Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру " в особі Житомирської регіональної філії Центр державного земельного кадастру в якому просить суду стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку з часу прийнятого 16.09.2016 року Корольовським районним судом рішення по день фактичного розрахунку (30.12.2016 року). Позов обґрунтовано тим, що позивач працювала у Житомирській регіональній філії ДП "Центр ДЗК", на посаді техніка-землевпорядника. 30.03.2016 р. була звільнена з займаної посади за п.1 ст 36 КЗпП України на підставі наказу №29-к від 30.03.2016 року, однак з нею не було проведено повного розрахунку, а саме не виплачена заборгованість по заробітній платі у сумі 11247,88 грн., у звязку з чим позивач звернулася до суду із позовною заявою та відповідно до рішення Корольовського районного суду м. Житомира з відповідача було стягнуто на її користь 47897,88 грн. Заборгованість по заробітній платі позивачу фактично сплачена лише 30.12.2016 року шляхом перерахування коштів. Посилаючись на порушення роботодавцем строків розрахунку при звільненні, хоча оплата праці працівника повинна здійснюватися в першочерговому порядку, просить стягнути компенсацію за невчасно виплачену заробітну плату. Позивач 15.05.2017 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, у відповідності до ч. 5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд постановляє заочне рішення. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, судом встановлене наступне. Судом встановлено, що [PERSON] працювала у Житомирській регіональній філії ДП "Центр ДЗК", на посаді техніка-землевпорядника та наказом № 29-к від 30.03.2016 року була звільнена з посади техніка-землевпорядника на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15.09.2016 року з Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" на користь [PERSON] було стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 11247,88 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 36250,00грн. (станом на 15.09.2016 року) та моральну шкоду в розмірі 400,00 грн.(а.с.7-8). Однак, фактично вказана заборгованість сплачена позивачу лише 30.12.2016 року, що підтверджується роздруківкою по картковому рахунку (а.с. 4). Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до статті ст.97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобовязань щодо оплати праці. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективним договором. Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до вимог ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Розмір середньої заробітної плати розраховується у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 p. №100, яким передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період. Судом встановлено, що середньоденна заробітна плата за останні два оплачувані місяці роботи [PERSON] Сухої) С.П. становить 312 грн. 50 коп., виходячи з розрахунку: (3750,00 грн + 10000,00 грн) / (21 р.д. + 23 р.д.); де 13750,00 грн. нарахована заробітна плата за листопад та грудень 2015 р.; 44 р.д. сумарна кількість робочих днів за листопад та грудень 2015 р. Таким чином, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в період з 16.09.2016 р. (від дня прийнятого судового рішення 15.09.2016 року) до 29.12.2016 р. (дня фактичного розрахунку 30.12.2016 року), що підлягає стягненню з ДП "Центр державного земельного кадастру" на користь [PERSON] становить 312,50 грн. х 74 р.д. = 23125 грн., де 312,50 грн. середньоденна заробітна плата позивача, що передувала звільненню; 74 р.д. сумарна кількість робочих днів затримки розрахунку (згідно листа Міністерства соціальної політики України від 20.07.2015 р. N 10846/0/14-15/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік"). Враховуючи вищевикладене, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимоги майнового характеру в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved