Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя. Судом було залучено в якості третьої особи - [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.07.1991 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Під час шлюбу ними було набуте майно, яке позивач, після збільшення та подальшого зменшення позовних вимог бажає розділити наступним чином. Визнати за [PERSON] право власності на: - земельну ділянку, загальною площею 0,0209 га, кадастровий номер земельної ділянки: 4611500000:01:014:0075, місце розташування земельної ділянки [ADDRESS] , середньою-ринковою вартістю - 696 800,00 грн., - об`єкт незавершенного будівництва (готовність незавершенного будівництва готелю курортного типу - 7%), кадастровий номер земельної ділянки: 4611500000:01:014:0075, [ADDRESS] , середньою-ринковою вартістю - 802 715 грн. - нежитлову будівлю конюшні, загальною площею 113,4 кв.м., що розташована в [ADDRESS] , середньою-ринковою вартістю 83 134,00 грн. - земельну ділянку, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] , загальною площею 0,0838 га (кадастровий номер 7320510100:01:002:0829), середньою-ринковою вартістю 133 146.00 грн. - стаціонарну тимчасову споруду № [NUMBER] для здійснення підприємницької діяльності, площею 27 м.кв., що відповідно до виписки з рішення №119-45/14 року Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області розташованої по [ADDRESS] середньою-ринковою вартістю майна 156 000.00 грн. - 1/2 частки квартири, що розташована в [ADDRESS] , загальною площею 115,1 кв. м., в тому числі житловою площею 58,8 кв. м., середньою-ринковою вартістю 500 488.00 грн. - транспортний засіб Volkswagen Transporter, номер шасі [NUMBER] , колір - синій, 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , середньою-ринковою вартістю 129 860.00 грн. За позивачем визнати право власності на: - земельну ділянку несільськогосподарського призначення, що розташована в [ADDRESS] , загальною площею 0,01 га (кадастровий номер 7320510100:01:002:0041), середньою-ринковою вартістю - 44 976.00 грн. - магазин промтоварів з мансардою, загальною площею 261,1 кв.м., в тому числі житловою площею 53,3 кв.м., що розташований за адресою [ADDRESS] , середньою-ринковою вартістю 1 234 083,00 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, додатково пояснив, що запропонований ним поділ майна в натурі виключить можливість конфлікту з відповідачкою, окрім того, загальна вартість майна що позивач просить передати та визнати за відповідачкою становить 2 502 143, 00 грн., в той же час загальна вартість майна що прсить визнати за ним, становить 1 279 059, 00 грн. Вважає, що такий розподіл задовольнить інтереси як відповідачки так і його. Він матиме можливість забезпечити свої житлові права та можливість працювати та заробляти кошти задля забезпечення в тому числі і виконання аліментних зобов`язань. Такий розподіл припинить постійну конфліктну ситуацію, яка виникає між ним та відповідачкою не з його вини. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві, заяві про збільшення позовних вимог, заяві про зменшення позовних вимог. Додатково пояснив, що позивач є приватним підприємцем і здійснює підприємницьку діяльність у магазині промтоварів з мансардою, загальною площею 261,1 кв.м., в тому числі житловою площею 53,3 кв.м., що розташований за адресою [ADDRESS] , а також там проживає, що є підставою для відступу від принципу рівності часток подружжя. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, просив суд відступити від принципу рівності часток подружжя та здійснити запропонований позивачем поділ, посилаючись на те, що позивач здійснює у приміщенні магазину підприємницьку діяльність та там проживає. Відповідачка в судовому засіданні позову не визнала, просила здійснити поділ спільного майна подружжя наступним чином. Визнати за [PERSON] право власності на: - земельну ділянку несільськогосподарського призначення, що розташована в [ADDRESS] , загальною площею 0,01 га (кадастровий номер 7320510100:01:002:0041), середньою-ринковою вартістю - 44 976.00 грн. - магазин промтоварів з мансардою, загальною площею 261,1 кв.м., в тому числі житловою площею 53,3 кв.м., що розташований за адресою [ADDRESS] , середньою-ринковою вартістю 1 234 083,00 грн. Визнати право власності на 1/2 ідеальну частку за [PERSON] та на 1/2 ідеальну частку за [PERSON] на наступне майно: - земельну ділянку, загальною площею 0,0209 га, кадастровий номер земельної ділянки: 4611500000:01:014:0075, місце розташування земельної ділянки [ADDRESS] , середньою-ринковою вартістю - 696 800,00 грн., - об`єкт незавершенного будівництва (готовність незавершенного будівництва готелю курортного типу - 7%), кадастровий номер земельної ділянки: 4611500000:01:014:0075, [ADDRESS] , середньою-ринковою вартістю - 802 715 грн. - нежитлову будівлю конюшні, загальною площею 113,4 кв.м., що розташована в [ADDRESS] , середньою-ринковою вартістю 83 134,00 грн. - земельну ділянку, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] , загальною площею 0,0838 га (кадастровий номер 7320510100:01:002:0829), середньою-ринковою вартістю 133 146.00 грн. Визнати за [PERSON] право власності на транспортний засіб Volkswagen Transporter, номер шасі [NUMBER] , колір - синій, 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , середньою-ринковою вартістю 129 860.00 грн., зобов"язавши його сплатити [PERSON] грошову компенсацію за її частку у розмірі 1/2 від його вартості. Що стосується поділу стаціонарної тимчасової споруди №3 для здійснення підприємницької діяльності, площею 27 м.кв. та 1/2 частки квартири, що розташована в [ADDRESS] , то відповідачка просила виключити дані об"єкти з переліку нерухомості, що підлягає поділу, оскільки тимчасова споруда №3 для здійснення підприємницької діяльності є власністю третьої особи - [PERSON] , а квартира, що розташована в [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.05.2010 року, належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/4 частці кожному. Відповідачка просить суд відступити від принципу рівності часток подружжя та здійснити запропонований нею поділ, оскільки вважає, що позивач не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дітей, приховав, знищив, пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, а також вона є підприємцем і здійснює у приміщенні магазину підприємницьку діяльність. Представник відповідачки - [PERSON] позову не визнав, підтримав варіант поділу спільного майна подружжя, який запропонований відповідачкою. Додатково пояснив, що при вирішенні спору про поділ майна, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Представник відповідачки - [PERSON] позову не визнав, підтримав варіант поділу спільного майна подружжя, який запропонований відповідачкою. Додатково пояснив, що сторони є фізичними особами-підприємцями і здійснюють підприємницьку діяльність у приміщенні магазину промтоварів « [INFO] », що є об"єктом поділу спільного майна подружжя. Твердження [PERSON] про те, що він проживає в магазині і там займається підприємницькою діяльністю, а тому необхідно магазин « [INFO] » передати йому у власність для того, щоб він міг сплачувати аліменти є надуманими і цинічними, оскільки він неодноразово знищував дане спільне майно, використовував його не на користь сім`ї та вводить суд в оману щодо можливості проживання в цьому приміщенні. Також, всупереч інтересам сім`ї, [PERSON] , вчинив дії, які призвели до накладення арешту на дане майно, шахрайським шляхом намагався відчужити земельну ділянку на якій розташований даний магазин, тобто умисно здійснював усе, щоб зашкодити інтересам сім`ї, а тому вважає, що є всі законні підстави відійти від рівності часток у спільній власності подружжя. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що стаціонарну тимчасову споруду № [NUMBER] для здійснення підприємницької діяльності, площею [ADDRESS] , середньою ринковою вартістю 156 000.00 грн. необхідно виключити з спільного майна подружжя. Просить не здійснювати її поділ, оскільки дану споруду будував він з майстрами, вона належить йому і він здійснює там свою підприємницьку діяльність. Земельна ділянка, на якій знаходиться тимчасова споруда належть йому на праві оренди. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. 27.07.1991 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] , копія якого знаходиться в матеріалах справи /а.с.9/. У шлюбі строни набули у власність наступне майно: - земельну ділянку, загальною площею 0,0209 га, кадастровий номер земельної ділянки: 4611500000:01:014:0075, та об`єкт незавершенного будівництва (готовність незавершенного будівництва готелю курортного типу - 7%) на цій земельній ділянці, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , середньою-ринковою вартістю - 696 800,00 грн. на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.2012 року /а.с. 10-14/, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с. 13-14/, власник - [PERSON] ; - земельну ділянку несільськогосподарського призначення, що розташована в [ADDRESS] , загальною площею 0,01 га (кадастровий номер 7320510100:01:002:0041), середньою-ринковою вартістю - 44 976.00 грн.. Договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 09.12.2004 р. /а.с. 90-92/, державний акт на право власності на немельну ділянку ЧВ № 093595 /а.с.93/, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с. 236-241/. Власник [PERSON] - магазин промтоварів з мансардою, загальною площею 261,1 кв.м., в тому числі житловою площею 53,3 кв.м., що розташований за адресою [ADDRESS] , середньою-ринковою вартістю 1 234 083,00 грн. Свідоцтво про право власності СТА 382987 від 17.01.2015 року /а.с. 94/, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с. 95/. Власник [PERSON] - нежитлову будівлю конюшні, загальною площею 113,4 кв.м., що розташована в [ADDRESS] , середньою-ринковою вартістю 83 134,00 грн. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 20.01.2012 року /а.с.96/, витяг про державну реєстрацію прав /а.с. 97/. Власник [PERSON] - земельну ділянку, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в [ADDRESS] , загальною площею 0,0838 га (кадастровий номер 7320510100:01:002:0829), середньою-ринковою вартістю 133 146.00 грн. Свідоцтво про право власності СТА № 382997 від 23.01.2015 року, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с. 97-99/. Власник [PERSON] - квартиру, що розташована в [ADDRESS] , загальною площею 115,1 кв. м., в тому числі житловою площею 58,8 кв. м., середньою-ринковою вартістю 500 488.00 грн. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17.05.2010 року /а.с. 109/. Власники: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/4 частці кожен. - транспортний засіб Volkswagen Transporter, номер шасі [NUMBER] , колір - синій, 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , середньою-ринковою вартістю 129 860.00 грн. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 12.01.2011 року /а.с. 111/. Власник [PERSON] . Вартість вищевказаного майна встановлена довідками про визначення середньої ринкової вартості суб"єкта оціночної діяльності ТОВ "Бізнес-Сервіс "Нерухомість" від 31.01.2020 року, 11.03.2020 року/а.с.18-35, 124-138/. Відповідачка та її представники в судовому засіданні не заперечували вартість майна, яка вказана у даних довідках. Що стосується стаціонарної тимчасової споруди №3 для здійснення підприємницької діяльності, площею 27 м.кв., що розташована по [ADDRESS] середньою-ринковою вартістю майна 156 000.00 грн., то судом встановлено, що паспорт прив"язки стаціонарної тимчасової споруди №3, який знаходиться в матеріалах справи /а.с.100-108/ не є правовстановлюючим документом на об"єкт нерухомості - тимчасову споруду [ADDRESS] , а носить лише дозвільний характер для можливості розташувати згадану споруду на земельній ділянці. Інші докази належності на праві приватної власності сторонам по справі чи третій особі даної споруди у матеріалах справи відсутні. Тому суд приходить до висновку, що дану споруду необхідно виключити з переліку спільного майна подружжя, що підлягає поділу та відмовити в цій частині позову за безпідставністю. Що стосується поділу квартири, яка розташована в [ADDRESS] , загальною площею 115,1 кв. м., то згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.05.2010 року /а.с. 109/, власниками даної квартири є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/4 частці кожен. Тобто згадана квартира вже є поділеною між сторонами в рівних частках, а тому у позовній вимозі про поділ 1/2 квартири між позивачем і відповідачкою необхідно відмовити. Статтею 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження\~\~№ 14-325цс18) Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію про те, що зазначені норми свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. У судовому засіданні сторони не спростовували та не оспорювали факту спільності набутого під час шлюбу майна, заявленого до поділу. Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Судом також встановлено, що згідно ухвали господарського сулу Чернівецької області від 13.09.2019 року, у справі №926/1981/18, задоволено подання приватного виконавця Виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Костянтина Олександровича про затвердження мирової угоди від 05.09.2019, укладеної в процесі виконання судового рішення у справі № 926/1981/18. Затверджено укладену між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] ( [ADDRESS] , код [NUMBER] ) та [PERSON] (59206, с. Чорноргузи Вижницького району Чернівецької області, код [NUMBER] ) мирову угоду від 05.09.2019 року, згідно якої боржник [PERSON] в рахунок погашення заборгованості згідно рішення Господарського суду Чернівецької області від 18.12.2018 у справі № 926/1981/18 передає у власність у встановленому законодавством порядку своє особисте майно, що належить йому на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 17.01.2015 року, а саме: будівлю, магазину промтоварів з мансардою, загальною площею (кв.м): 261.1, житловою площею (кв.