Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут», третя особа - Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 16 липня 2011 року приблизно о 21 год. 56 хв. на перехресті вул. Леніна та вул. Автотранспортної у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Audi 100» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «ЗАЗ-1102» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] водій автомобіля «ЗАЗ-1102» д.н.з. [NUMBER] загинув на місці ДТП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ "НФСК "Добробут", в результаті чого у позивачки виникло право на відшкодування шкоди, завданої ДТП. Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28 жовтня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 159 552 грн. 14 коп., на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 150 тис. грн. та стягнуто з позивача на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві 12 034 грн. 26 коп. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року розстрочено виконання вироку Дарницького районного суду м. Києва від 28 жовтня 2014 року шляхом щомісячного стягнення з позивача на користь [PERSON] та [PERSON] по 1 тис. грн. кожній в рахунок відшкодування моральної шкоди, на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві грошову суму у розмірі 200 грн. Щодо розстрочення виконання вироку суду в частині стягнення матеріальної шкоди у сумі 59 552 грн. 14 коп. на користь [PERSON] відмовлено. Позивач у позовній заяві вказує, що 12 травня 2015 року ним було сплачено на користь [PERSON] суму матеріальної шкоди у розмірі 59 552 грн. 14 коп. Посилаючись на те, що він виплатив суму матеріальної шкоди за вироком суду на користь потерпілої [PERSON] та враховуючи ліміти відповідальності передбачені полісом страхування, [PERSON] просив стягнути з ПрАТ "НФСК "Добробут" на свою користь розмір страхового відшкодування в сумі 49 000 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини поважності неявки в судове засідання суду не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності представника відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 липня 2011 року приблизно о 21 год. 56 хв. на перехресті вул. Леніна та вул. Автотранспортної у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Audi 100» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «ЗАЗ-1102» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] водій автомобіля «ЗАЗ-1102» д.н.з. [NUMBER] загинув на місці ДТП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля «Audi 100» д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ "НФСК "Добробут", що підтверджується полісом № АА/4295578 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 7). Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 28 жовтня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 159 552 грн. 14 коп., на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 150 тис. грн. та стягнуто з позивача на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві 12 034 грн. 26 коп. ( а.с. 3-4). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року розстрочено виконання вироку Дарницького районного суду м. Києва від 28 жовтня 2014 року шляхом щомісячного стягнення з позивача на користь [PERSON] та [PERSON] по 1 тис. грн. кожній в рахунок відшкодування моральної шкоди, на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві грошову суму у розмірі 200 грн. Щодо розстрочення виконання вироку суду в частині стягнення матеріальної шкоди у сумі 59 552 грн. 14 коп. на користь [PERSON] відмовлено ( а.с. 5). 12 травня 2015 року [PERSON] сплатив на користь [PERSON] суму матеріальної шкоди у розмірі 59 552 грн. 14 коп., що підтверджується квитанцією № 128 від 12 травня 2015 року ( а.с. 6). Матеріали справи свідчать, що позивачем до відповідача було надіслано лист щодо виплати страхового відшкодування (а.с. 9-10), однак на сьогоднішній день страхове відшкодування [PERSON] не виплачено. Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, виходячи із суті такого страхування Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Пунктом 36.4 статті 36 даного Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування ) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Згідно роз'яснень у п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у порушенні вищезазначених норм та умов договору свої обов'язки перед позивачем не виконав, а саме не виплатив страхове відшкодування. Як вбачається з полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/4295578 ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) становить 50 тис. гривень, франшиза 1000 грн. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем виплачено суму матеріальної шкоди на користь [PERSON] у розмірі 59 552 грн. 14 коп., вимоги позивача щодо стягнення з ПрАТ "НФСК "Добробут" несплаченої суми страхового відшкодування в порядку регресу, в межах передбачених полісом страхування з урахуванням франшизи підлягають задоволенню у сумі 49 000 грн. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Однак, ПрАТ "НФСК "Добробут" не скористався своїм правом надати заперечення проти заявлених позовних вимог [PERSON] На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача слід стягнути на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 49 000 грн. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь [PERSON] підлягають витрати по оплаті судового збору у сумі 490 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved