Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

В квітні 2021 року позивач - Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради звернуся до суду із зазначеним вище позовом. Позов обґрунтований наступним. 27.10.2014 року [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] звернулася до УПСЗН Краматорської міської ради із заявою про взяття на облік , як особу , яка переміщується з тимчасової окупованої території України , районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення. Згідно зі ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, на момент їх виникнення. Відповідно до абз. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №509 «Про облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення» довідка є документом, який видається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №509 (далі - Порядок № 509) та листа Мінісоцполітики України від 12.12.2014 «Про проведення обліку внутрішньо переміщених осіб», управлінням було видано Відповідачу довідку №1426/1550 від 28.10.2014 р. про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. 18 серпня 2016 року Відповідач звернулася до Позивача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (надалі-грошова допомога). В заяві вона особисто зазначила про відсутність у неї та членів її сім`ї житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (далі - Порядок №505) грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються. У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги: прізвище, ім`я та по батькові; число, місяць, рік народження; серія, номер паспорта громадянина України, ким і коли виданий, для іноземців або осіб без громадянства - серія, номер паспортного документа та посвідки на постійне проживання; реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органу державної фіскальної служби і мають відмітку в паспорті); зареєстроване та фактичне місце проживання (перебування); реквізити рахунка уповноваженого представника сім`ї в уповноваженому банку, на який перераховуватиметься грошова допомога; наявність у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції; наявність у володінні всіх членів сім`ї транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (із зазначенням строку експлуатації з дати випуску); наявність у будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює. До заяви додається копія свідоцтва про одруження, копії свідоцтв про народження дітей та письмова згода довільної форми про виплату грошової допомоги уповноваженому представнику сім`ї від інших членів сім`ї та згода на обробку персональних даних (п. 5 Порядку №505). Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім`ї); для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї). Згідно з п. 3 Порядку №505 фінансування витрат, пов`язаних з наданням щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, здійснюється за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету та коштів, що надходять до державного бюджету як благодійна або міжнародна допомога. У 2015 році фінансування витрат, пов`язаних з наданням щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених на цю мету. Рішенням від 03.11.2016 року Відповідачу було призначено допомогу як особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на період з 18.08.2016 року по 17.02.2017 року в розмірі 1768 грн. 00 коп. щомісячно. В наданих заявах про призначення щомісячної адресної допомоги, починаючи з 18.08.2016 року по 04.12.2019 року, Відповідач зазначала, що вона або члени її сім`ї не мають у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, яке розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і міста Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до Порядку № 505 та інформації, що зазначена в заявах Відповідача, управління призначало та нараховувало щомісячну адресну допомогу. Грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, дітей, студентів денної форми навчання закладів вищої освіти та учнів закладів професійно-технічної освіти, які досягли 18-річного віку (до закінчення закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї); для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї). Загальний розмір допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 3000 гривень; для сім`ї, до складу якої входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю, - 3400 гривень; для багатодітної сім`ї - 5000 гривень. За результатами перевірки особових справ отримувачів щомісячної адресної допомоги щодо достовірності інформації зазначених в заявах, особова справа [PERSON] була передана до відділу державних соціальних інспекторів для проведення подальшої перевірки. Згідно інформаційної довідки № 208445195 від 07.05.2020 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у власності чоловіка [PERSON] з 05.10.2016 року перебуває житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Згідно з п.6 Порядку № 505 «грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.» Відповідно до вищенаведеного, заяви про призначення щомісячної адресної допомоги, надані у 2016-2019 рр., мали недостовірну інформацію щодо наявності житла у членів сім`ї заявника. Таким чином, Відповідач не мала права на отримання щомісячної адресної допомоги. На підставі отриманих даних Позивачем було прийнято рішення від 07.05.2020 року здійснити перерахунок бюджетних коштів за період з 01.11.2016 року по 30.04.2020 року, у зв`язку з тим, що за вказаний період Відповідач не мала права на отримання державної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання. Розмір загальної переплати бюджетних коштів відповідно до перерахунку від 07.05.2020 року становить 88738 грн. 87 коп. Згідно з п. 11 Порядку № 505 суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Однак до теперішнього часу вказана сума відповідачем в добровільному порядку не погашена. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборговану переплату бюджетних коштів в сумі 88 738,87 грн. Ухвалою суду від 27.04.2021 року по справі було відкрито провадження та призначене підготовче судове засідання. 27.05.2021 року від представника відповідача адвоката Литвиненка В.І. надійшов відзив на позовну заяву з додатками, в якому зазначено, що відповідачка не визнає позовні вимоги позивача. Ухвалою суду від 17 червня 2021 року справу призначено до судового розгляду. Представник позивача Філоник В.В. в судовому засіданні підтримала вимоги позову, наполягала на задоволенні та в судовому засіданні надала пояснення, зазначені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач та його представник адвокат Литвиненко В.І. підтримали відзов, який надали, заперечували проти вимог позову УПСЗН Краматорської міської ради та суду пояснили, що відповідно до довідки від 28.10.2014 року № 1426-1550 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] переїхала з міста Донецька, де проживала разом зі своєю сімєю та стала проживати у [ADDRESS] .З цього часу зверталася до позивача з заявою про призначення щомісячної адресоної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних порслуг. З 05.10.2016 року чоловік відповідачки [PERSON] на підставі рішення Літинського районного суду Вінницької області від 18.08.2016 року в порядку спадкування за заповітом набув право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] .Про набуття права власності на будинок чоловіком відповідачка повідомила позивача, але попередила, що будинок знаходиться у непридатному стані для проживання, але інспектор пояснила, що у такому разі наявність аварийного будинку у заяві вказувати не потрібно. В подальшому при складанні заяв на адресну грошову допомогу відповідачка повідомляла працівників УПСЗН про наявність у неї будинку, який знаходится у непридатному для житла стані. Але їй кожного разу казали, у графі про наявність житлового приміщення потрібно ставити «Ні» Крім цього зазначили, що на час зверення відповідача за призначенням допомоги, діючим законодавством взагалі не передбачалося надання будь-якого акту у разі сумніву придатності житлового приміщення до проживання у ньому. Тобто, подаючи заяву про призначення допомоги, відповідач не мав наміру приховувати інформацію щодо наявності житла у членів її родини. У травні 2020 року відповідачка отримала від позивача повідомлення про наявність у неї заборгованості по переплаті адресної грошової допомоги за період з 01.11.2016 року по 30.04.2020 року у розмірі 88738,87 грн. Зазначає, що відповідно до Акту обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири) № 1 від 12.06.2020 року, зазначено, що на теперішній час житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , для проживання не придатний. Відповідно до п. 6. Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 01.10.2014 року № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення / частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Все вище перелічене свідчить про відсутність підстав для примусового повернення отриманих [PERSON] коштів у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в сумі 88 738,87 грн. Крім цього зазначили, що позивач просить суд стягнути кошти за період з 01.11.2016 року по 30.04.2020 року, однак позов був поданий до суду 07.04.2021 року, тобто минуло більше трьої років, тому вважали за необхідне застосування наслідків спливу строків позовної давності. Відповідачка та її представник адвокат Литвиненко В.І. просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заслухав представника позивача, відповідача, представника відповідача , дослідив матеріали справи, з`ясував фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.10.2014 відповідач [PERSON] взята на облік в УПСЗН Краматорської міської ради, як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО (довідка №1426-1550 від 28.10.2014), та на підставі заяви [PERSON] рішенням позивача від 03.11.2016 року відповідачу була призначена допомога за періоди: з 18.08.2016 по 17.02.2017 в розмірі 1768,00 грн. щомісячно. Згідно копії Акту проведення перевірки достовірності та повноти інформації, наданої заявником для призначення державної соціальної допомоги № 567-20 від 07.05.2020 року виявлено право власності у чоловіка заявника [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] з 05.10.2016 року. Згідно рішення УПСЗН Краматорської міської ради від 07.05.2020 року [PERSON] припинено виплату допомоги на підставі виявлення в ході ревізії фактів недостовірної інформації, а саме, що сім`я останньої володіє житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки позивача від 07.05.2020 переплата бюджетних коштів за період з 01 листопада 2016 року по 20.04.2020 року включно, яка становить 88 738,87 грн. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 5-7 ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 02 вересня 2014 року прийнятий Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669-VII, яким були визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення. Додатково гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлені Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 №1706-VII. За для реалізації положень цього законодавства та з метою обліку осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, прийняті постанова Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р №509, якою затверджений Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік переміщених осіб та постанова Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р №505, якою затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок №505). Саме Порядком №505 врегульовано повноваження органів соціального захисту населення щодо порядку надання, припинення та повернення щомісячної грошової допомоги, яка була призначена внутрішньо переміщеним особам. Згідно з пунктом 2 Порядку №505 (в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців." Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 Порядку №505) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. За приписами пункту 6 Порядку №505 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) грошова допомога не призначається у разі, коли, зокрема, будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Суд зазначає, що в даному Порядку №505 чітко встановлено в яких випадках повертаються суми грошової допомоги. В абзаці другому та третьому пункту 11 цього Порядку №505 вказано, що суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Тобто, повернення або стягнення надміру перерахованих сум грошової допомоги може мати місце тільки в тому разі, коли уповноважений представник сім`ї під час звернення за призначенням допомоги (продовженням виплати) свідомо подав недостовірні відомості про обставини, які згідно з п.6 Порядку №505 є підставою не призначати допомогу взагалі. Відповідно до пункту 12 Порядку №505 виплата грошової допомоги може бути припинена, за підстав які визначені в даній нормі (перелік вичерпний), але щодо повернення, то тільки за правилами пункту 11 Порядку №505 така допомога може бути повернута. Слід також зазначити, що при визначенні житлових і нежитлових приміщень потрібно керуватися державними будівельними нормами ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», затвердженими наказом Держбуду України від 18.05.2005 року №80. Згідно з додатком Б «Терміни та визначення понять» ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення»: житлове приміщення - це опалюване приміщення, розташоване у надземному поверсі, призначене для цілорічного проживання і яке відповідає санітарно-епідеміологічним вимогам щодо мікроклімату і повітряного середовища, природного освітлення, допустимих рівнів нормованих параметрів відносно шуму, вібрації, ультразвуку та інфразвуку, електричних та електромагнітних полів та іонізуючого випромінювання. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.05.2019 за №208445195, чоловік відповідачки [PERSON] , - [PERSON] на підставі рішення Літинського районного судуд Вінницької області від 08.08.2016 року , дійсно є власником житлового будинку загальною площею 53.4м?, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно Акту обстеження № 1 від 12.06.2020 року домоволодіння [ADDRESS] , складеного комісією Кожухівської сільської ради, при обстеженні було встановлено, що домоволодіння належить [PERSON] . В домоволодінні виявлені викревленнягоризонтальних ліній стін, осідання окремих ділянок, перекоси віконних та дверних прорізів, повне руйнування цоколя, порушення монолітності мурування стовпів, руйнуванняоблицювання, ураженнядеревини, перекриття на межі руйнування, яке місцями почалося, самове протикання покрівлі, сильна іржа на внутрішній поверхні, руйнування фальців, велика кількість латок на покрівлі, відсутні комунікації. Зроблений висновок за результатами обстеження - будинок є непридатним для проживання та перебування в ньому небезпечно ждя життя. Як вбачається із довідки про проведення інвентаризації проведеного техніком з інвентаризаціїнерухомого майна [PERSON] за № 56-20 від 05.06.2020 року за адресою [ADDRESS] житловий будинок є непридатним для проживання та перебування в ньому є небезпечним для життя. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року за наслідками розгляду справи № 545/163/17. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц та постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц . Суд звертає увагу, що подаючи заяву про призначення щомісячної адресної допомоги, не вказавши у ній відомості про будинок, у [PERSON] не було мети щодо навмисного подання недостовірних відомостей та позивачем не надано доказів в підтвердження навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей відповідачем, що вплинуло або могло вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру. Таким чином [PERSON] , подаючи заяву про призначення державної соціальної допомоги і відповідну декларацію, добросовісно помилялася щодо обставин відсутності в сім`ї житлового будинку, що виключає застосування до неї заходів цивільно-правової відповідальності у виді стягнення надміру сплачених коштів. У діях відповідача відсутнє приховування або навмисне подання недостовірних даних про відсутність у неї та членів її сімї житлового приміщення, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Такий висновок узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 квітня 2019 року по справі № 150/164/17. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо необхідності додержання принципу "належного урядування" при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном, Європейський суд з прав людини вказує, що принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі "Рисовський проти України", заява № 29979/04, від 20 жовтня 2011 року). Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Разом з тим, Європейський суд з прав людини зазначає, що вислів "згідно із законом" не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах (рішення у справі "Кривіцька та Кривіцький проти України", заява № 30856/03, від 02 грудня 2011 року). Проаналізувавши усі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що під час звернення до УПСЗН Краматорської міської ради із заявами про призначення допомоги, відповідачем надавалися достовірні відомості про обставини, які згідно з п.6 Порядку №505 є підставою не призначати допомогу, оскільки у неї та членів її сім`ї фактично не було у власності, на території підконтрольній українській владі, приміщення придатного для проживання, тобто такого, яке б відповідало ознакам житлового приміщення, визначеним в Державних будівельних нормах України, а тому підстави для призупинення виплати відповідачу допомоги та її перерахунку, були відсутні. Враховуючи встановлені у справі обставини, соціальний статус сім`ї відповідача, відсутність умислу щодо навмисного приховання нею відомостей про житловий будинок у власності чоловіка, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд приходить до висновку, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги у сумі 88 738,87 грн, може призвести до покладення на [PERSON] надмірного тягаря. За викладених обставин суд не має підстав для стягнення з відповідача переплати бюджетних коштів , у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити. Суд не застосовує в данному випадку строки позовної давності, оскільки вони можуть бути застосовані лише у випадку коли у особи було право на отримання коштів, однак у зв`язку з тим, що суд прийшлов до висновку про відсутність права вимагання стягення переплати бюджетних коштів, тому до позовних вимог не можуть бути застосовані строки позованої давності. У зв`язку з несплатою судового збору під час звернення до суду він підлягає стягненню з позивача у примусовому порядку .

Outcome: approved