м): 53.3, матеріали стін: цегла, що розташований за адресою [ADDRESS] а земельну ділянку кадастровий номер: 7320510100:01:002:0041, цільове призначення: для завершення будівництва та обслуговування магазину, площею 0.01 га. на загальну суму 1501122 грн., про що складається акт приймання-передавання. Стягувач [PERSON] в рахунок погашення заборгованості згідно рішення Господарського суду Чернівецької області від 18.12.2018 у справі № 926/1981/18 приймає на загальну суму 1501122 грн. майно боржника а саме: будівлю, магазину промтоварів з мансардою, загальною площею (кв.м): 261.1, житловою площею (кв.м): 53.3, матеріали стін: цегла, що розташований за адресою [ADDRESS] а земельну ділянку кадастровий номер: 7320510100:01:002:0041, цільове призначення: для завершення будівництва та обслуговування магазину, площею 0.01 га., про що складається акт приймання-передавання. Згідно постанови Західного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 року у справі №926/1981/18, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] . Апеляційну скаргу [PERSON] від 17.10.2019 задоволено. Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 13.09.2019 у справі №926/1981/18 скасовано. У задоволенні подання приватного виконавця Виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Костянтина Олександровича про затвердження мирової угоди від 05.09.2019 року, укладеної в процесі виконання судового рішення у справі № 926/1981/18 відмовлено. Відповідачка та її представники стверджують, що позивач та [PERSON] , шляхом укладання фіктивних угод намагалися позбавити її права на спільне майно подружжя та вважає це підставою для відступлення від засад рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно Постанови Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 756/11750/15-ц, провадження № 61-36912св18: "Колегія суддів вважає, що [PERSON] не довела наявність обставин, передбачених частиною другою статті 70 СК України, для відступлення від засад рівності часток подружжя, що є її процесуальним обов`язком відповідно до положень статей 10, 60 ЦПК України 2004 року (статей 12, 81 чинного ЦПК України). Та обставина, що відповідач відчужив акції, які були придбані за спільні кошти подружжя, без згоди своєї дружини сама по собі є підставою для врахування вартості такого майна при поділі, проте не є безумовною підставою для відступлення від засад рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності. Таким чином, при стягненні\~грошової компенсації за частку у спільному майні подружжя сторін, а саме\~вартості внесених спільних коштів подружжя за пакет цінних паперів майнових прав на 699 948 штук простих іменних акцій емітента ПрАТ «Трест «Київміськбуд-1» загальною номінальною вартістю 104 992 200 грн, слід виходити із загальних положень статті 70 СК України\~про те, що частки майна дружини та чоловіка є рівними." Отже, у даній справі сам факт, укладення вищевказаної мирової угоди у справі №926/1981/18 між позивачем і [PERSON] та затвердження її судом, не є безумовною підставою для відступлення від засад рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності. Відповідачка також посилається на те, що у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів, що також є підставою для відступлення від засад рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності. З приводу даної обставини судом встановлено, що згідно рішення Вижницький районний суд Чернівецької області від 17.03.2020 року, з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , стягують аліменти на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 7104,50 грн. (сім тисяч сто чотири гривні 50 коп.) щомісячно на кожного, починаючи з 09.01.2020 року по день втрати права на отримання аліментів. Згідно ч. 2 ст. 70 СК України, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. В матеріалах справи наявна довідка Вижницького районного відділу державної виконавчої служби № 211.20/26801 від 09.11.2020 року, згідно якої [PERSON] не отримувала аліменти з [PERSON] згідно до вищевказаного рішення суду за період з 01.09.2020 року по 31.10.2020 року. Під ухиленням від участі в утриманні дітей, слід розуміти як пряму відмову від їх утримання, а також інші винні дії, які свідчать про те, що батько ухиляється від виконання зобов`язань. Існування заборгованості позивача по аліментах за два місяці не доводить факту ухилення його від участі в утриманні дітей, тому даний факт суд не вважає підставою для відступлення від засад рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності. Крім того, відповідачка просить відступити від засад рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності та визнати за нею право власності на магазин, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки там вона здійснює свою підприємницьку діяльність. Згідно Постанови Верховного Суду від \~21\~жовтня 2020 року усправі № 686/24549/15-ц, провадження № 61-19915св19: "Майно ФОП, яке використовується для її господарської діяльності, вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів. Під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки в разі неподільності майна (частина друга статті 364 ЦК України). При цьому відповідно до частини третьої статті 71 СК України речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. " В судовому засіданні встановлено, доведено матеріалами справи та сторони це не заперечували, що і позивачка і відповідач є приватними особами-підприємцями, і кожен з них здійснює свою підприємницьку діяльність у магазині, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Тому у суду відсутня підстава відступити від засад рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності та визнати за одним зі сторін право власності на вищевказаний магазин. Відповідачка також просить визнати за [PERSON] право власності на транспортний засіб Volkswagen Transporter, номер шасі [NUMBER] , колір - синій, 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , середньою-ринковою вартістю 129 860.00 грн., зобов"язавши його сплатити [PERSON] грошову компенсацію за її частку у розмірі 1/2 від його вартості. Згідно ч. 5 ст. 71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно Постанови Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 611/522/15-ц, провадження № 61-15460св19: "Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду." Позивач не дав згоди на запропонований відповідачкою поділ автомобіля Volkswagen Transporter, номер шасі [NUMBER] , колір - синій, 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та не вніс відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, тому у суду відсутня підстава відступити від засад рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності на згаданий автомобіль. Крім того, відповідачка посилається як на підставу для відступу від засад рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності на кримінальні провадження № 12019260060000472, №12019260060000532, №12019260060000452, які внесені до ЄРДР за її заявами на дії позивача. Однак в матеріалах справи відсутні копії рішень суду у вказаних кримінальних провадженнях, які б вказували про вину позивача у приховаванні, знищенні чи пошкодженні спільного майна, витрату його на шкоду інтересам сім`ї, що стало б підставою для відступу від засад рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності. В матеріалах справи наявні копії постанов Вижницького районного суду Чернівецької області від 15.05.2020 року у справі № 713/639/20 (а.с. 212), від 15.05.2020 року у справі № 713/640/020 (а.с. 213) за вчинення домашнього насильства [PERSON] . Провадження у справах закрито за малозначністю вчинених правопорушень, [PERSON] оголошено усне зауваження. Даний факт також не розглядається судом як підстава для відступу від засад рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності. Позивач в свою чергу просить суд відступити від засад рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, та визнати за ним право власності на: земельну ділянку несільськогосподарського призначення загальною площею 0,01 га (кадастровий номер 7320510100:01:002:0041) та магазин промтоварів з мансардою, загальною площею 261,1 кв.м., що розташовані в [ADDRESS] , оскільки він в даному магазині здійснює підприємницьку діяльність, де і проживає. Суд не приймає до уваги вказані позивачем підстави, оскільки, як вказано вище, у згаданому приміщенні також здійснює підприємницьку діяльність і відповідачка, а щодо того, що позивач проживає у даному приміщенні, то судом приймається до уваги той факт, що відповідач має інше житло, що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 17.05.2010 року (а.с. 109) та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 236-240). З огляду на вищевказане, матеріалами справи, належними та допустимими доказами та в судовому засіданні сторонами не доведено та судом не встановлено жодної підстави, вказаної у частинах 2 та 3 статті 70 СК України для відступу від засад\~рівності часток\~подружжя у\~праві спільної\~сумісної власності,\~тому суд\~приходить до\~висновку,\~що позов\~підлягає частковому\~задоволенню,\~виходячи з\~принципу рівності\~часток подружжя\~ у праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути половину сплаченого ним судового збору без врахування сплачених ним сум за позовні вимоги щодо поділу стаціонарної тимчасової споруди №3 для здійснення підприємницької діяльності, площею 27 м.кв., та 1/2 частки квартири, що розташована в [ADDRESS] , оскільки такі виключені судом з числа об"єктів що підлягають поділу. Тому з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] 14918,17 грн. сплаченого ним судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial