Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа АТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання спільним майном подружжя та визнання права власності. Позивач просила визнати квартиру загальною площею 44.9 кв м за адресою [ADDRESS] та меблі у передпокій ( шафа, тумба для взуття та дзеркало), холодильник [INFO] , духову шафу ARISTON, варочну поверхню ARISTON; витяжку PIRAMADA, кухонний гарнітур, диван-тахта, м`який куток, диван дитячій, шафа-купе; жидкокристаличний телевізор SAMSUNG, кондиціонер DEKKER, письмовий стіл - спільним майном подружжя; - здійснити поділ майна, що є об`єктами права спільної сумісної власності, а саме квартири за адресою [ADDRESS] , визнавши за [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на 1/2 її частину. - залишити за [PERSON] [INFO] РНОКПП [NUMBER] - меблі у передпокій ( шафа, тумба для взуття та дзеркало), холодильник ARISTON, духову шафу ARISTON, варочну поверхню ARISTON; витяжку PIRAMADA, кухонний гарнітур, диван-тахта, м`який куток, диван дитячий, шафа-купе; жидкокристалічний телевізор SAMSUNG, кондиціонер DEKKER, письмовий стіл, майна на загальну вартість 68500 грн. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08.04.2021 відкрито провадження у справі. Позивач та її представник адвокат Ларькіна Н.О. у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву, клопотань не надав. Представник третьої особи АТ «Райффайзен Банк Аваль» у судове засідання не з`явився, згідно письмових пояснень при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що з 05.08.2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 05.08.2006 (а.с.10). Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14.12.2018 року, яке набрало законної сили 14.01.2019 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с11). 15.10.2007 року під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі було набуто згідно Договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Першої Лубенської державної нотаріальної контори Стромко І.В., однокімнатну квартиру [ADDRESS] . (а.с.12). Згідно Відомостей в реєстру прав власності на нерухоме майно № 17664767 квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] . Судом також встановлено, що 16.10.2007 р. між АТ «Райффайзен Банк» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/0072/74/92410, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 101000,00 грн. терміном користування до 16.10.2027 р. із сплатою 12, 5 % річних. Цільове призначення кредиту - придбання квартири на вторинному ринку. 16.10.2007 р. між АТ «Райффайзен Банк» і [PERSON] укладений договір іпотеки № 014/0072/74/86075, відповідно до якого для забезпечення виконання умов кредитного договору [PERSON] надав в іпотеку банку квартиру [ADDRESS] . 27.11.2014 р. між сторонами укладена додаткова угода № 014/0072/74/92410/81- 1-0-00/9886 до кредитного договору, предметом якої є встановлення початкової відсоткової ставки за кредитом і нового графіку погашення заборгованості. 30.01.2018 р. між сторонами укладена додаткова угода № 014/0072/74/92410/81- 1/28764 до кредитного договору, предметом якої також є встановлення початкової відсоткової ставки за кредитом і нового графіку погашення заборгованості. Станом на 06.09.2021 р. кредит не погашений, поточна заборгованість складає 45,7 тис. грн., прострочена заборгованість відсутня. Іпотека зберігається у повному обсязі. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст.60 СК України). Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 24 травня 2017 року по справі № 6-843цс17. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч.1 ст.61 СК України). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. (ст.70 СК України). За загальними правилами застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Щодо перебування квартири в іпотеці суд зазначає таке. Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Статтею 23 Закону України "Про іпотеку" визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини щодо іпотечних зобов`язань, вказують на те, що іпотекодавець не має права розпоряджатися майном без згоди іпотекодержателя до закінчення терміну дії іпотеки. Разом з цим, положеннями Закону України "Про іпотеку" не заборонено володіти та користуватися переданим в іпотеку майном. У свою чергу поділ спільного майна між подружжям, в тому числі іпотечного майна, не вважається розпорядженням ним, так як в момент його передачі в іпотеку воно вже належало подружжю на праві спільної сумісної власності в силу закону. Тобто перебування спірної квартири в іпотеці не перешкоджає поділу спільного майна подружжя, оскільки гарантії АТ «Райффайзен Банк Аваль» як іпотекодержателя щодо спірного майна визначені частиною другою статті 23 Закону України "Про іпотеку", відповідно до якої особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором, у тому ж обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Позовна вимога позивача про залишення за [PERSON] [INFO] РНОКПП [NUMBER] - меблів у передпокій ( шафа, тумба для взуття та дзеркало), холодильника ARISTON, духової шафу ARISTON, варочної поверхні ARISTON; витяжки PIRAMADA, кухонного гарнітуру, дивану-тахти, м`якого куточка, дивана дитячого, шафи-купе; жидкокристалічного телевізора SAMSUNG, кондиціонера DEKKER, письмового столу, майна на загальну вартість 68500 грн. не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів того, що вказане майно придбавалось під час шлюбу. Враховуючи викладене, позовні вимоги про поділ майна підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial