Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

В лютому 2016 року позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вказує, що 13.08.2012 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено договір, відповідно якого відповідач отримала 25000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором, у [PERSON] станом на 10.01.2016 року утворилась заборгованість в сумі 19158,70 грн., яку позивач просить суд стягнути на свою користь. Також просить суд стягнути на свою користь судові витрати в сумі 1378 гривень. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не з'явився, просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, просила суд відмовити в його задоволенні. В ході розгляду справи [PERSON] визнала позов частково на суму 2200 гривень. Пояснила суду, що в 2012 році вона отримала кредитну карту ПАТ КБ "Приватбанк", проте договору із банком не підписувала, на умови кредиту своєї згоди не давала. При огляді копії анкети-заяви від 13.08.2012 року в судовому засіданні визнала, що підпис на анкеті-заяві виконаний нею. Вважає, що між нею та Банком відсутні договірні відносини. [PERSON] пояснила, що користувалась кредитною карткою, знімала з неї готівку, та сплачувала щомісячно платежі за користування кредитом. Починаючи з березня 2015 року, у зв'язку із складними обставинами, вона не сплачувала чергові платежі по кредиту. Вважає, що їй залишилось повернути банку 2200 гривень. Вимоги про сплату відсотків за користування кредитом та штрафи вважає неправомірними. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. 13.08.2012 року на підставі анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк» між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг та відповідач отримала кредитну картку (а.с. 4). Договір був укладений у формі анкети-заяви приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк». Згідно змісту вказаної заяви, підписаною [PERSON], остання погодилась, що вказана заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між сторонами договір про надання банківських послуг. Своїм підписом [PERSON] підтвердила, що вона ознайомилась і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді, зобов'язується їх виконувати, а також регулярно знайомитися із їх змінами, що розміщуються на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк». 13.08.2012 року [PERSON] було видано кредитну карту «Універсальна», відповідно до тарифів, якої відповідач отримала кредит у розмірі 25000 гривень у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору щодо строків погашення кредиту, станом на 10.01.2016 року у відповідача утворилася заборгованість яка за розрахунком позивача становить 19158,70 грн. (а.с. 3), і складається з наступного: -12617,23 грн. - заборгованість за кредитом; -5152,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -500 грн. - штраф (фіксована частина); -888,51 грн. - штраф (процентна складова). Факт отримання кредитної картки та підписання анкети-заяви [PERSON] в судовому засіданні не заперечила, так само як і факт користування карткою, зняття з нею готівки, здійснення щомісячних платежів в рахунок погашення кредиту. Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно зі ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Згідно зі ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом, зобов'язання (неналежне виконання). Дослідивши обставини справи, колегія судів вважає, що за характером укладений [PERSON] договір відноситься до договорів приєднання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). За правилами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором приєднання (ст.634 ЦК України), умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору, а лише виявляє своє волю на укладення цього договору на запропонованих умовах. У такий спосіб дотримується один із основоположних принципів - свободи договору. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви. Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінювати /зменшити або збільшити/ кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON], порушивши взяті на себе зобов'язання за договором, має сплатити ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за тілом кредиту, заборгованість по процентам за його користування та штрафи відповідно до складеного позивачем розрахунку заборгованості. Разом з тим, в матеріалах справи знаходиться довідка про рух коштів на рахунку [PERSON] (а.с. 65), згідно якої [PERSON] сплатила в рахунок погашення заборгованості перед банком: 07.02.2016 року - 500 гривень, 09.03.2016 року - 500 гривень та 08.04.2016 року - 500 гривень, всього сплативши 1500 гривень. Дані платежі не були враховані в розрахунку заборгованості відповідача, а тому суд зменшує суму, що підлягає стягненню з [PERSON] на 1500 гривень. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь Банку. На підставі викладеного,

Outcome: partial