Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

31.10.2019 [PERSON] звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 12.06.2007 року в сумі 392 250 грн. 00 коп. та судові витрати в сумі 3 922 грн. 50 коп.. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.06.2007 між сторонами укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу терміном на десять календарних років, тобто до 11.06.2017, позику у сумі 15 000 доларів США, що в перерахунку за офіційним курсом Національного банку України станом на момент надання позики 12.06.2007 становило 75 750, 00 грн.. Надання позики підтверджується укладеним з відповідачем договором. Грошові кошти на безвідсотковій основі були передані особисто відповідачу до укладення договору та його підписання, що відображено у п.3.1. договору. Позивач знав відповідача тривалий час та знаходився з ним у дружніх стосунках. Грошові кошти надавалися на прохання відповідача для купівлі ним земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,0460 га, яка знаходиться на території Садівничого товариства "Монтажник"Об`єднання садівничих товариств масиву "Баришівський" Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області (цільове використання земельної ділянки - для ведення садівництва) та для реконструкції і будівництва на вказаній земельній ділянці садового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що відображено у п. 1.3. договору. Відповідно до п.4.1., п.5.1. договору відповідач зобов`язувався повернути позивачу суму позики через десять календарних років, тобто до 11.06.2017 включно. Не дивлячись на те, що строк виконання відповідачем взятого на себе за договором грошового зобов`язання по поверненню суми позики вже настав, відповідач у вказаний в договорі строк кошти в добровільному порядку не повернув і безпідставно ухиляється від повернення наданої позики. Станом на 11.06.2017 офіційний курс одного долара США за даними офіційного сайту Національного банку України становив 26,15 грн., отже, загальна сума заборгованості відповідача становить 392 250, 00 грн.. 11.11.2019 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження (а.с.20-21). 02.12.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с.24), згідно якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та зазначає, що дійсно 12.06.2007 отримав у [PERSON] в борг 15 000 дол. США для купівлі земельної ділянки № [NUMBER] на території Садівничого товариства "Монтажник"Об`єднання садівничих товариств масиву "Баришівський" Іванівської сільської ради Житомирського району для реконструкції і будівництва садового будинку, розміщеного на ній, однак, позов не визнає, оскільки кошти для повернення позики у нього відсутні. 17.12.2019 позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву (а.с.31-33), згідно якого позивач вважає доводи відповідача безпідставними. 17.12.2019 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.36). 30.01.2020 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета, [PERSON] - колишню дружину відповідача (а.с.48). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених у позовній заяві підстав. Після оголошеної перерви не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.94). Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Після оголошеної перерви не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.91). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, оскільки земельна ділянка була придбана у 2005 році за власні кошти. Про наявність договору позички їй було невідомо та вона не знає коли відповідач брав кошти в борг і з якою метою. Заслухавши пояснення сторін, третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Встановлено, що 12.06.2007 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позички, що підтверджується оригіналом договору позички від 12.06.2007 (а.с.45). Згідно п.2.1. договору позичкодавець передав у власність позичальникові, а позичальник прийняв позику у сумі 15 000 доларів США, що в перерахунку за офіційним курсом Національного банку України станом на 12.06.2007 становить 75 750 гривень 00 копійок з розрахунку 5,05 гривень за 1 долар США. Відповідно до п.п.1.3.1., 1.3.2. договору позичканадавалася позичальнику для купівлі земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,0460 га, яка знаходиться на території Садівничого товариства "Монтажник"Об`єднання садівничих товариств масиву "Баришівський" Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Згідно п.п. 4.1., 5.1. договору позичальник зобов`язувався повернути позичкодавцю суму позики через десять календарних років, тобто до 11.06.2017 включно, у повному розмірі. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України (справа №6-63цс13) письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та в такій самій якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] порушив свої зобов`язання за договором позички та після спливу строку повернення позики грошові кошти не повернув і допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, позовні вимоги визнав повністю, тому позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики у сумі 392 250,00 грн. (15 000 доларів США х 26,15 по курсу НБУ станом на 11.06.2017) підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved