Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Моторне (транспортне)\~страхове бюро\~України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів у порядку регресу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказало, що 15.04.2018р.\~о 18\~год.\~20\~хв.\~на автодорозі\~Західний об`їзд\~міста Львова\~4\~км +\~900\~мвідбулася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: КРАЗ 63221, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та Chevrolet Cruze, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням громадянки [PERSON] , який на праві власності належить [PERSON] . ДТП сталася з вини [PERSON] , що встановлено постановою Жашківського районного суду Черкаської області від 18 травня 2018 року по справі № 693/407/18, згідно з якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. У повідомленні\~про ДТП\~від 17\~квітня 2018\~року,\~складеному на\~підставі протоколу\~про адміністративне\~правопорушення серії\~БД №\~044488\~від 15\~квітня 2018\~року,\~на момент\~скоєння зазначеної\~дорожньо-транспортної\~пригоди автомобіль\~КРАЗ 63221,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~належав в/ч\~ [NUMBER] ,\~страховий поліс\~на вказаний\~транспортний засіб\~був відсутній, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ станом на 15.04.2018р. Згідно полісу №АК/8175291 транспортний засіб Chevrolet Cruze, д.н.з. [NUMBER] застрахований на термін з 27.02.2018р. до 26.02.2019р. у Львівській обласній дирекції ПрВТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» страхувальником [PERSON] . У відповідності до статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ доручило аварійному комісару [PERSON] надати послуги врегулювання справи (аварійного комісара). У відповідності до звіту №1216 «Про оцінку автомобіля Chevrolet Cruze, д.н.з. [NUMBER] », 23 травня 2018 року, виконаного на замовлення МТСБУ, вартість відновлювального ремонту постраждалого в ДТП авто з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників складає 28624,07 грн. без врахування ПДВ. Оскільки в\~ДТП винним\~є відповідач [PERSON] та враховуючи, що його цивільно-правова відповідальність не була застрахована на дату скоєння ДТП, власник постраждалого в ДТП автомобіля в особі уповноваженого представника Приватного підприємства «Інтер-Ріск Міжнародне врегулювання збитків» 02 липня 2018 року звернувся до МТСБУ із заявою про отримання відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди згідно до ст.35 та п.41.2 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач після звернення потерпілого в ДТП із відповідною заявоювжив всіх заходів для виплати страхового відшкодування по ДТП, винним в якій є відповідач та здійснив власнику постраждалого в ДТП авто виплату коштів на відшкодування завданої дорожньо-транспортною пригодою шкоди. Розмір регламентної виплати (страхового відшкодування), виплаченого постраждалому [PERSON] , склав 28624,07 грн, що відповідає встановленій вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу без урахування ПДВ, виплата якої підтверджується платіжним дорученням №992848 від 29.08.2018 року та Наказом №8217 від 28.08.2018р. про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. Розмір витрат на встановлення розміру шкоди, сплачені аварійному комісару, склав 820,00 грн, факт сплати підтверджується платіжним дорученням №909624 від 26 червня 2018 року. Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Моторне (транспортне) страхове бюро України направляло на адресу [PERSON] листи №3.1-05/27375 від 29.08.2018р. та вих. №49727-18 від 27.06.2019р. (р/л № 03146004555838 та р/л №0314604555846) про обов`язок сплатити борг в розмірі 29444,07 грн. за дорожньо-транспортною пригодою, пропонувало погасити зазначений борг частинами, відповідач листи отримав, однак ані відповіді, ані коштів в рахунок відшкодування витрат до МТСБУ не надійшло. Згідно ст.1191\~ЦК України\~та ст.38.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ, після сплати страхового відшкодування, має право подати регрес ний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Так як відповідач суми страхового відшкодування не сплатив, моторне (транспортне)\~страхове бюро\~України звернулося\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просить стягнути\~із [PERSON] \~на його\~користь в\~порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування по ДТП та суму судових витрат, що у загальному розмірі складає 34699 грн. 07 коп. Крім того, позивач просить стягнути на його користь суму судового збору, сплаченого при звернення до суду з позовною заявою у розмірі 2270 грн. 00 коп. Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 11.08.2021р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. 25.08.2021р. від відповідача [PERSON] до Жашківського районного суду Черкаської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. У відповідності до положень ч.1 ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом установлено, що постановою Жашківського районного\~суду Черкаської\~області від\~18\~травня 2018\~року по\~справі №693/407/18 [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.18). З довідки №3018106410147486 про дорожньо-транспортну пригоду, вбачається, що 15.04.2018р.\~о 18\~год.\~20\~хв.\~на автодорозі\~М-10-01\~-\~Західний об`їзд\~м.Львова\~4\~км +\~900\~мвідбулася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: вантажного автомобіля КРАЗ 63221, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та легкового автомобіля Chevrolet\~Cruze,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~громадянки [PERSON] ,\~який на\~праві власності\~належить [PERSON] (а.с.14). Цивільно-правова відповідальність потерпілого [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно полісу №АК/8175291 на термін з 27.02.2018р. до 26.02.2019р. у Львівській обласній дирекції ПрВТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (а.с.16). [PERSON] в особі уповноваженого представника приватного підприємства «Інтер-Ріск Міжнародне врегулювання збитків» 02 липня 2018 року звернувся до МТСБУ із заявою про отримання відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди згідно до ст.35 та п.41.2 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.12, 13, 25). У відповідності до звіту №1216 «Про оцінку автомобіля Chevrolet Cruze, д.н.з. [NUMBER] », 23 травня 2018 року, виконаного на замовлення МТСБУ, вартість відновлювального ремонту постраждалого в ДТП авто з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників складає 28624,07 грн. без врахування ПДВ (а.с.27-29). Згідно довідки №1 від 21.07.2018р. розмір страхового відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих складає 28624,07 грн. (а.с.41). Розмір регламентної виплати (страхового відшкодування), виплаченого постраждалому [PERSON] , становить 28624,07 грн, що відповідає встановленій вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу без врахування ПДВ, виплата якої підтверджується платіжним дорученням №992848 від 29.08.2018 року та Наказом №8217 від 28.08.2018р. про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а.с.42, 47). Розмір витрат на встановлення розміру шкоди, сплачені аварійному комісару, склав 820,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №909624 від 26 червня 2018 року (а.с.46). З метою досудового врегулювання спору моторне (транспортне)\~страхового бюро\~України Моторне (транспортне) страхове бюро України надсилало на адресу [PERSON] листи-повідомлення №3.1-05/27375 від 29.08.2018р. та вих. №49727-18 від 27.06.2019р. про добровільне відшкодування ним шкоди у порядку регресу, але відповідач жодних дій щодо відшкодування збитків в добровільному порядку не здійснив (а.с.43, 44). Обгрунтування та висновки. Відповідно до\~ст.979 Цивільного кодексу України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст.980 ЦК України\~предметом договору\~страхування можуть\~бути майнові\~інтереси,\~які не\~суперечать закону\~і пов`язані\~з: життям,\~здоров`ям,\~працездатністю та\~пенсійним забезпеченням\~(особисте\~страхування); володінням,\~користуванням і\~розпоряджанням майном\~(майнове\~страхування); відшкодуванням\~шкоди,\~завданої страхувальником\~(страхування\~відповідальності).\~Аналогічна норма\~міститься у\~ст.4\~ЗаконуУкраїни «Про страхування». Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Обов`язковість страхування цивільно-правової відповідальності транспортних засобів передбачена ст.21 Закону. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (абз.1 п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до підпункту "б" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 вищевказаного Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Як роз`яснено в п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»,\~при вирішенні\~спорів про\~право зворотної\~вимоги страховика\~суди повинні\~розрізняти поняття\~"регрес"\~та "суброгація".\~Наприклад,\~у випадку\~суброгації відбувається\~лише заміна\~осіб у\~вже наявному\~зобов`язанні (заміна\~активного суб`єкта)\~зі збереженням\~самого зобов`язання.\~У такому\~разі страхувальник\~передає свої\~права страховикові\~на підставі\~договору і\~сприяє реалізації\~останнім прийнятих\~суброгаційних прав.\~У випадку\~регресу одне\~зобов`язання замінює\~собою інше,\~але переходу\~прав від\~одного кредитора\~до іншого\~не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191\~ЦК), а також статтею 38\~Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27\~Закону України "Про страхування"\~встановлено особливий правовий режим. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідач у своєму відзиві не погодився з позовними вимогами та просив у їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що відповідач на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з В/Ч [NUMBER] ЗСУ, працюючи на посаді старшого водія. Оскільки автомобіль, яким керував [PERSON] , належить В/Ч [NUMBER] ЗСУ, він міг керувати даним автомобілем лише за наказом керівництва та за визначеним маршрутом. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. З аналізу\~змісту глави\~82\~ЦК України\~вбачається,\~що законодавецьрозрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Виходячи із наведених норм права, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується останнім, а не безпосередньо винним водієм. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.02.2019 у справі №355/1394/16-ц. Схожі за змістом висновки зроблені і у постановах Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №640/4185/15-ц, від 05.05.2018 у справі №910/14685/17. Зважаючи на вищевикладене відповідач [PERSON] вважає, що він є неналежним відповідачем у даній справі, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Приймаючи до\~уваги вказані\~у відзиві\~обставини,\~суд дійшов\~висновку про\~те,\~що доказів\~перебування у\~трудових відносинах\~з В/Ч\~ [NUMBER] \~ЗСУ (наказу\~про прийняття\~на роботу,\~трудової книжки\~водія,\~табелю обліку\~робочого часу,\~посадової інструкції\~тощо)\~на момент\~скоєння ДТП\~та доказів\~на підтвердження\~завдання шкоди\~під час\~виконання водієм\~трудових (службових)\~обов?язків (подорожнього\~листа,\~наказу про\~закріплення за\~водієм службового\~автомобіля,\~наказу про\~відправлення його\~у відрядження\~тощо),\~відповідачем [PERSON] \~не надано,\~і суд\~позбавлений можливості\~перевірити достовірність\~вказаних ним\~у відзиві\~обставин,\~томувбачає всі підстави на відшкодування [PERSON] позивачу грошових коштів у порядку регресу в сумі 28624,07 грн., оскільки саме такий розмір страхового відшкодування сплачений МТСУ потерпілому [PERSON] . Що стосується вимоги про відшкодування сплачених судових витрат під час розгляду позовів МТСУ в інших судових інстанціях, слід зазначити, що вказана позовна вимога не може бути предметом розгляду даної справи, оскільки долю вказаних витрат було вирішено у справі №911/1923/20 від 08.09.2020р. під час розгляду господарським судом Київської області та під час розгляду Північним апеляційним господарським судом від 08.02.2021р. Отже, приймаючи до уваги вказане вище, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даної позовної вимоги. Провадження в\~цивільних справах\~здійснюється відповідно\~до законів,\~чинних на\~час вчинення\~окремих процесуальних\~дій,\~розгляду і\~вирішення справи (ч.3\~ст.3\~ЦПК України). Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі (ч.4 ст.3 ЦПК України). Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. На підставі ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15\~ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно статті\~76\~ЦПК України,\~ доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Нормою частини\~1\~статті 80\~ЦПК України\~визначено,\~що достатніми\~є докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі\~ст.89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, які містяться у матеріалах цивільної справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь моторного (транспортного) Страхового бюро України грошові кошти у порядку регресу в сумі 28624 грн. 07 коп. Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до\~ч.ч.1,2\~ст.141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі\~часткового задоволення\~позову -\~на обидві\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1029671 від 20.05.2021р. Оскільки судовий збір, сплачений за мінімальною ставкою, з урахуванням заявленого розміру стягнення грошового відшкодування, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору, тобто 2270 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial