Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІСУ", в якому просить визнати недійсним договір комісії від 12.11.2016 року № 3976/16/000333 укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІСУ" щодо реалізації автомобіля "SKODA FABIA", номер двигуна V-1390, номер кузова [NUMBER], чорного кольору, 2004 року випуску. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] на праві приватної власності належить автомобіль марки "SKODA FABIA", номер двигуна V-1390, номер кузова [NUMBER], чорного кольору, 2004 року випуску. 12.11.2016 року від імені позивача, але без його відома було підписано договір комісії, згідно якого ТОВ "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІСУ" виступає Комісіонером, а позивач Комітентом. Вважає, що договір комісії не підписувався позивачем, а отже зазначене свідчить про відсутність вільного волевиявлення Комітента, як учасника правочину, що дає підстави для визнання Договору комісії недійсним. Ухвалою суду від 20 червня 2017року відкрито провадження у даній справі. Ухвалою суду від 18 серпня 2017 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON]- [PERSON] зобов'язано відповідача надати суду оригінал Договору комісії від 12 листопада 2016 року № 3976/16/000333 укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІСУ". Ухвалою суду від 11 січня 2018 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON]- [PERSON] та витребувано з територіального сервісного центру №1845 Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області, оригінал Договору комісії 12 листопада 2016 року № 3976/16/000333. Ухвалою суду від 26 лютого 2018 року задоволено клопотання представника позивача зобов'язано Головний сервісний центр МВС України надати Рівненському міському суду відомості про те, чи надходила інформація до електронного реєстру стосовно документів: Акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер 3976/16/000333 від 12 листопада 2016 року та оригінал Акту огляду реалізованого транспортного засобу № 3976/16/000333 від 12 листопада 2016 року, стосовно автомобіля марки «Skoda Fabia 1,4» 2004 року випуску, номерний знак [NUMBER]. Ухвалою суду від 26 лютого 2018 року задоволено клопотання представника позивача зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю "СТОА-Автоторгсервісу надати Рівненському міському суду слідуючі відомості та інформацію : повідомити чи зареєстроване товариство з обмеженою відповідальністю "СТОА-Автоторгсервісу" (Рівне, вул. Гайдамацька,21, код ЄДРПОУ 31186645) у електронному реєстрі суб»єктів господарювання які здійснюють оптову та роздрібну торгівлю автомобілями; надати журнал обліку договорів комісії купівлі-продажу транспортних засобів за період жовтень-грудень 2016 року; надати відомості про те, чи перебувають у трудових відносинах з товариством "СТОА-Автоторгсервісу" громадяни: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], якщо так, надати суду документи, що підтверджують прийняття вказаних осіб на роботу та звільнення; надати відбиток печатки товариства з обмеженою відповідальністю "СТОА-Автоторгсервісу" (Рівне, вул. Гайдамацька,21, код ЄДРПОУ 31186645) . Ухвалою суду від 26 лютого 2018 року задоволено клопотання представника позивача зобов'язано Регіональний сервісний центр МВС Рівненської області, на протязі десяти днів з моменту отримання вказаної ухвали, надати Рівненському міському суду відомості про те, чи зареєстровано товариство з обмеженою відповідальністю "СТОА-Автоторгсервісу" (Рівне, вул. Гайдамацька, 21, код ЄДРПОУ 31186645) на право здійснення комісійної торгівлі автомобілями у реєстрі на право здійснення комісійної торгівлі автомобілями якщо так, то надати витяг з цього реєстру). Витребувано інформацію щодо того, чи наддавались ТОВ "СТОА-Автоторгсервісу" бланки документів: Акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер 3976/16/000333 від 12 листопада 2016 року та Акту огляду реалізованого транспортного засобу № 3976/16/000333 від 12 листопада 2016 року, складені ТОВ "СТОА-Автоторгсервісу" стосовно автомобіля марки «Skoda Fabia 1,4» 2004 року випуску, номерний знак [NUMBER]. Ухвалою суду від 26 лютого 2018 року задоволено клопотання представника позивача зобов'язано територіальний сервісний центр №1845 Регіонального сервісного центру МВС у Житомирській області надати Рівненському міському суду оригінал Акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер 3976/16/000333 від 12 листопада 2016 року та оригінал Акту огляду реалізованого транспортного засобу № 3976/16/000333 від 12 листопада 2016 року, стосовно автомобіля марки «Skoda Fabia 1,4» 2004 року випуску, номерний знак [NUMBER], для огляду в судовому засіданні. Ухвалою суду від 26 лютого 2018 року задоволено клопотання представника позивача залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТОА-Автоторгсервісу" про визнання договору недійсним - [PERSON] та [PERSON] в якості третіх осіб на стороні відповідача без самостійних вимог. Ухвалою суду від 30 травня 2018 року задоволено клопотання представника позивача та призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Рівненському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру УМВ України. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 21 грудня 2018 року прийнято до розгляду та поновлено провадження у даній справі. