Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

11.06.2018р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між нею та відповідачем 21.02.1998року відділом РАГС м. Первомайська Миколаївської області було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу 27.07.1998р. у них народилась донька Надія, а 11.08.2009р. - народився син [PERSON]. Шлюбні відносини між ними припинені через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя, вже близько чотирьох років вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та не підтримують шлюбні стосунки. Вважає, що їхня сімя розпалась остаточно. Просила відновити їй дошлюбне прізвище та стягнути з відповідача судові витрати, які вона понесла. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити його. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки учасники справи на судове засідання не зявились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про одруження, 21.02.1998року відділом РАГС м. Первомайська Миколаївської області було зареєстровано одруження між сторонами, актовий запис № 44. Позивач після реєстрації шлюбу змінила прізвище "Кадікова" на прізвище чоловіка - "Чередніченко" (а.с.3). Згідно з копіями свідоцтв про народження, під час шлюбу 27.07.1998р. у сторін народилась донька Надія (а.с.4), а 11.08.2009р. - народився син [PERSON] (а.с.4), які проживають з позивачем. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Пунктом 2 статті 104 СК України визначено, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21 грудня 2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливо та наявні правові підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у звязку із шлюбом змінив своє прізвище. На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнав позов позивача і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, є підстави для розірвання шлюбу сторін, при цьому позивачу, після розірвання шлюбу, слід відновити дошлюбне прізвище "Кадікова." На підставі ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу з дежбюджету слід повернути 704,80грн., оскільки позивачем внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а саме 704,80грн. згідно квитанції № 154 від 08.06.2018р. та 704,80грн. згідно квитанції № 171 від 11.06.2018р.

Outcome: approved