Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до фізичної особи підприємця [PERSON] , з-я особа: ТОВ "Нова пошта" та просив стягнути з відповідача на свою користь грошові коштів за сплачений товар в сумі 12 665,00 грн., інфляційні витрати в сумі 5 004,52 грн., 3 % річних в сумі 1 138,06 грн., моральну шкоду в сумі 10 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він уклав усний договір копівлі-продажу запасних частин на автомобіль марки "FORD" з відповідачем та на підставі рахунку № 140 від 12.04.2016 року замовив та оплатив по квитанції № Р24АР24А69095626А574726 від 20.04.2016 року запасну частину на автомобіль (FORD 1834457). Дану запчастину він не отримав у зв"язку з тим, що перевізник, ТОВ "Нова пошта", доставив товар в пошкодженому вигляді, відразу даний товар цим же перевізником було повернуто відповідачу, заміни товару чи надання товару належної якості від відповідача він так і не дочекався. Він намагався врегулювати спір в досудовому порядку, направляв відповідачу лис-вимогу від 20.06.2017 року, але вона повернулась на його адресу, оскільки відповідач не отримав кореспонденцію. За захистом своїх прав він звернувся до суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити та вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява від його представника про розгляд справи у відсутності відповідача та визнання позовних вимог. Представник 3-ої особи ТОВ "Нова пошта" до суду не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. 12.04.2019 року ухвалою судді відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. 30.07.2019 року ухвалою суду задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Суд, вислухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 20.04.2016 року на підставі рахунку № 140 від 12.04.2016 року позивач замовив та оплатив по квитанції № Р24АР24А69095626А574726 запасну частину на автомобіль (FORD 1834457) на суму 12 665,00 грн. (а.с.5,6). Згідно відповіді ФОП [PERSON] від 18.09.2019 року, кур"єром "Нова пошта" була доставлена запасна частина (обшивка даху) за адресою:[ADDRESS] згідно експрес-накладної 10018573448 , під час огляду було встановлено, що запасна частина має пошкодження пошкодження і не придатна для подальшого використання, про що був складний акт, що товар пошкоджений і підлягає поверненню відправнику (ФОП [PERSON] ), акт був складений в одному екземплярі та залишився у представника ТОВ "Нова пошта" (а.с.29). Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1, 2 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Відповідно до ч.1 ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Згідно ч.1 та 2 ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Відповідно до п.6 ч.1 ст.4 ЗУ "Про захист прав споживачів" споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відповідно доч.1 ст.8 ЗУ "Про захист прав споживачів" у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Ззіно ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів" захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач у справі подав до суду заяву про визнення позову 27.01.2020 року, та вказав що у зв"язку із зайнятістю не має можливості з"явитися у судове засідання, а тому даючи юридичну оцінку доказам, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, а отже зобов"язаний повернути позивачу грошові коштів за сплачений товар в сумі 12 665,00 грн., а також відшкодувати йому інфляційні витрати в сумі 5 004,52 грн., 3 % річних в сумі 1 138,06 грн., моральну шкоду в сумі 10 000 грн. Тому, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за моральну та матеріальну шкоду.

Outcome: approved