Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Згідно позовної заяви, пояснень позивача в судовому засіданні, відповідачам [PERSON], [PERSON] та йому на праві спільної часткової власності належить квартира № 5, що розташована по вул.Варшавська, 19 в м.Нетішин Хмельницької області. Вказана квартира складається з 3 житлових кімнат площею 19,6 кв.м., 11,9 кв.м., 9,9 кв.м., а також кухні площею 7,8 кв.м., коридору площею 12,4 кв.м., вбиральні площею 1,0 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м., лоджії площею 3,8 кв.м. Після конфлікту з відповідачами, позивач з 2009 року там не проживає, позбавлений доступу в квартиру, оскільки відповідачі самовільно змінили замок у вхідних дверях, ключ йому не надали та категорично відмовляються це зробити, хоч він неодноразово просив їх про це, зайняли своїми речами всі житлові кімнати, не надають йому місця для проживання, чим чинять перешкоди у користуванні власністю. У зв'язку з цим він змушений тимчасово проживати в квартирі дружини. На даний час в квартирі проживають [PERSON], [PERSON] з дружиною [PERSON] та двоє їх дітей. Враховуючи те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] порушують його право на житло, між ними склалися неприязні стосунки, позивач змушений захищати свої права та інтереси в судовому порядку. На підставі наведеного, позивач просить усунути йому перешкоди в користуванні квартирою № 5, що розташована по вул.Варшавська, 19 в м.Нетішин Хмельницької області; зобов'язати [PERSON] та [PERSON] не чинити йому перешкод в користуванні квартирою № 5, що розташована по вул.Варшавська, 19 в м.Нетішин Хмельницької області та передати ключі від вхідних дверей; вселити його в квартиру № 5, що розташована по вул.Варшавська, 19 в м.Нетішин Хмельницької області; встановити порядок користування квартирою № 5, що розташована по вул.Варшавська, 19 в м.Нетішин Хмельницької області наступним чином: йому виділити у користування житлову кімнату площею 11,9 кв.м., [PERSON] та [PERSON] виділити у користування житлові кімнати площею 19,6 кв.м. та 9,9 кв.м., у спільному користуванні залишити кухню площею 7,8 кв.м., коридор площею 12,4 кв.м., вбиральню площею 1,0 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м. Також позивач просив зобов'язати комунальне підприємство Нетішинської міської ради "Житлово - комунальне об'єднання" заключити окремі договори з утримання будинку та прибудинкової території з власниками квартири № 5, що розташована по вул.Варшавська, 19 в м.Нетішин Хмельницької області на виділену їм у користування площу квартири та роділити особові рахунки. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові, просила їх задоволити. Пояснила, що запропонований позивачем порядок користування квартирою жодним чином не порушує житлові права осіб, які проживають у спірній квартирі. Крім того, представник просила стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в рівних частках витрати на правову допомогу в сумі 2120 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок, а всього: 2363 гривні 60 копійок. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] заперечував проти задоволення позову. Пояснив, що позивач дійсно є співвласником спірної квартири, має право користуватися і проживати в ній та не заперечував проти його вселення в квартиру. Однак позивачу не можливо виділити у користування окрему кімнату, в тому числі площею 11,9 кв.м., оскільки на даний час в квартирі проживає 5 осіб і вони займають всі житлові кімнати. Так, в кімнаті площею 9,9 кв.м. проживає [PERSON], в кімнаті площею 19,6 кв.м. - [PERSON] з дружиною [PERSON], в кімнаті площею 11,9 кв.м. - двоє малолітніх дітей. Для того, щоб позивач міг вселитися в кімнату площею 11,9 кв.м. її необхідно звільнити та виселити звідти дітей, однак цим будуть порушені їх права, оскільки згідно ст.156 ЖК України всі особи, які вселилися в житло на законних підставах мають право користуватися ним на рівні з власниками. Крім того, малолітня [PERSON] є нерідною дочкою [PERSON], досягла 13 років і не може проживати разом з ним в одній кімнаті. Також представник пояснив, що позивачу ніхто не чинить перешкоди в користуванні квартирою, він може в будь - який момент зайти туди. З 2009 року замок у вхідних дверях неодноразово змінювали, однак позивач жодного разу не звертався до відповідачів з прохання надати ключ від них. Водночас представник підтвердив, що на даний час у позивача відсутній ключ від вхідних дверей спірної квартири. Представник відповідача комунального підприємства Нетішинської міської ради "Житлово - комунальне об'єднання" в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги позивача є правомірними, оскільки він є співвласником спірної квартири, тому має право володіти, користуватися та розпоряджатися належною йому власністю. Оскільки його права порушуються, тому позов підлягає задоволенню. Якщо суд встановить порядок користування квартирою, комунальне підприємство Нетішинської міської ради "Житлово - комунальне об'єднання" не заперечує проти укладення окремих договорів з утримання будинку та прибудинкової території із співвласниками, відповідно до площ виділених у користування кожному із них. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради пояснила, що 18.04.2014 року було проведене комісійне обстеження умов проживання малолітній дітей у спірній квартирі та встановлено, що вони проживають в кімнаті площею 11,9 кв.м., де їм створені належні умови, іншу більшу кімнату займають [PERSON] разом з дружиною [PERSON], а меншу - [PERSON] Представник вважає, що задоволення позовних вимог жодним чином не порушить права дітей, оскільки не позбавить їх права проживати у спірній квартирі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних міркувань. Згідно ст.ст.319, 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.ч.1,2,3 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до роз'яснень викладених в п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно свідоцтва про право власності від 11.01.2012 року, витягу про державну реєстрацію прав № 34052439 від 08.05.2012 року, позивачу [PERSON] та відповідачам [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира № 5, що знаходиться в будинку № 19 по вул.Варшавська в м.Нетішин Хмельницької області. Частка кожного з них у праві спільної часткової власності на квартиру становить по 1/3 частці. Згідно довідки КП НМР "Житлово - комунальне об'єднання" № 672 від 12.03.2014 року, довідки про реєстрацію місця проживання/перебування особи № 1048 від 14.10.2014 року, в кв.№ 5, що знаходиться в буд.№ 19 по вул.Варшавська в м.Нетішин Хмельницької області зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та малолітній [PERSON], 12.03.2010 року. В судовому засіданні встановлено, що на даний час в спірній квартирі фактично проживають відповідачка [PERSON], відповідач [PERSON], його дружина [PERSON], їх малолітній син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON] - малолітня [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] чинять перешкоди позивачу в користуванні належною йому часткою спірної квартири, чим порушується його право власності на житло. Вказане підтверджується поясненнями позивача про те, що відповідачі змінили замок у вхідних дверях, ключ йому не надали, тому він немає змоги потрапити у квартиру. Той факт, що замок на вхідних дверях змінено відповідачами і ключ від нього вони позивачу не надали в судовому засіданні також підтвердив представник відповідачів. Водночас представник пояснив, що відповідачі не заперечують проти вселення позивача в спірну квартиру і готові надати йому ключ, однак протягом тривалого часу розгляду даної справи в суді ключ від квартири позивачу так і не надали. Враховуючи наведене, суд вважає, що порушене право відповідача підлягає відновленню шляхом зобов'язання відповідачів не чинити йому перешкоди в користуванні спірною квартирою та передати йому ключ від вхідних дверей. Також слід усунути перешкоди позивачу в користуванні спірною квартирою шляхом вселення його у вказану квартиру. Відповідно до технічного паспорту[ADDRESS], що знаходиться в будинку №19 по вул.Варшавська в м.Нетішин Хмельницької області складається з трьох житлових кімнат площею 19,6 кв.м., 11,9 кв.м., 9,9 кв.м., кухні площею 7,8 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м., вбиральні площею 1,0 кв.м., коридору площею 12,4 кв.м., лоджії площею 3,8 кв.м. Загальна площа квартири складає 69,0 кв.м., в тому числі житлова - 41,4 кв.м. Отже, на кожного із співвласників квартири приходиться по 13,8 кв.м. житлової площі. Як вбачається з пояснень представника відповідачів, акту обстеження умов проживання дітей від 18.04.2014 року, на даний час в кімнаті площею 19,6 кв.м. проживає відповідач [PERSON] разом з дружиною [PERSON], в кімнаті площею 9,9 кв.м. - відповідачка [PERSON], кімнату площею 11,9 кв.м. займають діти [PERSON] та [PERSON] Суд не приймає до уваги твердження представника відповідачів про те, що виділення позивачу в користування житлової кімнати площею 11,9 кв.м. порушить права малолітніх дітей, оскільки вони там проживають. Суд вважає, що виділення позивачу вказаної кімнати не позбавить малолітніх дітей права користуватися та проживати у спірній квартирі. Так, малолітній [PERSON] може проживати разом з батьками в кімнаті площею 19,6 кв.м., а малолітня [PERSON] - в кімнаті площею 9,9 кв.м. разом з [PERSON] Відповідачі не надали суду жодних належних та допустимих доказів того, що [PERSON] потребує ізольованого приміщення. Враховуючи наведене, суд вважає, що [PERSON] слід виділити у користування житлову кімнату площею 11,9 кв.м., [PERSON] та [PERSON] - житлові кімнати площею 19,6 кв.м. та 9,9 кв.м, інші приміщення виділити в загальне користування. Суд вважає, що вказаний порядок користування квартирою не обмежує та не порушує права жодного із співвласників та членів їх сім'ї. Судом встановлено, що комунальне підприємство Нетішинської міської ради "Житлово - комунальне об'єднання" надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] на підставі договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №720 від 23.03.2009 року , укладеного з [PERSON] Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.19 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно п.10 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року, у разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється, зокрема, за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар). На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне зобов'язати комунальне підприємство Нетішинської міської ради "Житлово - комунальне об'єднання" укласти окремі договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідно до виділених їм у користування площ кв.№ 5 в буд.№ 19 по вул.Варшавська в м.Нетішин Хмельницької області та розподілити між ними особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг. Згідно ст.79, ст.88 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема: витрат на правову допомогу. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" визначено мінімальний розмір заробітної плати - 1218 гривень, а 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину на день розгляду справи, винесення рішення складає 487 гривень 20 копійок. У даній справі правову допомогу позивачу [PERSON] надавала адвокат [PERSON] відповідно до договору про надання правової допомоги від 28.11.2014 року. Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордера від 12.05.2015 року, акту виконаних робіт від 12.05.2015 року, позивач [PERSON] поніс витрати на отримання правової адвоката [PERSON] в сумі 2120 гривень, з яких: попередня консультація, опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, формування правової позиції, підготовка заяв (28.11.2014 року - 2 год.) - 150 грн.; ознайомлення з матеріалами справи (01.12.2014 року - 20 хв.) - 50 грн., (26.03.2015 року - 30 хв.) - 70 грн.; підготовка апеляційної скарги на ухвалу про зупинення провадження від 01.12.2014 року (05.12.2014 року - 1 год.30 хв.) - 500 грн.; участь в судових засіданнях (01.12.2014 року - 40 хв.) - 380 грн., (18.02.2015 року - 5 хв.) - 40 грн., (26.03.2015 року - 1 год.) - 450 грн., (07.04.2015 року - 10 хв.) - 80 грн., (12.05.2015 року - незалежно від часу) - 400 грн. З журналів судових засідань вбачається, що адвокат [PERSON] брала участь в судових засіданнях у вищевказані дні в загальному 2 год. 10 хв., тому вартість правової допомоги під час судових засідань становить 1055 гривень 60 копійок (487,20 грн. х 2 год.10 хв.) На підставі вищевикладеного, враховуючи вимоги Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", час та вартість наданої адвокатом правової допомоги, компенсації підлягають витрати позивача на правову допомогу в сумі 1825 гривень 60 копійок (150 грн.+50 грн.+70 грн.+500 грн.+1055,6 грн.) Враховуючи те, що пред'явлення позовних вимог до комунального підприємства Нетішинської міської ради "Житлово - комунальне об'єднання" є наслідком порушення законних прав та інтересів позивача відповідачами [PERSON] та [PERSON], суд вважає, що судові витрати необхідно стягнути з останніх. Так, з [PERSON] та [PERSON] слід стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі по 912 гривень 80 копійок з кожного та судовий збір в сумі по 121 гривні 80 копійок з кожного, а всього: по 1034 гривні 60 копійок з кожного.

Outcome: approved