Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

15.01.2016р. представник позивача звернувся до суду із вказаною заявою, покликаючись на те, що 06.02.2008р. між ПАТ "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № CL17565, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в розмірі 5000 доларів США строком до 01.02.2013р.. Процентна ставка за договором становить 24 % річних. Позичальник згідно умов договору зобов'язувалася щомісячно в дату сплати здійснювати погашення щомісячних платежів, а також інших грошових зобов'язань за цим договором. Позичальник зобов'язувався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни. Відповідно до п.6.6 Кредитного договору, якщо позичальник порушує терміни платежів, що встановлені кредитним договором, банк має право вимагати від позичальника достроково погасити кредит до настання остаточного строку/терміну погашення, а позичальник зобов'язується на письмову вимогу кредитора достроково погасити кредит в повному обсязі та сплатити нараховані проценти за користування кредитом, нараховану неустойку та інші платежі й нарахування за цим договором, що підлягають сплаті позичальником на користь кредитора. Вказував, що 04.11.2009р. відповідачу направлялася вимога про погашення заборгованості, проте нею не вчинено жодних дій, що свідчили б про намір погасити заборгованість за кредитним договором. У зв'язку з неналежним виконанням обов'язку по сплаті процентів та поверненню кредиту, відповідачу нараховуються штрафні санкції. Зазначав, що станом на 14.07.2015р. загальна сума заборгованості за договором становить 6013 доларів США 28 центів, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 132074 грн. 48 коп., що складається з 4935 доларів США 69 центів (108406 грн. 51 коп.) простроченої суми заборгованості по кредиту, 954 долари США 11 центів (20955 грн. 88 коп.) відсотків та 123 доларів США 48 центів (2712 грн. 09 коп.) підвищених відсотків. З огляду на вищенаведене просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] в користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість по кредитному договору № CL17565 від 06.02.2008р. в сумі 6013 доларів США 28 центів, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 132 074 грн. 48 коп., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1981 грн. 12 коп.. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника Банку. Позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, пояснивши, що представником позивача необґрунтовано нараховано відповідачу заборгованість по неіснуючому кредиту, оскільки відповідач не пригадує взагалі факту укладення договору з ПАТ "Універсал банк", не може ідентифікувати підпис від імені позичальника в копії кредитного договору як свої власні. Окрім цього, згідно додатку № 1 до Кредитного договору № CL17565 від 06.02.2008р., 59-й платіж за договором мав бути здійснений 01.01.2013р., позовна заява подана позивачем 15.01.2016р., тобто із пропуском 3-ох річної позовної давності, встановленої ст.257 ЦК України. При цьому представник позивача посилається на постанову ВСУ у справі № 6-20цс14 від 19.03.2014р.. З долученої до позову копії вимоги про повернення кредиту від 04.11.2009р., яка була отримана відповідачем згідно повідомлення про вручення 12.11.2009р., вбачається, що у позивача право на дострокове повернення всієї суми кредиту за договором виникло саме 12.11.2009р., а позовна давність закінчилася 12.11.2012р., що є підставою для відмови у задоволенні позову за заявою сторони. При цьому з урахуванням правової позиції ВСУ, викладеній у постанові від 01.12.2015р. у справі № 6-895цс15, просить врахувати, що звернення позивача з позовом до Сихівського районного суду м. Львова у вересні 2015р. не перервало перебіг позовної давності, оскільки ухвалою цього суду таку заяву було повернуто. З огляду на наведене просить суд застосувати до заявленого позову сплив строку позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника відповідача, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Як вбачається із Кредитного договору № CL17565 від 06.02.2008р. та Додатку № 1 до нього, укладених між сторонами у справі, банк зобов'язувався передати [PERSON] (д.п. [PERSON]) Б.І. кредитні кошти в сумі 5000 доларів США на умовах, визначених у цьому Договорі, Додатку 1 та Додатку 2, а позичальник зобов'язувався погасити кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених Договором, Додатком 1 та Додатком 2. Пунктом 9.1.1 укладеного між сторонами договору передбачено право банку достроково витребувати погашення всієї суми кредиту за цим договором у разі прострочення позичальником сплати щомісячного платежу та/або його частини та/або сплати інших грошових зобов'язань позичальника за цим договором строком 90 календарних днів та більше. При цьому п.5.1 договору встановлено, що погашення основної суми кредиту та сплата процентів здійснюються у формі щомісячних ануїтетних платежів у строки та сумах, встановлені для сплати таких ануїтетних платежів. Згідно Додатку № 1 до Кредитного договору № CL17565 від 06.02.2008р. процентна ставка станом на день укладення договору становила 24 % річних. Пунктом 2.4 Кредитного договору передбачена можливість кредитодавця збільшити проценту ставку за даним договором за користування кредитом понад встановлений строк (прострочення терміну сплати щомісячного платежу). Розмір підвищеної процентної ставки згідно Додатку 1 до Кредитного договору становить 72 % річних.Як вбачається із розрахунку заборгованості за даним кредитним договором, [PERSON] (д.п. [PERSON]) Б.І. припинила виконання зобов'язань з 01.04.2008р.. Згідно розрахунку заборгованості за вищевказаним договором [PERSON] (д.п. [PERSON]) Б.І. станом на 14.07.2015р. має перед банком заборгованість на суму 6013 доларів США 28 центів, що складається з 4935 доларів США 69 центів простроченої заборгованості по кредиту, 954 доларів США 11 центів простроченої заборгованості по відсоткам та 123 доларів США 48 центів підвищених відсотків. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту зазначеної статті випливає, що предметом кредитного договору є грошові кошти, а кредитодавцем виступає фінансова установа. Згідно з ст.ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що сторонами у договорі встановлено строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч.2 ст.1050 ЦК України, де вказано, що у випадку встановлення договором обов'язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі розстрочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Таким чином поряд із встановленням строку договору сторони такого встановили також строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до складу зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст.253 ЦК України). Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, за зобов'язанням з визначеним строком його виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст.252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами) які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту та процентів за його користування повинне здійснюватися позичальником щомісячно в сумах, встановлених графіком погашення кредиту, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного з цих зобов'язань. У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Вказана позиція висвітлена у постанові ВСУ від 27.01.2016р. у справі № 6-990цс15, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування. Зважаючи на подану представником позивача заяву про застосування строку позовної давності, беручи до уваги Графік повернення кредиту (Додаток № 1 до кредитного договору), звернувшись до суду 15.01.2016р. позивач пропустив строк позовної давності звернення до суду із вимогами про стягнення заборгованості по чергових платежах станом на 15.01.2013р., при цьому з відповідним клопотанням про визнання поважними причини пропуску позовної давності представник позивача не звертався. Проте, враховуючи графік повернення кредиту, позивач не пропустив строк звернення з позовом про стягнення чергового платежу за 01.02.2013р. в сумі 140 доларів США 98 центів та відсотків в сумі 2 долари 91 цент, відтак такі підлягають стягненню з відповідача. На вимогу суду провести розрахунок боргу за кредитним договором в межах строку позовної давності позивач належним чином не відреагував, а надав суду лише копію узагальненого розрахунку з урахуванням усієї заборгованості, яка виникла з 06.02.2008р. і до 01.02.2013р. без розбивки по щомісячних нарахуваннях, що робить для суду неможливим врахувати такий розрахунок при вирішенні даного спору. При цьому не береться до уваги попереднє звернення позивача з позовом у Сихівський районний суд м. Львова з позовом до [PERSON], оскільки ухвалою вказаного суду від 05.10.2015р. позовну заяву було повернуто, що свідчить про не переривання перебігу позовної давності. Вказана правова позиція викладена у постанові ВСУ від 02.12.2015р. у справі № 6-895цс15, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування. Посилання представника відповідача на те, що вимагаючи в листі від 04.11.2009р., яке відповідач отримала 12.11.2009р., дострокового повернення кредиту та усієї суми заборгованості банк змінив термін виконання зобов'язання, а, відтак, такий закінчився 12.11.2012р. (3 роки з 12.11.2009р.), суд розцінює як необґрунтовані, оскільки вказаний лист не містить вимоги про дострокове повернення усієї суми кредиту за договором, а лише стосується поточної заборгованості станом на момент надіслання листа. Інших вимог, як вбачається із матеріалів справи, до боржника не надсилалося. Розцінюються судом як необґрунтовані та такі, що не заслуговують на увагу, також твердження представника відповідача про те, що відповідач не пригадує самого факту укладення кредитного договору з позивачем і не може ідентифікувати свій підпис у копії такого, оскільки другий примірник оригіналу договору був вручений відповідачу безпосередньо після укладення договору, клопотань про проведення почеркознавчої експертизи з метою підтвердження чи спростування викладеного ні відповідачем, ні її представником заявлено не було, жодних доказів на підтвердження такого факту в суду немає. У відповідності до\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачену ним та документально підтверджену суму судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.253-254, 256, 261, 267, 526, 530, 536, 610-611, 625, 1049-1050,\~ч.1 ст.1054 ЦК України,

Outcome: approved