Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

29 січня 2016 року позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Публічного акціонерного товариства "МНПК "ВЕСТА" про стягнення заробітної плати та середньомісячного заробітку за час затримки. (а.с. 1-4). Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 07.02.2014 року до 28.02.2015 року позивач перебував у трудових відносинах із ПАТ "МНПК "ВЕСТА". Наказом відповідача від 07.02.2014 року № 4-к позивач був прийнятий на роботу з 07.02.2014 року до ПАТ\~"МНПК "ВЕСТА" на посаду помічника начальника чергової частини управління власної безпеки. 28.02.2015 року позивача було звільнено з вищезазначеної посади на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Проте, відповідачем при звільнені позивача не було здійснено розрахунок заробітної плати на день звільнення, крім того з дня звільнення та по теперішній час відповідачем не виплачено позивачу заробітну плату за період з вересня 2014 року по лютий 2015 рік, остання виплата якої відбулась 25.12.2014 року за серпень 2014 року. Середня заробітна плата позивача з квітня 2014 року до моменту звільнення у лютому 2015 року складала 2\~428 грн. 20 коп. Таким чином, позивач посилався на те, що заборгованість відповідача перед позивачем у вигляді невиплаченої заробітної плати за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року складає 14\~569 грн. 20 коп., а заборгованість відповідача перед позивачем у вигляді невиплаченого середнього заробітку за весь час затримки належних звільненому працівникові сум по день звернення до суду за період з березня 2015 року по січень 2016 року складає 14\~569 грн. 20 коп. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду та просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості по виплаті заробітної плати в розмірі 14\~569 грн. 20 коп. та середній заробіток за час затримки повного розрахунку в розмірі 14\~569 грн. 20 коп. (а.с. 1-4) Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. (а.с. 29) Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час, місце та день розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. (а.с. 23, 28а-28) Дослідивши матеріали даної цивільної справи, вислухавши пояснення позивача, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Встановлено, що згідно наказу № 4-к від 07.02.2014 року позивача було прийнято на посаду помічника начальника чергової частини управління, а 28.02.2015 року на підставі наказу № 12-п від 27.02.2015 року позивача було звільнено з зазначеної посади на підставі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON], наявною в матеріалах справи. (а.с. 7-10) Судом встановлено, що середня заробітна плата позивача з квітня 2014 року до лютого 2015 року складала 2\~428 грн., крім того у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у вигляді невиплати заробітної плати за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року, яка складає 14\~569 грн. 20 коп., що підтверджується випискою по рахунку приватного клієнта № 636718-2015/0914, виданої за розрахунковий період Дніпропетровським відділенням ПАТ «ВТБ Банк», наявною в матеріалах справи. (а.с. 11-13) Також судом було встановлено, що середньомісячна заробітна плата позивача на посаді помічника начальника чергової частини управління дорівнювала сумі у розмірі 2\~428 грн. 20 коп., що підтверджується пояснення позивача у судовому засіданні та випискою по рахунку приватного клієнта № 636718-2015/0914, виданої за розрахунковий період Дніпропетровським відділенням ПАТ «ВТБ Банк», наявною в матеріалах справи. (а.с. 11-13) Правовідносини які склалися між сторонами врегульовані нормами Цивільного Кодексу України, КЗпП України, Законом України «Про оплату праці». Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Так, за змістом ст.ст.43, 124 Конституції України, ст.5-1 КЗпП України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Відповідно до змісту ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органи належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організацій повинні виплатите працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. 3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 ЦК України захист цивільних прав здійснюється в установленому порядку судом, арбітражем або третейським судом шляхом: визнання цих прав; відновлення становища, яке існувало до порушення права, і припинення дій, які порушують право; присудження до виконання обов'язку в натурі; компенсації моральної шкоди; припинення або зміни правовідносини; стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках, передбачених законом або договором, - неустойки (штрафу, пені), а також іншими засобами, передбаченими законом. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Суд при вирішенні заявлених позовних вимог, приймає до уваги, що відповідачем у день звільнення позивача та до моменту звернення позивача до суду не було здійснено виплат всіх сум, що належать позивачу, які повинні були провадиться в день звільнення позивача, у звязку з чим суд враховуючи виниклу у відповідача заборгованість перед позивачем у вигляді невиплати заробітної плати за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року у розмірі 14\~569 грн. 20 коп. та вважає необхідним стягнути з ПАТ "МНПК "ВЕСТА" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з березня 2015 року по січень 2016 року у розмірі 14\~569 грн. 20 коп. Вирішуючи вимоги позивача щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки повного розрахунку, приймаючи до уваги результат розгляду справи, враховуючи вимоги закріплені в ст. 117 КЗпП України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки повного розрахунку за період з березня 2015 року по січень 2016 року у розмірі 14 569 грн. 20 коп. При цьому суд,

Outcome: approved