Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Чернівців, позивач, [PERSON], звернулася з позовною заявою до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає що перебуває у шлюбі з відповідачем з 1999 року в якому у них народилися спільні діти. Останніх декілька років позивач та відповідач спільно не проживають, стосунки розладились, зникли взаєморозуміння та взаємоповага, частими стали сварки. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить його розірвати. В судове засідання позивач [PERSON], не з"явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляжду суду останньою подано заяву від 12.10.2018 року про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримано в повному обсязі. За даними адресно-довідкового відділу ГУДМС УДМС України, відповідач зареєстрований за адресою [INFO]. Судом надсилались ухвали про виклик до суду відповідача на зазначену вище адресу, проте відповідач не зявився в судове засіданні повторно будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладені вище обставини, та на підставі вимог п. 4 ч. 8 ст. 128, ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні суд дійшов висновку про повне задоволення позову з огляду на наступне. 11 листопада 1999 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], Виконкомом Іжавської сільської ради, Сторожинецького району, Чернівецької області зареєстровано шлюб про що зроблено запис в книзі реєстрації актів про одруження за №42. Вказана обставина підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження від 18.07.2000 року № 025946, яке міститься в матеріалах судової справи. Відповідно до вимог ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. З обставин, зазначених у позовній заяві позивачем [PERSON], підтриманих представником [PERSON]Г.у судовому засіданні, вбачається, що у позивач з відповідачем не підтримують подружніх стосунків, спільно не проживають однією сім"єю і не ведеуть спільного сімейного бюджету. На примирення позивач не погоджується, оскільки тривалий час живе окремим життям та своїми інтересами, а тому вважає, що збереження сім"ї є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що відсутність у позивача почуття взаєморозуміння та взаємоповаги, часті конфлікти в сім"ї між сторонами, а також також те, що позивач вже тривалий час проживає окремо свідчить про неможливість примирення та збереження шлюбу, а відтак, подальше перебування позивача та відповідача у шлюбі, який відповідно до ст. 21 СК України є сімейним союзом чоловіка та жінки, що полягає в "постійній спільності усього їхнього життя", не відповідає та суперечить інтересам позивача та свідчить про відсутність спільності сім"ї, взаєморозуміння і взаємнорї поваги подружжя один до одного. Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] грунтуються на законі і підлягають до задоволення. З врахзуванням обставин викладених в заяві позивача [PERSON], зі згоди останньої слід залишити позивачу прізвище після розірвання шлюбу набуте в шлюбі - Романюк.

Outcome: approved