Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

у жовтні 2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту договору, вказуючи, що 21 липня 2006 року [PERSON] відповідно до укладеного договору від 21.07.06р. отримав кредит у розмірі 5 тис.грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду та підписав заяву разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою. Згідно з умовами кредитування [PERSON] повинен був погашати кредит та відсотки по ньому, але відповідач своїх зобов'язань не виконує, тому позивач змушений звернутися до суду для стягнення заборгованості з боржника в сумі 25765 грн. 54 коп.. Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" Дегтяр А.А. в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив стягти з [PERSON] заборгованість по кредитному договору в сумі 25765 грн. 54 коп. та понесені судові витрати. [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що він користувався кредитною карткою, погашав кредит, а по закінченню дії карти перестав нею користуватися і не поновлював картки. Вказав, що строк дії картки становив два роки. Представника відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив залишити позовну заяву без задоволення в зв'язку з пропуском строку звернення до суду. Судом встановлено, що 21 липня 2006 року ПАТ КБ "ПриватБанк" на підставі заяви позичальника надав [PERSON] кредит у розмірі 5 тис. грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник прийняв умови надання споживчого кредиту фізичним особам і зобов'язався повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до заяви та умов кредитування. Згідно розрахунку ПАТ КБ "ПриватБанк" прострочена сума заборгованості [PERSON] становить - 25765 грн. 54 коп., з яких за кредитом - 4861,48 грн., по процентах за користування кредитом - 19200,94 грн., штраф, що складається з фіксованої частини -500 грн. + процентної складової - 1203,12 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Із позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом позивач звернувся до суду 3 жовтня 2013 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Із п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же строк. По справі відсутні докази щодо погодження сторонами договірного строку позовної давності відповідно до ст. 259 ЦК України. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. П.7 ч.11 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів», у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Отже виходячи з Умов і Правил надання батьківських послуг, строк дії договору закінчився 31 жовтня 2008 року, оскільки договір продовжувався ще на 12 місяців від дати підписання. Цей строк також відповідає строку дії кредитної картки, яка зі слів [PERSON] була видана йому на два роки, після чого він її не поновлював. Позивач не надав доказів про продовження строку дії картки на інший термін. З виписки по особовому рахунку вбачається, що останній платіж був вчинений відповідачем 18 липня 2007 року. Після цього жодних розрахунків по кредитній картці [PERSON] не вчиняв. Таким чином прострочення виконання зобов'язання за договором, а отже і строк позовної давності починає відлік з 1 листопада 2008 року і відповідно закінчується 31 жовтня 2011 року. Позивач звернувся до суду через 2 роки після спливу позовної давності. Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Представник відповідача в судовому засіданні просив суд залишити позов без задоволення саме з цих підстав, при цьому позивач не надав доказів про причини пропуску строку звернення до суду, представник позивача в судовому засідання не клопотав про поновлення такого строку. З врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про необхідність застосування у справі строків позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» в зв'язку з пропуском строків позовної давності.

Outcome: dismissed