Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач 06.05.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАСК-Гарантія" про стягнення страхової виплати, пені за її прострочення та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 22.07.2013 року о 12-00 год. в м.Білгород-Дністровський Одеської області по вул. Ізмаїльській сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія [PERSON], який керуючи автомобілем [NUMBER] не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. В результаті ДТП позивачу були завдано матеріальної та моральної шкоди, у зв'язку із чим [PERSON] просить стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАСК-Гарантія" на користь [PERSON] страхову виплату за заподіяну їй [PERSON] майнову шкоду в сумі 6721,83 грн., і пеню за період прострочення з вини ПАТ "СК "ТАСК-Гарантія" виплати страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, в сумі 488 грн. 74 коп, а вського 7210,57 грн., стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 10000 грн, завдану внаслідок порушення її речових прав на чуже майно, стягнути з відповідачів судові витрати в сумі 643,60 грн., які складають з: судовий збір - 243,60 грн, витрати на правову допомогу - 400грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.75). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявка суду невідома (а.с.73). Представник ПАТ "СК "ТАСК-Гарантія" в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявка суду невідома (а.с.74). У зв'язку із неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 липня 2013 року о 12 годині 00 хвилин, по вул. Ізмаїльська в м.Білгород-Дністрвоському Одеської області, [PERSON] керував автомобілем [NUMBER], та не вибравши безпечну швидкість руху, не врахувавши дорожню обстановку, не впоравшись з керуванням, здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.07.2013 року по справі № 495/6022/13-п, [PERSON] визнано винним у вчиненні вищевказаного правопорушення та приятнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 391 грн (а.с.17). У відповідності до ч.3 ст 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У відповідності до ч.1 ст. 1166, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З матеріалів справи вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] при експлуатуванні автомобіля [NUMBER] була застрахована в ПАТ "СК "ТАСК-Гарантія", що підтверджується полісом № АС /0082379 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.20). 26.07.2013 року [PERSON] звернулася до ПрАТ "СК "ТАСК-Гарантія" із заявою на виплату страхового відшкодування (а.с.27). Згідно висновку № 13/О-67 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 18.11.2013 року, вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, пошкодженого при ДТП автомобіля марки "HONDA CIVIC" , 1988 р.в., д/н [NUMBER] складає 9266,20 грн (а.с.31-34). Згідно страхового акту № 192 від 12.09.2013 року, сума матеріального збитку, нанесеного [PERSON] [PERSON] щодо майна - 9266,20 грн, франшиза - 1000 грн., ПДВ - 1544,37 грн. Таким чином, розмір страхового відшкодування до виплати, згідно висновку та з урахуванням франшизи і ПДВ складає: 6721,83 грн (а.с.24). Відшкодування [PERSON] ПрАТ "СК "ТАСК-Гарантія" так проведено і не було, у зв'язку із чим остання звернулась до ПрАТ "СК "ТАСК-Гарантія" з претензією на неналежне виконання умов договору страхування, та листом від 15.04.2014 року № 160-389-11/2 їй було повідомлено, що її страховий акт на оплату страхового відшкодування знаходиться на виплаті у першій черзі (а.с.52). Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування", страховий випадок - подія передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій особі. У відповідності до ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-ІV від 01.07.2014 року, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 22 цього ж Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У відповідності до ст. 28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-ІV від 01.07.2014 року, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана , крім іншого, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством Згідно з нормами чинного законодавства, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У відповідності до ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Стаття 992 ЦК передбачає майнову відповідальність страховика за несплату або прострочку виплати (в тому числі й при відсутності відмови в страховій виплаті) у вигляді сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або ЦК, Законом України "Про відповідальність за несвоєчасневиконання грошових зобов'язань" від 22 листопада 1996 р. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Тож, на підставі вищевикладеного, враховуючи що граничний строк на здійснення виплати страхового відшкодування (регламентної випалти) ПАТ "СК "ТАСК-Гарантія", що складає 90 діб з дня отримання заяви про страхове відшкодування сплинув, а ПрАТ"СК "ТАСК-Гарантія" оплату страхового відшкодування так проведено і не було, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення з ПАТ "СК "ТАСК-Гарантія" страхової виплати за заподіяну [PERSON] майнову шкоду [PERSON].в сумі встановленій страховим актом № 192 від 12.09.2013 року - 6721 грн.83 коп., а також вважає за доцільне стягнути з ПАТ "СК "ТАСК-Гарантія" пеню за період прострочення виплати страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, виходячи із наступного розрахунку: Сума страхового відшкодування - 6721,83 грн. Період прострочення : з 24.10.2013 року до 15.04.2014 року. Облікова ставка НБУ у цей період - 6,5 % річних. Подвійна облікова ставка НБУ - 13% річних. Кількість днів прострочення - 173. Пеня за період прострочення з 24.10.2013 року до 15.04.2014 року = 6721,83*13 %/365 днів*173днів прострочення/100=414,17 грн. Період прострочення: з 15.04.2014 року до 06.05.2014 року. Облікова ставка НБУ у цей період - 9,5 % річних. Подвійна ставка НБУ-19% річних Кількість днів прострочення-21. Пеня за період прострочення з 15.04.2014 року до 06.05.2014р року=6721,83*19%/365 днів*21днів прострочення/100=73,47 грн. Загальна сума пені за весь період прострочення з 24.10.2013 року по 06.05.2014 року, яка підлягає стягненню =414,17+73,47=487,64 грн. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди, суд приходить до наступного. Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в п. 5 постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивачка у своєму позові вказала на той факт, що у результаті травмуючої ситуації дорожньо-транспортної пригоди зазнала найсильніший емоційний стрес, наслідками якого виявилися почуття тривоги, внутрішнього напруження, страхи, подавлений настрій, порушення сну. У зв'язку з пошкодженням автомобілю його зовнішній вигляд було зіпсовано, він тривалий час знаходився на ремонті, і на протязі майже п'яти місяців вона була позбавлена можливості користуватись ним, чим було порушено звичайний уклад життя і вимагало додаткових зусиль для організації її життя. Стаття 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, зокрема моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статі. Таким чином, суд приходить до висновку, що наявні всі правові підстави для відшкодування позивачці моральної шкоди у розмірі 1000 грн. Що стосується стягнення судових витрат по справі на користь позивача суд виходить з положень ст.88 ЦПК України,, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 № 4191-VI, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. За таких обставин, оскільки позивачем не наведено розрахунку суми, витраченої на правову допомогу, а отже не обґрунтовано заявлену вимогу про стягнення з відповідача суми витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову в цій частині. Отже, виходячи з вищевикладеного, позов [PERSON] до [PERSON], приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАСК-Гарантія" про стягнення страхової виплати, пені за її прострочення та відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial