Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 1. 10.02.2020 року позивач звернулася до суду з позовом з вимогою про визнання [PERSON] та її малолітньої доньки [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. 2. Позов обґрунтований тим, що позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування від 27.02.1995 року. На даний час [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] зареєстровані в даному будинку, проте з березня 2017 року не проживають за вказаною адресою, про що свідчить довідка Валківської сільської ради. 3. Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подала. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи. 4. Позивач в судове засідання не з`явилась, завчасно подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. 5.Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явився. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. Оскільки відповідач, з огляду на положення ст.128 ЦПК України, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, проте в судове засідання не з`явилась без поважних причин, а позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, судом було ухвалено заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. 7. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 8. Позивачу на праві приватної власності у відповідності до договорів дарування належить будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування від 27.02.1995 року /а.с.5-6/. 9. [PERSON] та її малолітню донька [PERSON] зареєстровані за вище вказаною адресою, що підтверджується записами в домовій книзі для прописки громадян, та довідкою від 03.02.2020 року, виданою виконкомом Валківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області /а.с.4,7-9/. 10. Згідно довідки виконкому Валківської сільської ради від 03.02.2020 року [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] не проживають за даною адресою з березня 2017 року /а.с.4/. V. Оцінка суду. А. Загальні принципи. 11. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. 12. Згідно з ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Як зазначає Європейський суд з прав людини, "втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла". "Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється "згідно із законом" та не може розглядатись як "необхідне в демократичному суспільстві..." («Кривіцька та Кривіцький проти України» § 41,42, ЄСПЛ, від 02.12.2010 року). 13.Враховуючи фактичні обставини справи, суд повинен встановити відповідність визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням критеріям, що викладені в п.2 ст.8 Конвенції. Б. Застосування вказаних принципів в даній справі. 1. Чи здійснювалось втручання «згідно з законом»?. 14. Згідно з ст.405 ЦК член сім`ї (в тому числі колишній член сім`ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Тобто, в даному випадку втручання у право відповідачів здійснюється згідно з законом. 2. Чи відповідало втручання цілям передбаченим в п.2 ст.8 Конвенції? 15. Позивач, обґрунтовуючи позовну заяву, вказав, що вимоги мотивовані усуненням перешкод у реалізації ним права користування та розпоряджання належного йому нерухомим майном, тобто - метою втручання останнього є захист інтересів власника, що підпадає під виняток передбачений п.2 ст.8 Конвенції. 3. Чи було втручання «необхідним в демократичному суспільстві» (пропорційним)?. 16. Аналізуючи баланс інтересів між власником майна та відповідачем по справі, суд враховує, що позивачеві належить спірний будинок на праві приватної власності. Виходячи зі змісту частини першої статті 317 ЦК, проживання у будинку, що є об`єктом права приватної власності, за своєю юридичною природою є складовою права користування нею як об`єктом власності. Відповідно до ст.321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 17. Відповідачка та її донька не є членом сім`ї позивача. Будь-яких угод про порядок користування жилим приміщенням між сторонами не укладалось. Відповідачі, згідно наданих в розпорядження суду доказів, не проживають за даною адресою з березня 2017 року, а відтак позбавлення їх права користування спірним будинком не становитиме надмірного тягаря. 18. Згідно приписів ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З обставин, які предметом доказування в даній справі, є тривалість відсутності відповідачів в спірному домоволодінні. Згідно наданих в розпорядження суду доказів, [PERSON] та [PERSON] не проживають в належному позивачеві будинку з березня 2017 року. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета доказування, логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для визнання відповідачів, такими що втратили право на користування житловим приміщенням. Разом з тим, відповідачами, всупереч процесуального обов`язку, визначеного ч.1 ст.81 ЦПК України жодних доказів ані щодо її фактичного проживання в спірному будинку, ані щодо наявності поважних причин не проживання в даному будинку в розпорядження суду не надано. 17. Суд звертає увагу і на той факт, що тривалість відсутності відповідачів в належному позивачеві будинку, об`єктивно свідчить про зміну їх місця проживання, а тому визнання за [PERSON] та [PERSON] втрати права на користування жилим приміщенням буде захищати права власника спірного житла - позивача по справі. Вказані обставини свідчать, що «втручання у право відповідача» є співрозмірним із переслідуваною законною метою, а відповідно є «необхідним у демократичному суспільстві», а відтак - позовні вимоги підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат. Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 840 грн 80 к. /а.с.1/, але позивачем в своїй позовній заяві не зазначено про стягнення судових витрат з відповідачів, тому суд вважає, що сума сплаченого судового збору позивачем не підлягає стягненню з відповідачів.

Outcome: approved