Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

У червні 2014 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON]), через свого представника [PERSON] (далі по тексту - [PERSON]), звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON]) про визнання права власності. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько, [PERSON], після смерті якого залишилась квартира за адресою: [ADDRESS]. 27.03.2014 року позивач звернулася до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після звернення якої було заведено спадкову справу за №359/2014. 11.06.2014 року Перша державна нотаріальна контора повідомила позивача, що видати їй свідоцтво про право на спадщину неможливо у зв'язку з тим, що право власності на вищевказану квартиру зареєстровано 20.05.2014 року на іншу особу, відповідача. [PERSON] невідомо, хто ця людина, вона його не зустрічала, вважає, що документи, які подані ним до Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві не відповідають дійсності та є фіктивними, у зв'язку з чим позивач звернулась до Шевченківського РУ ГУ МВС України із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Підставою виникнення права власності відповідача на вищезазначену квартиру є свідоцтво про право власності, серія та номер б/н, видане 12.04.2000 року, видавник: Відділ приватизації державного житлофонду Шевченківської районної держадміністрації м. Києва. Позивач вважає, що дане свідоцтво не видавалося відповідачу, враховуючи наступне. По-перше, будинок за адресою [ADDRESS] є власністю ЖБК «Стріла», право власності за власником кооперативної квартири реєструється на підставі довідки про внесення повністю пайового внеску, як дана квартира і була зареєстрована за померлим [PERSON] По-друге, будинок за адресою [ADDRESS] є власністю ЖБК «Стріла», та не належить до державного житлового фонду. По-третє, свідоцтво про право власності не могло бути видане Відділом приватизації державного житлофонду Шевченківської районної держадміністрації м. Києва, оскільки батько позивача, [PERSON], проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 11.05.1984 року по день смерті - [INFO] у квартирі, яка на праві власності зареєстрована за ним на підставі довідки ЖБК «Стріла» №47 від 16.06.1992 року, зареєстрованого КП «КМБТІ та РПВ на ОНМ» 16.10.1992 року за реєстровим №902/33684 в реєстровій книзі 92. Факт того, що свідоцтво про право власності не видавалося Відділом приватизації державного житлофонду Шевченківської районної держадміністрації м. Києва підтверджено на особистому прийомі у відділі приватизації державного житлового фонду районної державної адміністрації Шевченківського району м. Києва. Враховуючи те, що позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS], у зв'язку з чим неможливо зареєструвати право власності у передбаченому законодавством порядку, оскільки її право порушено [PERSON], [PERSON] звернулась до суду за захистом свого порушеного права, та просить суд визнати за нею право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач в судові засідання не з'являвся, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення представників позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України № 1618-IV від 18.03.2004 року (далі по тексту - ЦПК України), кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, позивач є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 17). [PERSON] помер [INFO], про що 26.11.2013 року Відділом реєстрації смерті у місті Києві видано свідоцтво про смерть, серія [NUMBER] (а.с. 13). Відповідно до довідки №85 від 26.03.2014 року, виданої ЖБК «Стріла», та відповідно інформаційної довідки №КВ-2014 №56488 від 25.04.2014 року, виданої Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєсторації права власності на об'єкти нерухомого майна, [PERSON], [INFO], проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з 11.05.1984 року по день смерті - [INFO] (а.с. 26), яка на праві власності зареєстрована за ним на підставі Довідки ЖБК «Стріла» №47 від 16.09.1992 року, зареєстрованого КП «КМБТІ та РПВ на ОНМ» 16.10.1992 року за реєстровим №902/33684 в реєстровій книзі 92 (а.с. 26-27). [PERSON] заселився до вищезазначеної квартири на підставі ордеру №043473 від 27.04.1984 року, який виданий Виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів (а.с. 18), та набув право власності на дану квартиру кооперативу «Стріла» повністю сплативши пайовий внесок за квартиру у 1987 році, що підтверджується довідкою ЖБК «Стріла» від 16.06.1992 року (а.с. 20). Право власності зареєстровано за [PERSON] у КП «КМБТІ та РПВ на ОНМ» 16.10.1992 року за реєстровим №902/33684 в реєстровій книзі 92, що підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим Київським міським бюро технічної інвентаризації від 16.10.1992 року (а.с. 21), технічний паспорт складений Київським міським бюро технічної інвентаризації 13.10.1992 року (а.с. 22-25). Як вбачається з матеріалів справи, 27.03.2014 року позивач звернулася до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 77), Першою Київської державною нотаріальною конторою на підставі заяви позивача було заведено спадкову справу за №359/2014, що підтверджується листом Першої Київської державної нотаріальної контори від 11.06.2014 року за №5440/02-14 (а.с. 116), та витягом про реєстрації спадкової справи в Спадковому реєстрі (а.с. 91). 25.04.2014 року на запит Першої Київської державної нотаріальної контори Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна надана інформаційна довідка, що згідно з даними Бюро, [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] (а.с. 97). 11.06.2014 року Перша Київська міська державна нотаріальна контора листом від 11.06.2014 року №5448/02-14 повідомила позивача, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті померлого [INFO] [PERSON] на спадкове майно неможливо, у зв'язку з тим, що право власності на квартиру зареєстровано 20.05.2014 року на іншу особу (а.с. 114). Як вбачається з матеріалів справи, а саме з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна, 20.05.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві Рябим Д.С. зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за громадянином [PERSON] (а.с. 160). Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право власності, серія та номер б/н, видане 12.04.2000 року, видавник: Відділ приватизації державного житлофонду Шевченківської районної держадміністрації м. Києва (а.с. 31). Як зазначалося вище, будинок за адресою [ADDRESS] є власністю ЖБК «Стріла», та не належить до державного фонду. Слід зазначити, що відповідно ст. ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» №2482-ХІІ від 19.06.1992 року, державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Отже, враховуючи те, що будинок за адресою [ADDRESS] є власністю ЖБК «Стріла», відділ приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва не міг видати розпорядження №1642 від 12.04.2000 року та виготовити свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], оскільки даний будинок не передавався в оперативне управління Шевченківській районній в м. Києві державній адміністрації. Це саме підтверджується листом Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації №109/02/31-7021 від 20.10.2014 року (а.с. 157). З цього приводу, позивач звернулася до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення - шахрайство, 12.06.2014 року заява внесена до ЄРДР (а.с. 7-9). Крім того, у відповідь на запит суду, Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна повідомило, що згідно з даними Бюро в [ADDRESS], на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі довідки ЖБК «Стріла» №47 від 16.06.1992 року (а.с. 155). Як вбачається із спадкової справи №359/2014 року до майна померлого [INFO] [PERSON], [PERSON], яка є дружиною померлого, відмовилась від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті чоловіка [PERSON] (а.с. 78). Крім того, в матеріалах спадкової справи наявний заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно якого [PERSON] все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідав [PERSON], тобто позивачу. Відповідно ст. 392 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16 січня 2003 р. (далі по тексту - ЦК України), власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини 7 статті 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених Законом. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", однією з підстав для реєстрації прав власності на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили. Виходячи із вищевказаного, суд дійшов висновку, що після померлого [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме квартира [ADDRESS], та дана квартира належала померлому [PERSON] на законних підставах, за життя померлого квартира не була відчужена іншій особі, та вибула з володіння позивача незаконно, поза її волею, у зв'язку з чим позивач позбавлена можливості прийняти спадщину та оформити право власності за заповітом. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved