових коштів до бухгалтерії. Згідно графіку здачі звітності та грошових коштів, днем здачі відповідачем звітності та коштів є вівторок- 11-00 год. та п'ятниця- 11-00 год. (а.с.8). Таким чином, суд вважає, що між позивачем та відповідачем виникли цивільно-правові відносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, а не нормами трудового законодавства. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов"язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Згідно ст.ст. 1004,1006 ЦК України повірений зобов"язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв"язку з виконанням доручення. Суд встановив, що на виконання умов договору доручення відповідач отримав грошові кошти у покупців позивача на загальну суму 18336,87грн, а саме у ФОП [PERSON] магазин «[INFO]» по накладним ЧГ -85477 від 28.12.2012р на суму 314,98грн, Д-00144738 від 21.12.2012 -186грн, Д-00145986 від 04.01.2013 - 56,70грн; ФОП [PERSON] по накладним: ЧГ 86902 від 11.01.2013 - 56,38грн, ЧГ 82237 від 07.12.2012р - 693,78грн; ФОП [PERSON] по накладним ; ЧГ- 85998 від 04.01.2013р - 349,07грн, Д-00145991 від 04.01.2013р- 233,21грн, Д-00147690 від 18.01.2013р - 101,5грн, Д-00147604 від 18.01.2013р - 96,70грн, ЧГ-87838 від 18.01.2013р - 273,91грн; ФОП [PERSON] по накладним ЧГ- 85033 від 25.12.2012 - 936,61грн, Д-00145165 від 25.12.2012 - 220,62грн, Д-00145167 від 25.12.2012р - 615,56грн, ЧГ-85637 від 28.12.2012р - 392,35грн, Д-00145699 від 28.12.2012р - 224,64грн, Д-00145702 від 28.12.2012 - 231,32грн, Д-00145702 від 28.12.2012р - 280,80грн, ЧГ- 86051 від 04.01.2013р -1101,46грн, Д-00146793 від 11.01.2013р - 562грн, ЧГ- 87397 від 15.01.2013р - 809,11грн, Д-00147250 від 15.01.2013р- 140,20грн, Д-00147251 від 15.01.2013р - 450,36грн, ЧГ -87845 від 18.01.2013р - 725,06грн, Д-00147610 від 18.01.2013р - 437,80грн, Д-00147611 від 18.01.2013р - 555,64грн, ЧГ 88389 від 22.01.2013р. - 327,24грн, Д-00148100 від 22.01.2013р- 624,44грн, ЧГ -88951 від 25.01.2013р - 1542,33грн, Д-00148538 від 25.01.2013р - 635,24грн, Д-00148539 від 25.01.2013р - 570,32грн, ЧГ-89333 від 29.01.2013р - 1437,00грн, Д-00148861 від 29.01.2013р -687,93грн, Д-00148862 від 29.01.2013р - 588,32грн; ФОП [PERSON] по накладним ЧГ 87343 від 15.01.2013р - 361,69грн; ФОП [PERSON] по накладним: ЧГ 88344 від 22.01.2013р -484,24грн., що підтверджується записом «опл» і підписом [PERSON] в видаткових накладних. Згідно висновку експерта від 08.04.2013р № 209 рукописні записи та підписи від імені поставщика - ТОВ «Чарівний Гуллівер» у вищезазначених накладних були виконані [PERSON] (а.с. 225-245 т.1). Судом встановлено, що зазначену суму коштів [PERSON] не передав в касу позивача, що підтверджується зворотньо-сальдовими відомостями (а.с.25-28,31-32 т.1). Оскільки відповідач добровільно не повертає кошти в сумі 18336,87грн, суд вважає, що є підстави для їх стягнення в примусовому порядку. Суд вважає, що позивачем не доведено в судовому засіданні той факт, що відповідач отримав оплату за товар у покупців на загальну суму 3602,01грн, а саме у ФОП [PERSON] по накладній ЧГ 87841 від 18.01.2013 -153,03грн, Д-00147605 від 18.01.2013р - 120,56грн; ФОП [PERSON] по накладним ЧГ 87839 від 18.01.2013р - 229,34грн, ЧГ 86906 від 11.01.2013р -101,35грн, ЧГ 87840 від 18.01.2013р - 37,26грн, ЧГ 86905 від 11.01.2013р - 163,28грн; ФОП [PERSON] магазин «[INFO]» по накладним Д-00145987 від 04.01.2013р - 239,06грн, ЧГ 85995 від 04.01.2013р - 318,37грн, ЧГ 85994 від 04.01.2013р -198,86грн; ФРП [PERSON] магазин «[INFO]» по накладній Д-00144738 від 21.12.2012 на суму 91,64грн; ФОП [PERSON] по накладним ЧГ87844 від 18.01.2013р - 287,29грн, Д00147609 від 18.01.2013р - 56,65грн; ПП «РМН Сервіс» по накладним ЧГ 84544 від 21.12.2012р - 66,98грн, Д-00144736 від 21.12.2012р - 211,94грн; ФОП [PERSON] по накладним ЧГ 81694 від 04.12.2012р- 632,61грн, ЧГ 82237 від 07.12.2012р - 693,78грн. Позивач посилається на Акти звірки між ТОВ «Чарівний Гуллівер» та вказаними покупцями (а.с.12,14,17,20,21 т.1, а.с. 41 т.2), але суд вважає, що незгода покупців з сумою заборгованості та їх ствердження, що кошти передавалися [PERSON], не є належними доказами. Документів, які б свідчили, що [PERSON] отримав оплату від покупців по зазначеним накладним, суду не надані, тому в цій частині позову суд вважає необхідним відмовити. Представник відповідача стверджує, що [PERSON] повернув позивачу всі кошти, які були ним отримані в оплату за товар від покупців, що на його думку підтверджується відомостями ( а.с. 1 -13 т.2 ), але зі змісту цих відомостей не вбачається по номеру яких накладних були отримані кошти позивачем, тому суд вважає, що відповідачем не доведено в судовому засіданні, що ним були передані кошти позивачу на суму 18 336,87грн по вищевказаним накладним, а факт оплати товару по цим накладним покупцями позивача підтверджується особистим записом про оплату і підписом [PERSON]. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,40 грн. (а.с.1,59 т.1).

Outcome: partial