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав викладених в позовній заяві, просив позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, вказує, що товариство в особі директора не приймало участі в підписанні та укладенні договору комісії, а тому спірний договір не відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Ким саме був виготовлений та використаний згаданий договір комісії від 12.11.2016 року не встановлено. Аналогічні пояснення про те, що директор товариства [PERSON] не укладав, не підписував та не скріплював печаткою договір комісії, останній надав при допиті в якості свідка о/у Святошинського ГУНП у м.Києві в ході досудового розслідування кримінального провадження. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Також зазначили, що у зв"язку із пожежею, яка виникла 18.09.2018, ТОВ "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІСУ" довгий час не могли отримувати вхідну кореспонденцію, на підтвердження чого надали акт про пожежу №112 від 18.09.2018. Треті особи, які не заявляють позовні вимоги на предмет спору [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явилися, як і не з"являлися у попередні судові засідання, хоча були повідомлені належним чином та завчасно. Клопотань від них не надходило. Заслухавши вступне слово представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що згідно Договору комісії від 12 листопада 2016 року № 3976/16/000333 Товариство з обмеженою відповідальністю "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІСУ" в подальшому Комісіонер, в особі директора [PERSON] та [PERSON] в подальшому Комітент, укладено договір щодо реалізації автомобіля "SKODA FABIA", номер двигуна V-1390, номер кузова [NUMBER], чорного кольору, 2004 року випуску (а.с. 46). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] на праві приватної власності належить автомобіль марки "SKODA FABIA", номер двигуна V-1390, номер кузова [NUMBER], чорного кольору, 2004 року випуску (а.с. 7). Відповідно до висновку експерта №1.1-159/18 від 27 червня 2018 року Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за результатами судової почеркознавчої експертизи призначеної за ухвалою суду від 30 травня 2018 року, зазначено, що підпис від імені комітента в особі [PERSON] в графі "Комітент:» в договорі комісії від 12 листопада 2016 року №3976/16/000333 - виконаний не [PERSON], а іншою особою. Підпис від імені комітента в особі [PERSON] в графі "Комітент (довірена особа)» в акті технічного стану ТЗ або його складової частини, що має ідентифікаційний номер, від 12.11.2016 № 3976/16/000333 - виконаний не [PERSON], а іншою особою. Відповідно до ч.1 ст.1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов"язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Договір комісії за своєю юридичною природою є договором про надання послуг: комісіонер надає комітенту послугу, здійснюючи певні дії в інтересах останнього. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п"ятою та шостоюстатті 203 цього Кодексу. Як вбачається з ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. Частиною 2 ст.202 ЦК України визначено, що правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Згідно ч.4 ст.202 ЦК України дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Таким чином договір комісії на продаж транспортного засобу від 12 листопада 2016 року № 3976/16/000333 укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІСУ" є двостороннім правочином. Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, до яких належать: 1) Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2) Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3) Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4) Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5) Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.6) Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Правочини поділяються за ступенем недійсності на абсолютно недійсні з моменту їх вчинення (нікчемні) та відносно недійсні, які можуть бути визнані судом недійсними за певних умов (оспорювані). Згідно із ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з вимогами ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу. Згідно з ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Як передбачено ч.3 ст.12, ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналізуючи обставини справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, оскільки договір комісії від 12 листопада 2016 року № 3976/16/000333 укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІСУ" щодо реалізації автомобіля позивач не укладав, його волевиявлення на продаж автомобіля було відсутнє, тому договір комісії від 12 листопада 2016 року № 3976/16/000333 укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІСУ" щодо реалізації автомобіля є недійсним, оскільки волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Крім того, відповідачем не заперечується факту того, що ні [PERSON], ні директором ТОВ "СТОА-АВТОТОРГСЕРВІСУ" [PERSON] зазначений договір комісії не підписувався та не укладався. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони. При визначенні розміру компенсації за правничу допомогу суд враховує, складність справи, об'єм робіт виконаний безпосередньо адвокатом та час витрачений адвокатом на участь у судових засіданнях, а також співмірність витрат із ціною позову значенням справи для сторони, документальне підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. в рахунок компенсації за правничу допомогу у цій справі. Тобто, сума судових витрат, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складається з витрат на правничу допомогу в сумі 5000 гривень, судового збору в сумі 640 гривень та витрат за проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 900 гривень 48 копійок, а всього становить 6540 гривень 48 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved