Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

У жовтні 2019 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки борг за житлово-комунальні послуги за період з 2014 р. по 2019 р. в сумі 12755,63 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСББ «Весна» створено у 2000 р. співвласниками будинку по [ADDRESS] . Вказаний вище житловий будинок перебуває в управлінні позивача згідно ЗУ «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» та ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та в своїй діяльності позивач керується положеннями Статуту, затвердженого 18.09.2000р. Позивач зазначає, що відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Проте, протягом тривалого часу відповідачка порушує свої зобов`язання зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, сплати водопостачання та водовідведення, теплопостачання, у зв`язку з чим за період з 2014 р. по 2019 р. виникла заборгованість в сумі 12 755,63 грн., яка складається із основної суми заборгованості - 6890 грн. 22 коп., інфляційних нарахувань - 4705,58 грн. та 3% річних - 1159,83 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 6.11.2019року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив (а.с.67). 04.02.2020 року на адресу суду надійшов від відповідачки [PERSON] відзив на позовну заяву, в якому вона заперечувала проти позову, посилаючись на те, що у неї відсутня заборгованість за житло-комунальні послуги, вона належним чином та в повному обсязі сплачувала за спожиті комунальні послуги, що підтверджується квитанціями. Стосовно вимог, що виникли до 5.11.2016р., тобто за період, що перевищує три роки з моменту звернення до суду, просить застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити з цих підстав в позові (а.с. 70-99.) 20.02.2020 року відповідач ОСББ «Весна» надіслав відповідь на відзив відповідачки, відповідно до якого вважає заперечення відповідачки безпідставними, оскільки вона, починаючи з 01.01.2014р. по 30.09.2019р., всупереч ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 15 Закону України "Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку", п. 5.2 Статуту ОСББ "Весна" не сплачує кожного місяця до 25 числа платежі за спожиті житлово-комунальні послуги, внески та платежі, встановлені загальними зборами ОСББ "Весна", а тому станом на 1.10.2019р. утворилась заборгованість в розмірі 6 890,22грн. Оскільки [PERSON] , починаючи з січня 2014р. частково вносила кошти в рахунок сплати за спожиті комунальні послуги, чим підтвердила, що визнає свій борг, строк позовної давності вважається перерваним та не сплинув (а.с.100-110). Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 12.02.2001 р. (а.с. 23) Відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно з ч. 2 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. Згідно Протоколу № 31 від 18.07.2000 року установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Київ, створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Весна» та затверджено статут об`єднання (а.с. 11-21). Встановлено, що відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи державна реєстрація ОСББ «Весна» проведено 18.09.2000 р. (а.с. 12). Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до п. 5.2 Статуту ОСББ «Весна» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до п. 4.2 Статуту ОСББ «Весна», сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебуває у його власності. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюється загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та цього статуту. Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Відповідно до протоколу № 01/1/2018 загальних зборів співвласників ОСББ «Весна» від 25.02.2018 року затверджено внески на утримання будинку, споруд та прибудинкових територій з лютого 2018 р. - 6,00 грн. за м2 (а.с. 39-41). Відповідно до протоколів від 26.03.2017р.,7.02.2016р. затверджувались внески на утримання будинку, споруд та прибудинкових територій на 2016 та 2017р.р. (а.с. 42-43). Встановлено, що 01.09.2001 р. між позивачем та АЕК «Київенерго» укладено договір № 1411219 на постачання теплової енергії у гарячій воді (ас. 29-32). Також, 03.08.2001 р. між позивачем та «Київводоканал» укладено договір на надання послуг з водопостачання та водовідведення № 9644/4-11 (ас. 27-29). 17.10.2018р. між позивачем та КП виконавчого органу Київради (Київської місткої державної адміністрації) «Київтеплоенерго» укладено договір про надання послуги з централізованого постачання гарячої води (а.с. 33-36). Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Вказаний Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках). Відповідно до 2 Порядку, тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг. Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є договором приєднання відповідно до норм ст. 634 Цивільного кодексу України та вважається акцептованим усіма споживачами, які встановленому порядку не надали заперечення щодо умов цього договору. Відповідно, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідачів коштів за надані житлово-комунальні послуги. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Як вбачається з довідки від 8.10.2019р., за відповідачкою [PERSON] за період з січня 2014р. по вересень 2019р. рахується заборгованість з оплати за послуги утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 2070,40грн., за опалення в розмірі 3252,57 грн. та за послуги холодного водопостачання та гарячого водопостачання в розмірі 1567,25 грн., а всього - 6890,22грн. (а.с. 25). Позивачка зазначила, що за останні три роки вона заборгованості не має, а до вимог позивача, що виникли до 5.11.2016р. просить застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити з цих підстав в позові. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Однак, як вбачається з наданих рахунків та квитанцій, в порушення п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», п. 5.2 Статуту ОСББ "Весна" плата за спожиті комунальні послуги відповідачкою здійснюється не регулярно та не у встановлений законом строк. Так, за послуги, отримані в 2016р., було сплачено лише в червні-серпні 2017р., квитанції за листопад та грудень 2016р. відомостей про наявність боргу взагалі не містять (а.с.), тобто відповідачкою періодично оплачується заборгованість за минулий час, що свідчить про визнання нею свого боргу та часткову сплату його, а тому строк позовної давності в даному випадку переривається. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного суду від 22.01.2019р. у справі № 437/2726/13-ц. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості і підстав для застосування наслідків спливу позовної давності та відмові з цих підстав в позові немає. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в пункті 10 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 Цивільного кодексу України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. З огляду на наведене, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржник несе відповідальність, передбачену частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі №401/710/15-ц. У зв`язку з чим суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивач про стягнення з відповідачки інфляційних витрат та трьох відсотків річних. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та дослідженні матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню борг за комунальні послуги в розмірі 6890 грн. 22 коп., 3% річних в розмірі 1159 грн. 83коп., інфляційні втрати в розмірі 4705 грн. 58 коп., а всього підлягає стягненню 12 755 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят пять) грн. 63 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК Україні з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 921грн. На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 16, 19, 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 15, 257, 264 509, 625 ЦК України та

Outcome: approved