Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом, який в подальшому уточнив заявою від 26.07.2017р., до [PERSON], та як законного представника неповнолітніх відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобов"язання вчинити дію. Своїй вимоги обґрунтовує тим, що 04 листопада 2011 року рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області шлюб зареєстрований 03 серпня 2007 року між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №136 розірвано. Судовим рішенням встановлено, що від шлюбу є двоє дітей [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO], однак місце проживання дітей судом не визначалося. Дружина із дітьми переїхала проживати до свого будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], а він залишився проживати в своїй квартирі. Він є власником квартири [ADDRESS]. На даний момент в будинку зареєстрований він та його діти, які там не проживають вже досить тривалий час. Оскільки діти проживають з матір'ю, яка має постійне місце проживання, але не бажає зареєструвати дітей по місцю свого постійного проживання, у зв'язку з чим він не має можливості реалізувати своє майно у зв'язку із обставинами, що склалися в його житті, змушений звернутися до суду. Просить визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS] Вважає, що діти проживають з матір"ю, тому повинні бути зареєстровані за місцем її реєстрації та свого постійного проживання. Просив зобов"язати [PERSON] здійснити реєстрацію місця проживання неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] за місцем свого та їхнього постійного місця проживання. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги за уточненою заявою позивача, просила задовольнити. [PERSON], як відповідач у справі, так як законний представник неповнолітніх відповідачів [PERSON], [PERSON], будучи попередженою про день, час та місце слухання справи належним чином , що підтверджується письмовими повідомленням про врученням судових повісток, в судове засідання не з'явилася повторно. З заявою про розгляд справи у її відсутність не зверталася, причину неявки суду не повідомила. Письмового відзиву на позов не подала. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280- 282 ЦПК України, проти чого не заперечила представник позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали по справі, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними . Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.12.2009 року, та витягом про державну реєстрацію прав КП Рівненське міське бюро технічної інвентаризації. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 листопада 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. З оглянутою довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому будипку/приміщенні осіб виданою Регіональним центром надання адміністративних послуг від 22.12.2016 року №27700, вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], діти [PERSON] та [PERSON], [INFO] Оглянутим судом актом від 30.12.2016 р., складеним комісійно, за свідченнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], підписи яких посвідчені начальником ЖКП «Сонячне», підтверджується, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в [ADDRESS] не проживають з січня 2010 року. Факт такого не проживання підтверджується письмовими поясненнями вказаних в акті свідків. Допитані в суді в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], підтвердили факт непроживання [PERSON] та неповнолітніх синів позивача [PERSON] та [PERSON] з 2010 року у спірній квартирі. Через реєстрацію відповідачів в квартирі , позивач не може у повній мірі здійснювати реалізацію своїх прав як власника квартири. Доказів проживання [PERSON], та як законного представника неповнолітніх відповідачів [PERSON], [PERSON] у [ADDRESS] судом не встановлено, а відповідачем таких доказів суду не надано. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У разі порушення цього права власник має право на підставі ст. 391 Цивільного кодексу України вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном. Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають , а тому втратили право користування цією квартирою. Відповідно до ч.3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від 10 до 14 років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров"я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батькамит або організацією яка виконує щодо неї функції опікуна. За ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років , і місцем проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, опікуна, або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров№я, в якому вона проживає. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], разом з нею за вказаною адресою проживають неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] Суд прийшов до висновку, що відповідно до положень ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" неповнолітні діти [PERSON], [PERSON] , які проживають з матір"ю, повинні бути зареєстровані за місцем реєстрації місця проживання матері. Відтак, позов в частині зобов"язання [PERSON] здійснити реєстрацію місця проживання неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] на місцем свого та їхнього постійного місця проживання., підлягає до задоволення. На підставі викладеного, ст..ст. 29, 316,317,319,321,391,405 ЦК України,

Outcome: approved