Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до Десятої Харківської нотаріальної контори , 3-я особа Головне територіальне управління юстиції у Харківській області про визнання незаконною та скасувати постанову десятої Харківської державної нотаріальної контори (код 24342337, місцезнаходження: 61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 1) від 16.04.2015 (вих. № 1066/02-31 від 16.04.2015) про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру № 135, що знаходиться у м. Харкові, проспект Людвіга Свободи, будинок № 60, громадянці [PERSON] (податковий [NUMBER], адреса реєстрації: 61174, м. Харків, проспект Людвіга Свободи, буд. 60, про зобов'язання десяту Харківську державну нотаріальну контору усунути порушення законодавства при оформленні спадщини за зверненням [PERSON] та винесені постанови від 16.04.2015 (вих. № 1066/02-31 від 16.04.2015)., про зобов'язання десяту Харківську державну нотаріальну контору видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на квартиру № 135, що знаходиться у м. Харкові. проспект Людвіга Свободи, будинок № 60 , посилаючись на те , що Десятою Харківською державною нотаріальною конторою грубо порушено права та законні інтереси [PERSON] , у зв'язку з чим остання вимушена звертатись до суду за їх захистом. 09.10.2014 померла мати позивачки - [PERSON]. 28.10.2014 [PERSON] звернулась до десятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. До складу спадкового майна, в тому числі, належала квартира [ADDRESS]. Завідуючою десятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] пояснено, що свідоцтво про право на спадщину на вищевказану квартиру видано не буде, оскільки на дану квартиру має права батько позивачки та колишній чоловік спадкодавця -[PERSON]. Від відповідача отримано листа від 25.02.2015 № 487/0214, в якому зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на квартиру не буде видано, оскільки дана квартира була набута під час шлюбу і відповідно до ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідачем винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.04.2015, вих. № 1066/02-31 на підставі п. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 22.09.1993 № 3425-ХП (вчинення такої дії суперечить законодавству). Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.04.2015, вих. № 1066/02-31 є незаконною, такою, що грубо порушує права позивачки на оформлення спадщини, суперечить законодавству та підлягає скасуванню, а відповідач зобов'язаний усунути допущені ним порушення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги позивачки [PERSON] та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача 10 Харківської державної нотаріальної контори-завідуюча [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову , надала письмові пояснення та пояснила , що винесена постанова є законною і підстав для її скасування не мається. Представник 3-ї особи - Головне територіальне управління юстиції у Харківській області в судове засіданні не з*явився , надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності , а також письмові заперечення проти позову, з яких вбачається , що обставин, викладених у позовній заяві і доданих до неї доказів не зазначено та не вбачається, як судове рішення по даній справі може вплинути на права і обов'язки Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Разом з тим, Головне територіальне управління юстиції у Харківській області не видавало рішень, не вчиняло дій чи бездіяльності, які б могли заподіяти шкоду позивачу. Суд , вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, вважає , що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1 Закону України "Про нотаріат" вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною практикою (приватні нотаріуси). Статтею 17 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що державна нотаріальна контора є юридичною особою, яка створюється та реєструється у встановленому законом порядку. Очолює державну нотаріальну контору завідуючий, який призначається із числа осіб, які мають свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Судом встановлено: 28 жовтня 2014 року заяву про прийняття спадщини за заповітом після померлої 09 жовтня 2014 року Зінов*євої [PERSON] подала дочка спадкодавця [PERSON], яка мешкала у м.Харкові пр..[PERSON] 60 кв 135, заяву було зареєстровано у книзі обліку і реєстрації спадкових справ № 1314 і заведено спадкову справу № 520/2014 З матеріалів спадкової справи №520/2014, наданих Десятою Харківською державною нотаріальною конторою , заведеною 28.10.2014 року на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON], померлої 09.10.2014 року, встановлено наступне. При заведенні вказаної спадкової справи, на виконання вимог підпункту 1.2. пункту 1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі Порядок) державним нотаріусом Десятої харківської державної нотаріальної контори [PERSON] було з'ясовано коло спадкоємців та встановлено, що батьки спадкодавиці померли ще до відкриття спадщини, а з чоловіком померла [PERSON] шлюб розірвала. Спадкоємиці [PERSON] була надана консультація з питань оформлення спадщини та наданий перелік документів, необхідних для оформлення спадщини. 17.12.2014 [PERSON] звернулась до Десятої харківської державної нотаріальної контори з документами, копії яких долучені до спадкової справи, а саме: -свідоцтво про народження [PERSON], [INFO]; -свідоцтво про одруження [PERSON] та [PERSON]; -свідоцтво про смерть [PERSON] (матері спадкодавиці); -свідоцтво про смерть [PERSON] (батька спадкодавця); - свідоцтво про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], який було розірвано 14.03.2008 року, актовий запис №159; - свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], видане 22.03.2007 Дзержинською районною в м. Харкові радиV скликання, квартира у ЖК "Оазис 9". На підставі наданих документів, [PERSON] було роз'яснено, що у її батька, тобто у колишнього чоловіка [PERSON] виникає право власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу на праві спільної сумісної власності. Дочці померлої були роз'яснені вимоги статті 60 Сімейного Кодексу України, зокрема, про те що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу, а тому колишній чоловік [PERSON] має право на частку у спільному майні подружжя, незважаючи на розірвання шлюбу. 19.12.2014 [PERSON] надала для огляду копію довідки №249 від 25.12.1992 Управління будинками №52 по обслуговуванню будинків ЖБК "Оазис" про те,що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON]; перший пайовий внесок внесений у сумі 2700 рублів 08.12.1982. З цієї довідки вбачалося, що внесок було зроблено у період шлюбу спадкодавиці, оскільки [PERSON] надала копію рішення суду про розірвання шлюбу батьків від 03 листопада 1983 року. [PERSON] було роз'яснено, що на час розірвання шлюбу діяв Кодекс про шлюб і сім'ю України, і згідно ст. 44 цього Кодексу, шлюб вважався припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах запису актів громадянського стану, і якщо ніхто з колишнього подружжя не отримав таке свідоцтво, вони вважаються такими, що перебувають у шлюбі. З метою з'ясування цих обставини, державною нотаріальною конторою 19.12.2014 за № 3790/02-14 був зроблений запит до Московського відділу ДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції щодо отримання копії актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON]. 05.01.2015 за № 05/02-14 з Московського відділу ДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області надійшла копія актового запису про шлюб, 25.10.1980 та Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №00014887437 від 27.12.2014, з якого вбачається відомостях про внесення змін (підстава) актовий запис про розірвання шлюбу №558 від 03листопада 1983 року, Жовтневий відділ ДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області. 28 березня 2015 року до нотаріальної контори надійшов лист Управління будинками № 52 Житлових кооперативів «ОАЗИС» за вих. № 15 від 24.03.2015 року, згідно якого перший пайовий внесок у розмірі 2700 рублів внесений 08.12.1982 року. У повному обсязі пайові внески виплачені у 1991 р у сумі 9650 руб 31 коп. З документів , що містяться у спадковій справі № 520/2014 вбачається , що пайові внески за квартиру , що знаходиться м.Харків пр..[PERSON] 60 кв 135 були внесені Зінов*євою Т.К. під час перебування певний період у шлюбі з [PERSON] До нотаріальної контори [PERSON] із заявами не звертався. Зінов*єва Т.К.знаходилась у шлюбі з [PERSON]М.з 25.10.1980 р. по 03.11.1983 р. Перший пайовий внесок, сплачений 08.12.1982 у сумі 2700 рублів. Слід зазначити, що відповідно до п.п. а», п. 6 Постанови № 9 від 18.09.87р. Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи « : «пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах», а п. 6-1 повторює положення ЗУ «Про власність»: «...при внесенні паю в ЖБК за рахунок коштів, одержаних внаслідок сумісної праці сім'ї члена кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю - квартира є спільною сумісною власністю членів сім'ї, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними». Оскільки відмови від [PERSON]до нотаріальної контори не надійшло [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру №135, що знаходиться м. Харкові, пр. Л. Свободи, 60 після померлої 09.10.2014 [PERSON],про що було винесено постанову про відмову від 16.04.2015 року видати неможливо, у зв'язку з тим, що з матеріалів спадкової справи та правовстановлюючого документу на квартиру вбачається, що колишній чоловік померлої - [PERSON], має право на частку у спільному майні подружжя на квартиру. Також [PERSON] було роз*яснино її право звернутися до суду для встановлення права власності на вказану квартиру. Відповідно до ст.19 Конституції Україні правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах , відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те , що не передбачено законодавством. Таким чином , суд вважає , що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed