Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Направленим позовом заявник просить суд ухвалити рішення про стягнення аліментів на утримання спільної з відповідачем дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 3 000 гривень, щомісячно, до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. В обґрунтування заявленої вимоги позивач вказала, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з навчанням, хоча в змозі це робити. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечення сторін щодо цього. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] народилась дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 23.11.2006 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 11). Відповідно до довідки виконавчого комітету Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області №1914 від 9.09.2019 року [PERSON] проживає разом з матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 18.06.2007 року присуджено стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання спільної дочки до повноліття останньої. [PERSON] досягла повноліття та з 1.09.2019 року навчається на контрактній основі на першому курсі Державного університету "Житомирська політехніка" за спеціальністю "Підприємництво, торгівля та біржова діяльність", що підтверджується довідкою №27 від 10.09.2019 року (а.с. 16). Період навчання складає з 1.09.2019 року по 30.06.2023 року, вартість навчання за весь період складає 67 600 (шістдесят сім тисяч шістсот) гривень, що підтверджується договором про надання освітніх послуг №ПВ-19-2 (а.с. 13-14). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки у зв`язку з навчанням останньої. З метою досудового врегулювання даного спору позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою добровільно сплачувати матеріальну допомогу на утримання доньки, однак результатів такі звернення не дали. Посилаючись на те, що відповідач займається пасажирськими перевезеннями (таксує), позивач вважає, що він в змозі сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень щомісячно і до закінчення навчання донькою. Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, однак обставини, викладені в ньому, суд не бере до уваги при вирішенні спору, оскільки відповідачем не виконані вимоги, передбачені ч. 4 ст. 178 ЦПК України до відзиву. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач згідно зібраних у справі доказів не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, яка продовжує навчання, хоча в змозі це робити, заява підлягає до часткового задоволення. Заявлений позивачем розмір аліментів в сумі 3 000 гривень недоведений та необґрунтований жодними доказами. Враховуючи загальну суму (67 600 гривень) та період навчання (3 роки 10 місяців), суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 705 (сімсот п`ять) гривень щомісячно і до закінчення навчання донькою, тобто в розмірі половини вартості навчання з розрахунку щомісячного платежу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial