Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", треті особи [PERSON], Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії. В обґрунтування позову позивач вказує, що між позивачем [PERSON] та [PERSON], 16.08.2016 року в приміщенні Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області № 0541 укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки Toyota, модель Corolla, 2006 року випуску. На виконання умов договору позивачем було оплачено повну вартість автомобіля, переоформлено право власності та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В подальшому з метою реалізації своїх прав як власника автомобіля, позивач звернувся до нотаріуса для оформлення довіреності. Однак згідно інформації, яку надав нотаріус, позивачу стало відомо, що на вказаний автомобіль, накладено обтяження нотаріусом КМНО Присяжнюком О.М., на підставі договору застави № 3869 від 28.11.2016 року, укладеного між філією Печерського відділення № 3715 АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON], з метою забезпечення виконання зобов'язання. Дізнавшись про вказану інформацію позивач письмово звернувся до Начальника філії - головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Державний ощадний банк України» з заявою про вилучення з ДРОМ запису про обтяження автомобіля. Однак листом № 1771 від 30.11.2016 року позивачу повідомлено про відмову від зняття обтяження та рекомендовано звернутись до Замостянського ВДВС Вінницького міського управління юстиції з метою зняття обтяження. Тому, позивач звернувся з вказаним позовом до суду та просить задовольнити у заявлений ним спосіб. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи-1 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлений належним чином.(а.с.91) Представник третьої особи-2 в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд вислухавши пояснення представників, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відновлення становища, яке існувало до порушення. Судом встановлено, що 16.08.2016 року між [PERSON] за договором Продавець, та [PERSON], за договором Покупець, було підписано договір купівлі-продажу транспортного засобу за яким Продавець передав у власність Покупцю автомобіль марки Toyota, модель Corolla, 2006 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], номерний знак [NUMBER].(а.с.41) На виконання Договору позивачем було оплачено повну вартість автомобіля, прийнято його від [PERSON], та у Регіональному сервісному центрі МВС у Вінницькій області № 0541 переоформлено право власності, видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки Toyota, модель Corolla, 2006 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], номерний знак [NUMBER]. З метою реалізації своїх прав, як власника автомобіля, позивач звернувся до нотаріуса для оформлення довіреності. Однак згідно інформації наданої нотаріусом, позивачу стало відомо, що на вказаний автомобіль марки Toyota, модель Corolla, 2006 року випуску, накладено обтяження нотаріусом КМНО Присяжнюком О.М., на підставі договору застави № 3869 від 28.11.2016 року, укладеного між філією Печерського відділення № 3715 АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON], з метою забезпечення виконання зобов'язання.(а.с.43-44) 13.10.2016 року позивач письмово звернувся до Начальника філії - головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Державний ощадний банк України» з заявою про вилучення з ДРОМ запису про обтяження автомобіля. (а.с. 45) Листом № 1771 від 30.11.2016 року позивачу повідомлено про відмову від зняття обтяження та рекомендовано звернутись до Замостянського ВДВС Вінницького міського управління юстиції.(а.с. 46) Після порушення [PERSON] своїх зобов'язань перед АТ «Державний ощадний банк України», останнє звернулось до суду. На підставі рішення Подільського районного суду м. Києва, яке набрало законної сили 30.08.2008 року, з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Печерське відділення № 3715 стягнено заборгованість в сумі 27 052 грн. 70 коп., судовий збір в сумі 1 006 грн.65 коп., витрати на інформаціно-технічне забезпечення розгляду справи в суду в сумі 30 грн. 35 коп., а всього на 28 089 грн. 35 коп. Виконавчий лист № 2-2849/08 на виконання рішення суду було передано на виконання Замостянському відділу державної виконавчої служби м. Вінниця головного територіального управліня юстиції, яким в ході виконання рішення суду було виявлено у боржника [PERSON] майно, а саме автомобіль марки Toyota, модель Corolla, 2006 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], номерний знак [NUMBER], який був в подальшому арештований та реалізований. (а.с.38) Постановою головного державного виконавця Пічкур Ю.О. від 29.10.2015 року на підставі виконавчого листа № 2-2849/08 виданого Подільським районним судом м. Києва було відкрито виконавче провадження. Згідно протоколу №139459 про проведення електронних торгів переможцем визнано [PERSON]. Постановою головного державного виконавця Замостянського ВДВС Вінницького міського управління юстиції [PERSON] від 25.01.2016 року виконавче провадження закінчено, припинено чинність арешту майна боржника, припинено розшук майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.(а.с.77) Згідно акту державного виконавця про проведені електронні торги, було реалізовано майно [PERSON], ціна продажу вказаного майна складає 44 806, 84 грн.(а.с. 39) Постановою головного державного виконавця Замостянського ВДВС Вінницького міського управління юстиції [PERSON] від 22.12.2016 року закінчено виконавче провадження у зв'язку із стягненням коштів у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про виконавче провадження» у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна. Таким чином, Замостянським ВДВС м. Вінниця рішення суду було виконано та відповідно грошові кошти перераховано стягувачу - АТ «Державний ощадний банк України». Отже, після проведення торгів та реалізації заставного майна АТ «Державний ощадний банк України», як обтяжувач майна згідно законодавства був зобов'язаний подати уповноваженій особі, Державного реєстру обтяжень рухомого майна Державного підприємства "Національні інформаційні системи" належним чином заповнену заяву про реєстрацію змін обтяження рухомого майна для виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про заставу рухомого майна вд 29.11.2016 №4131367. Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 328 ЦПК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 3 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Згідно ст. 11 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 23 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Частиною 1 ст. 591 ЦК України передбачено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Відповідно до ч. 1 ст. 593 ЦК України, право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави;4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Згідно ст. 44 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Таким чином, виходячи з вищевикладених положень, АТ «Державний ощадний банк України» після проведення електронних торгів та реалізації заставного майна, було зобов'язане подати заяву на зняття з автомобіля накладеного обтяження для усунення перешкод у реалізації права власника майна. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не було надано належних доказів в розумінні ст. 77 ЦПК України, на спростування доводів позивача. За вказаних обставин позов в частині визнання за позивачем добросовісного набуття автомобіля, визнання права власності та зобов'язання ПАТ "Державний ощадний банк України" подати особі, уповноваженій на внесення даних до Державного реєстру обтяжень рухомого майна -Державне підприємство "Національні інформаційні системи", належним чином заповнену заяву про реєстрацію змін обтяження рухомого майна для виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про заставу рухомого майна, суд вважає доведеним, а тому в цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим, суд приходить до висновку про те, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання уповноваженої особи на внесення даних до Державного реєстру обтяжень рухомого майна - Державного підприємства "Національні інформаційні системи", зняти обтяження з автомобіля марки Toyota, модель Corolla, 2006 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], номерний знак [NUMBER], виходячи з наступного. Як вбачається з вищевикладеного, позовні вимоги в частині зобов'язання уповноваженої особи на внесення даних до Державного реєстру обтяжень рухомого майна - Державного підприємства "Національні інформаційні системи", зняти обтяження з автомобіля, є передчасними та задоволенню не підлягають, оскільки процедура вчинення таких дій чітко визначена спеціальним нормативно-правовим актом та має бути дотримана. На підставі викладеного та

Outcome: partial