Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства "Євраз Суха Балка" (надалі - ПАТ "Євраз Суха Балка") про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток, неодноразово уточнював обсяг своїх вимог. В остаточній редакції від 15 січня 2014 року просив стягнути з відповідача на свою користь недоплачену заробітну плату за час відпусток за період з 01.01.1995 року по 01.03.2010 року в сумі 2048,05 грн. На підтвердження заявлених вимог вказав, що він працював на ПАТ "Євраз Суха Балка" на різних професіях і посадах починаючи з 01.01.1995 року по 01.03.2010 року, на підприємстві неодноразово підвищувались тарифні ставки і посадові оклади всім працівникам підприємства, однак відповідачем невірно розраховувалась і виплачувалась його заробітна платаза період відпусток, в порушення Законів України "Про відпустки" та "Оплату праці", а також Порядку обчислення заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 і вказані порушення визнані ПАТ "Євраз Суха Балка" у спільній Постанові від 06.02.2012 року № 3. Ухвалою суду від 15.05.2014 року частину позовних вимог [PERSON] про компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, стягнення середнього заробітку за частину часу затримки виплати недоплаченої заробітної плати залишено без розгляду на підставі заяви позивача, ухвала набрала законної сили. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ "Євраз Суха Балка" позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні вимог. Вважала, що при звільненні позивачеві були виплачені всі належні до виплати суми, при цьому на час звільнення спору про розміри належних працівникові сум не було, такі суми на момент звільнення не були нараховані. Також вважала необґрунтованим застосування позивачем при розрахунку заборгованості коефіцієнту 1,2 з 01.01.2005 року, оскільки підвищення згідно Наказу № 83 відбулося не у випадках, передбачених законом чи колективним договором як того вимагає п.10 Порядку обчислення заробітної плати, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. Крім того, наполягали на застосуванні при розрахунку недоплати Спільної постанови від 06.02.2012 року, якою визначено формулу зменшення суми заборгованості при застосуванні коефіцієнтів підвищення, вважали вказану Спільну постанову правомірною, прийнятою в межах повноважень Генерального директора ПАТ "Євраз Суха Балка" та уповноважених осіб трудового колективу. Також просили відмовити в задоволенні частини вимог до серпня 2001 року у зв'язку із пропуском позовної давності. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що починаючи з 01.01.1995 року позивач, [PERSON] працював на підприємстві ПАТ "Євраз Суха Балка" (а.с.4-7). У заявлений позивачем спірний період, починаючи з 01.01.1995 року по 01.03.2010 року Наказами по підприємству №191 від 28.02.1995 р., №462 від 28.06.1996 р., № 522 від 24.07.1997 р., № 312 від 25.04.2000 р., № 1252 від 19.12.2001р., № 637 від 29.07.2003р., № 717 від 20.08.2003р., № 391 від 21.04.2004р, № 952 від 15.09.2004р., № 83 від 24.01.2005 р., № 331 від 21.03.2005р., № 92 від 31.01.2006р., № 367 від 05.04.2006р., № 1117 від 02.10.2006р., № 23 від 05.01.2007р., № 624 від 08.05.2007р., № 1432 від 10.10.2007р., № 103 від 22.01.2008р., № 614 від 18.04.2008р. неодноразово підвищувались тарифні ставки і посадові оклади працівникам підприємства. За вказаний період позивач неодноразово перебував у відпустках, отримував заробітну плату та йому нараховувалися, виплачувалися відпускні. Спір між сторонами виник з приводу невірного визначення розміру середньої заробітної плати підприємством при нарахуванні позивачу сум оплати за час відпусток без застосування відповідних коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів по підприємству, що призвело до недоплати заробітної плати за час відпусток позивача у період з 01.01.1995 року по 01.03.2010 року. Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України "Про відпустки" порядок обчислення заробітної плати працівникам за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, та компенсації за невикористані відпустки, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до підпункту "а" п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 р. N 100 (далі - Порядок) цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках надання працівникам щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або виплати їм компенсації за невикористані відпустки. Пунктом 2 Порядку передбачено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Відповідно до пункту 10 Порядку у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення; на госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей (тобто зазначена норма передбачає можливість госпрозрахункового підприємства у випадку скрутного фінансового стану дещо зменшити коефіцієнт коригування, але не позбавляє ці підприємства від коригування). Положення Порядку обов'язкові для виконання підприємствами усіх форм власності та господарювання на підставі пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати". Спільною постановою Генерального директора та профспілкових комітетів ПАТ "Євраз Суха Балка" від 06.02.2012 року № 3 визнано порушення п.10 Порядку при розрахунку заробітної плати за період відпусток працівникам ПАТ "Євраз Суха Балка" з 01.01.1995 року по 01.03.2010 року та з метою усунення порушень щодо незастосування коефіцієнтів підвищення заробітної плати при нарахуванні відпускних працівникам у спірні періоди встановлено, що виходячи з фінансових можливостей підприємства при розрахунку заробітної плати за час відпусток за період з 01.01.1995 року по 01.03.2010 року як працівникам, так і колишнім працівникам, коригуючи коефіцієнти для визначення заробітної плати у випадках підвищення тарифних ставок та посадових окладів у відповідності з актами законодавства та рішеннями, передбаченими колективним договором, розраховується за формулою: коригуючий коефіцієнт = 1+ розмір підвищення тарифних ставок та посадових окладів ( в частках одиниці) х 0,71). Кожною стороною надані розрахунки недоплаченої заробітної плати за час відпусток, з правильністю розрахунків 10 відпусток сторони погодились з урахуванням власної позиції щодо правомірності застосування Спільної постанови 06.02.2012 року № 3. При вирішенні вимог щодо розміру недоплаченої заробітної плати за час відпусток [PERSON] перевіривши розрахунки сторін, суд виходить з наступного розрахунку: Відпустка № 1 вересень-жовтень 1995 року: Сумарний заробіток за 12 місяців, що передували відпустці - 1145,86 грн. З урахуванням коефіцієнту 3 згідно наказу № 191 від 28.02.1995 року, становить - 1201,06 грн. Сума відпускних складає - 118,30 грн. з розрахунку (1201,06 грн. \\355 дн. х 35 день відпустки). Фактично виплачена сума- 166,24 грн., сума недоплати становить - - 47,94 грн. Відпустка № 2 листопад-грудень 1996 року: Сумарний заробіток за 12 місяців, що передували відпустці - 382,93 грн. З урахуванням коефіцієнту 2,5 згідно наказу № 84 від 31.01.1996 року, 1,5 згідно наказу №462 від 28.06. становить - 6084,29 грн. Сума відпускних складає - 601,55 грн. з розрахунку (6084,29 грн. \\354 дн. х 35 день відпустки). Фактично виплачена сума- 382,93 грн., сума недоплати становить - 218,62 грн. Відпустка № 3 серпень-вересень 1997 року: Сумарний заробіток за 12 місяців, що передували відпустці - 439,78 грн. З урахуванням коефіцієнту 1,15 згідно наказу № 522 від 29.07.1997 року становить - 5519,80 грн. Сума відпускних складає 542,68 грн. з розрахунку (5519,80 грн/356 дн х 35 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних - 439,78 грн., сума недоплати становить 102,90 грн. Відпустка № 4 липень-серпень 1998 року: Сумарний заробіток за 12 місяців, що передували відпустці - 5957,89 грн. З урахуванням коефіцієнту 1,15 згідно наказу № 522 від 29.07.1997 року становить - 5957,89 грн. Сума відпускних складає 590,79 грн. з розрахунку (5957,89 грн/353 дн. х 35 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних - 590,79 грн, сума недоплати становить 0,00 грн. Відпустка № 5 серпень-вересень 2000 року: Сумарний заробіток за 12 місяців, що передували відпустці - 5416,20 грн. З урахуванням коефіцієнту 1,3 згідно наказу № 312 від 25.04.2000 року становить - 6448,01 грн. Сума відпускних складає 762,72 грн. з розрахунку (6448,01 грн.355 дн. х 42 дні відпустки). Фактично виплачена сума відпускних - 642,60 грн., сума недоплати становить - 120,12 грн. Відпустка № 6 червень 2001 року: Сумарний заробіток за 12 місяців, що передували відпустці - 8348,07 грн. З урахуванням коефіцієнту 1,3 згідно наказу № 312 від 25.04.2000 року становить - 8348,07 грн. Сума відпускних складає 423,36 грн. з розрахунку (8348,07 грн.355 дн. х18 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних - 270,77 грн., сума недоплати становить - 152,59 грн. Відпустка № 7 вересень 2001 року: Сумарний заробіток за 12 місяців, що передували відпустці - 8858,27 грн. З урахуванням коефіцієнту 1,3 згідно наказу № 312 від 25.04.2000 року становить - 8858,27 грн. Сума відпускних складає 424,15 грн. з розрахунку (8858,27 грн.355 дн. х17 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних - 424,15 грн., сума недоплати становить - 0,00 грн. Відпустка № 8 липень-серпень 2002 року: Сумарний заробіток за 12 місяців, що передували відпустці - 8923,20 грн. З урахуванням коефіцієнту 1,61 згідно наказу № 1252 від 19.12.2001 року становить - 11527,95 грн. Сума відпускних складає 1136,45 грн. з розрахунку (11527,95 грн. 355 дн. х 35 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних - 905,10 грн., сума недоплати становить 231,35 грн. Відпустка № 9 липень-серпень 2003 року: Сумарний заробіток за 12 місяців, що передували відпустці - 9980,10 грн. З урахуванням коефіцієнту 1,7 згідно наказу № 637 від 29.07.2003 року становить - 16966,17 грн. Сума відпускних складає 1672,65 грн. з розрахунку (16966,17 грн. 355 дн. х 35 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних - 989,45 грн., сума недоплати становить 683,20 грн. Відпустка № 10 липень-серпень 2004 року: Сумарний заробіток за 12 місяців, що передували відпустці - 12099,41 грн. З урахуванням коефіцієнту 1,1360 згідно наказу № 391 від 21.04.2004 року становить - 13276,98 грн. Сума відпускних складає 897,60 грн. з розрахунку (13276,98 грн. \\355 дн. х 24 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних становить - 823,44 грн., сума недоплати становить 74,16 грн. Відпустка № 11 жовтень 2004 року: Сумарний заробіток за 12 місяців, що передували відпустці - 12323,33 грн. З урахуванням коефіцієнту 1,1360 згідно наказу № 391від 21.04.2004 року, 1, 0584 згідно наказу № 952 від 15.09.2004 року, становить - 13881,52 грн. Сума відпускних складає 428,85 грн. з розрахунку (13881,52 грн. \\356 дн. х 11 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних становить - 380,78 грн., сума недоплати становить 48,07 грн. Відпустка № 12 липень-серпень 2005 року Сумарний заробіток за 12 місяців, що передували відпустці - 1302,28 грн. З урахуванням коефіцієнту 1,0584 згідно наказу № 952 від 15.09.2004 року, 1,25 згідно наказу № 83 від 24.01.2005 року, 1,2014 згідно наказу № 331 від 21.03.2005 року, становить - 20448,16 грн. Сума відпускних складає 1612,81 грн. з розрахунку (20448,16 грн. 355 дн. х 28 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних - 1302,28 грн, сума недоплати становить 310,53 грн. Відпустка № 13 жовтень 2005 року Середній заробіток за 12 місяців, що передували відпустці - 363,65 грн. З урахуванням коефіцієнту 1,20 згідно наказу № 83 від 24.01.2005 року, 1,2014 згідно наказу № 331 від 21.03.2005 року - 20577,81 грн. Сума відпускних складає 405,76 грн. з розрахунку (20577,81 грн /355 дн. х 7 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних - 363,65 грн., сума недоплати - 42,11 грн. Відпустка № 14 червень 2006 року Середній заробіток за 12 місяців, що передували відпустці - 20154,86 грн. З урахуванням коефіцієнту 1,06481 згідно наказу № 92 від 31.01.2006 року, 1,05 згідно наказу № 367 від 05.04.2006 року - 21934,90 грн. Сума відпускних складає 1235,80 грн. з розрахунку (21934,90 грн /355 дн. х 20 днів відпустки). Фактично виплачена сума відпускних - 11771,40 грн., сума недоплати - 64,40 грн. Таким чином, недоплата заробітної плати за 14 відпусток позивача за період з 01.01.1995 року по 01.03.2010 року склала 2048,05 грн. Під час розрахунку недоплати заробітної плати за відпустки № 2,3, 12,13 суд вважає за необхідне застосувати коефіцієнт коефіцієнт 2,5 згідно наказу № 84 від 31.01.1996 року, 1,5 згідно наказу №462 від 28.06.1996 року, 1,15 згідно наказу № 522 від 29.07.1997 року, 1,0584 згідно наказу № 952 від 15.09.2004 року, 1,25 згідно наказу № 83 від 24.01.2005 року, 1,2014 згідно наказу № 331 від 21.03.2005 року, оскільки таке підвищення відбулося відповідно умов Галузевої Угоди на 2005 рік, яка передбачає підвищення посадових окладів, при цьому Наказ стосується всіх працівників підприємства і таке підвищення відповідає положенню п.10 Порядку. Так, Спільною постановою Генерального директора та профспілкових комітетів ПАТ "Євраз Суха Балка"від 06.02.2012 року № 3 визнано порушення п.10 Порядку при розрахунку заробітної плати за період відпусток працівникам ПАТ "Євраз Суха Балка" з 01.01.1995 року по 01.03.2010 року, постановлено провести перерахунок заробітної плати колишнім працівникам ВАТ "Суха Балка"та ПАТ "Євраз Суха Балка"за вказаний період із застосуванням формули: Корегуючий коефіцієнт = 1+ розмір підвищення тарифних ставок та посадових окладів (в частках одиниці) х 0,71) Вирішуючи питання щодо стягнення на користь позивача недоплату за спірний період суд враховує положення Спільної Постанови № 3 від 06.02.2012 року Генерального директора та профспілкових комітетів ПАТ "Євраз Суха Балка". Пунктом 1.3 якої встановлено, що виплата недоплаченої заробітної плати за час відпусток здійснюється з урахуванням фінансових можливостей ПАТ "Євраз Суха Балка" з корегуванням за вищевказаною формулою. При цьому враховує, що Спільна Постанова прийнята за згодою роботодавця та профспілок, які діють в інтересах робітників, в межах їх компетенції, не суперечать законодавству, й по суті є погодженням з профспілками дій адміністрації. На виконання постанови видано Наказ № 295 від 16.02.2012 року, яким визначено порядок здійснення виплат. На час ухвалення рішення по справі Постанова та Наказ є чинними. Зазначена постанова не є предметом спору по справі, що переглядається. З приводу її незаконності позов не заявлено. Отже й відсутні підстави визнавати її такою, що не відповідає нормам трудового законодавства в межах розгляду заявлених позовних вимог [PERSON] Отже, з урахуванням положень вказаної Спільної постанови, недоплата заробітної плати за 10 відпусток позивача складає 1454,11 грн грн. ( 2048,05 грн.* 0,71). Заява представника відповідача про застосування строків позовної давності щодо вимог до 01.08.2001 року задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з матеріалів справи, про порушення свого права позивач дізнався зі Спільної постанови № 3 від 06.02.2012 року. Норми ЦК України визначають загальну позовну давність тривалістю у три роки (стаття 257), а також спеціальну позовну давність (стаття 258), яка може бути скороченою або більш тривалою за загальну позовну давність. Крім того, частина перша статті 268 ЦК України містить перелік позовних вимог, на які позовна давність взагалі не поширюється, а в частині другій цієї статті зазначено, що законом можуть бути встановлені додатково інші вимоги, на які не поширюється позовна давність. Згідно положень ст.238 КЗпП України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин - до 01.08.2001 року) при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних йому сум без обмеження будь-яким строком. Частинами 1,2 статті 233 КЗпП України зі змінами, внесеними після 01.08.2001 року, передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 встановлено, що в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у системному зв'язку з положеннями статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. У зв'язку з чим, на думку суду, позивачем не пропущено строк позовної давності. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Виходячи з наведено, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial