Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про встановлення виконання зобов'язання по договору на зняття заборони, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в червні 1973 року між ним [PERSON] та Синельниківським рефрижераторним вагонним депо був укладений договір займу, згідно якого кредитор - Синельниківське рефрижераторне вагонне депо зобов'язалось та видало йому (боржнику) позику в сумі 500 руб. на будівництво житлового будинку з терміном повернення позики 7 років. В цілях забезпечення можливого позову адміністрація Синельниківського рефрижераторного вагонного депо 19 липня 1973 року повідомила Васильківську державну нотаріальну контору (Синельниківська державна нотаріальна контора в той час не працювала) про те, що між Синельниківським рефрижераторним вагонним депо та ним укладений договір займу по якому він отримав позику в сумі 500 руб. на будівництво житлового будинку в м. Синельникове по вул. Курганній №2А з поверненням в семирічний термін. В цей же день, тобто 19 липня 1973 року Васильківський державний нотаріус наклав заборону № 32 на недобудований на той час житловий будинок. Він, як сумлінна людина, виконуючи свої зобов'язання перед підприємством, в якому пропрацював більше ніж 40 років до закінчення семирічного терміну в повному обсязі повернув Синельниківському рефрижераторному вагонному депо позику в розмірі 500 руб. Доказом того, що він повністю погасив позику в розмірі 500 руб. є дві довідки з бухгалтерії Синельниківського рефрижераторного вагонного депо: одна свідчить про те, що позика видана йому 19.07.1973 р. на будівництво житлового будинку в сумі 500 руб. погашена повністю, друга свідчить про те, що станом на 21.05.2014 р. заборгованості перед Синельниківським пасажирським вагонним депо він не має. Про накладення заборони на його дім йому стало відомо весною 2014 року. Зараз він передбачає, що після погашення ним позики в сумі 500 руб. керівництво Синельниківського рефрижераторного вагонного депо з якихось причин не повідомило Васильківську державну нотаріальну контору про погашення ним позики, в зв'язку з чим накладена заборона не була своєчасно знята. Таким чином, на день його звернення з позовом до суду заборгованість у нього перед Синельниківським рефрижераторним вагонним депо відсутня. У зв'язку з цим, позивач просить зняти заборону №32 від 19 липня 1973 року на житловий будинок розташований по [ADDRESS] У судове засідання позивач не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує щодо винесення заочного рішення суду. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, хоча про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду були належним чином повідомлені. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. В матеріалах справи є довідка №819 від 22.05.2014 року видана відокремленим структурним підрозділом Синельниківським пасажирським вагонним депо державного підприємства «Придніпровська залізниця», з якої вбачається що ссуда видана 19.07.1973 року на будівництво житлового будинку в сумі 500 руб. 00 коп. погашена повністю, заборгованості перед підприємством немає. (а.с.4). Довідкою №819 від 22.05.2014 року на (а.с.5) підтверджується, що заборгованості перед підприємством ВСП «Синельниківьке пасажирське вагонне депо» станом на 21.05.2014 року не має. В матеріалах справи є повідомлення про видачу ссуди від 19.07.1973 року Рефрижераторного вагонного депо Синельникове, Васильківській державній нотаріальній конторі про видачу [PERSON] ссуди в сумі 500 руб. строком на 7 років на будівництво житлового будинку в [ADDRESS], Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового дому, посвідченому Синельниківською нотаріальною конторою 11 липня 1969 року по реєстру №1363. (а.с.8). В матеріалах справи є заборона №32 від 19 липня 1973 року згідно якої, Рефрижераторне вагонне депо повідомило Васильківську державну нотаріальну контору про видачу підприємством ссуди в розмірі п'ятсот рублів і у зв'язку з забороною на будівлю [PERSON], що побудоване за рахунок ссуди підприємства. (а.с.7). З відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №27406942 від 29.09.2014 року виданого Реєстраційною службою Синельниківське міськрайонне управління юстиції вбачається, що 30.10.2006 року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою зареєстровано заборону відчуження на нерухоме майно за №3970561 на підставі повідомлення б/н 19.07.1973 року Рефрижераторного вагонного депо, на будинок за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] (а.с.18). Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 п.9 ст. 34 Закону України "Про нотаріат", нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: накладають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації. Згідно ч.2 ст. 34 Закону України "Про нотаріат", на нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом. Згідно ст.74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення підприємства чи організації про погашення позики (кредиту) нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку. Дана норма зазначена в розділі ІІІ цього Закону, а саме правила вчинення нотаріальних дій. Отже, зняття заборони відчуження майна є іншою нотаріальною дією, що відповідає вимогам ст.34, 74 Закону України "Про нотаріат". Крім того, пунктом 5.1. Розділу ІІ Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 передбачено, що нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики або за рішенням суду. Таким чином, суд, враховуючи достатніми підстави вважати доводи позивача доведеними та такими, що ґрунтувалися на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні у судовому засіданні, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного та ст.ст.317,319,391 ЦК України, ст.ст. 34,74 Закону України "Про нотаріат", п.5.1. Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, та

Outcome: approved