Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Житлово-експлуатаційна контора №10 звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила зобов'язати відповідача демонтувати незаконно встановлені металеві сходи за адресою: [ADDRESS], які приєднані до фасадної стіни будинку та привести її до попереднього стану. Позов мотивовано тим, що ЖЕК №10 являється балансоутримувачем будинку за адресою: [ADDRESS]. В результаті перевірки було виявлено самовільно встановлені металеві сходи, які приєднані до фасадної стіни будинку, що є окремим входом до кімнати [ADDRESS]. Було встановлено, що сходи встановила відповідач, але жодних дозволів на їх встановлення вона не надала, а тому невідомо чи відповідає дана конструкція вимогам архітектурних норм та стандартів. Вказано, що про приведення демонтажу металевих сходів та приведення фасадної стіни до попереднього стану відповідача було попереджено, але жодних дій по виконанню попередження вчинено не було. У судовому засідання представник позивача надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві (а.с.2-4) та додаткових поясненнях (а.с.101-104), просив позов задовольнити. Вважає, що правовідносини, що виникли врегульовані ст.ст. 10,100,177,189,190 ЖК України, ст. 376 ЦК України та ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Представник відповідача посилаючись на зміст письмових заперечень (а.с.35-37), просила у задоволенні позову відмовити. Зазначала, що власником будівлі гуртожитку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. В 2006 році цей гуртожиток передано на баланс ЖЕК № 10 та надано дозвіл на реконструкцію будівлі гуртожитку під житлові приміщення з подальшою передачею їх у безоплатну власність мешканцям шляхом приватизації. У згаданий гуртожиток, а саме в кімнату [ADDRESS], секції №? 2 відповідач вселилася по ордеру в 1990-х роках, зареєструвалася і проживала там більше 15 років. За наслідками розгляду виниклого з ЖЕК 10 спору в суді щодо права користування кімнатою [ADDRESS] в гуртожитку, відповідачу був виданий на цю кімнату новий ордер №8 від 26.04.2012р. 22.05.2007 року мешканці секції № 2 гуртожитку погодили план розподілу місць загального користування між собою та на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 29.05.2008року за № 770 провели реконструкцію своїх кімнат у житлові квартири. Акт-погодження від 22.05.2007р та план розподілу місць загального користування було погоджено з ЖЕК-10. Влаштування іншого виходу з балкону її кімнати було крайньою необхідністю, пов'язаною з незручностями у пересуванні по коридорам будинку за наявності вад зору, транспортуванню меблів, техніки, тощо. Проти облаштування окремого входу ніхто із мешканців не заперечував, а тому всі надали відповідачу окремі письмові згоди. Окрім мешканців секції №2 згоду на влаштування сходинкового маршу надали також мешканці першого поверху. Ці згоди та акт погодження були затверджені в ЖЕК-10. Перепланування кімнати [ADDRESS] проведено на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 770 від 29.05.2008 року, рішення загальних зборів мешканців секції № 2 в гуртожитку, актів погодження від 22.05.2007р та від 26.05.2013р., індивідуальних письмових згод мешканців секції № 2, згоди ЖЕК-10, погодженнями спеціалізованої інспекції Кіровоградської міської ради та Кіровоградського міського відділу правління Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Проте, подальша приватизація житлових приміщень унеможливлюється із-за дій відповідача, який відмовляється видавати відповідні довідки необхідні для виготовлення техпаспортів, як і погодити дозвіл на встановлення металевих сходів. Вважає, що позов безпідставний, оскільки начальник ЖЕКу не наділений повноваженнями вирішувати самостійно питання, пов'язані з забудовами, реконструкцією приміщень, переплануванням, для цього є власник майна (територіальна громада міста) та управління архітектури, спеціалізована інспекція Кіровоградської міської ради. Ухвалою суду від 24 вересня 2013 року залучено до розгляду у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Кіровоградську міську раду. Представник Кіровоградської міської ради в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Надав заяву, відповідно якої вказував, що міська рада підтримує позовні вимоги ЖЕК №10 та просив провести розгляд справи за його відсутності (а.с.89). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 2 тієї ж статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є квартиронаймачем кімнати [ADDRESS], що підтверджується ордером на житлове приміщення у гуртожитку № 8 від 26.04.2012 року, виданого Виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради та довідкою №1633, виданою житлово - експлуатаційною конторою №10 (а.с.5, 50). Рішенням міського голови від 10.03.2006 року № 298 прийнято безкоштовно до комунальної власності територіальної громади м. Кіровограда гуртожиток вищого професійного училища №4 по [ADDRESS] та передано його на баланс комунальному ремонтно - експлуатаційного підприємства №10 (а.с.51). Рішенням виконкому Кіровоградської міської ради від 29.05.2008 року № 770 надано дозвіл КРЕП № 10 на реконструкцію будівлі-гуртожитку по [ADDRESS] (а.с. 48). Згідно технічного паспорту будівлі-гуртожитку, розташованої по [ADDRESS], що належить [PERSON], передбачено встановлення сходів (а.с. 57). Згідно довідки спеціалізованої інспекції Кіровоградської міської ради та відповіді УДСУ з надзвичайних ситуацій в Кіровоградській області не вбачається перешкод в благоустрої фасадної частини житлового будинку за наявності відповідної дозвільної документації (а.с. 64, 65, 66). згідно до акту огляду про передачу попередження від 05.03.2013 року, головним інженером ЖЕК №10 - Гордовою Л.М., начальником дільниці ЖЕК №10 - Шелудько Н.В., в результаті проведення огляду будинку [ADDRESS], було виявлено самовільно встановлені металеві сходи, які приєднані до фасадної стіни будинку. Та проведено з мешканкою, що здійснила встановлення сходів бесіду на предмет демонтажу незаконно встановлених металевих сходів (а.с. 7). Як вбачається з наданого суду повідомлення ЖЕК №10 від 28.03.2013 р., мешканцям квартири [ADDRESS] запропоновано надати ЖЕК дозвіл на встановлення металевих сходів, в разі відсутності дозволу, необхідно на протязі 1 місяця провести демонтаж незаконно встановлених металевих сходів (а.с.6) Попередження було залишено в дверях квартири, в зв'язку з відсутністю мешканців дома. Відповідно акту про передачу попередження від 28.03.2013 року, комісія ЖЕК №10 у складі: начальника дільниці ЖЕК №10 Шелудько Ніни Віталіївни, юриста ЖЕК №10 [PERSON], майстра ЖЕК №10 [PERSON] склали даний акт про те, що ними було здійснено вручення попередження мешканці квартири [ADDRESS] [PERSON], про надання дозволу на встановлення металевих сходів які приєднані до фасадної стіни будинку по [ADDRESS], шляхом залишення його в дверях квартири (а.с.8). Статтею 25 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», визначено, що спори, пов'язані з порушенням житлових прав громадян, які вимушені проживати в гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону, незалежно від форми власності, розглядаються та вирішуються в судовому порядку. Статтею 100 ЖКУ на яку посилаються сторони у справ, визначено, що переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. У разі відмови наймодавця, наймача або членів його сім'ї у згоді на переобладнання чи перепланування жилого приміщення спір може бути вирішено в судовому порядку, якщо на переобладнання чи перепланування є дозвіл виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Наймач, який допустив самовільне переобладнання чи перепланування жилого або підсобного приміщення, зобов'язаний за свій рахунок привести приміщення у попередній стан. Якщо проектом капітального ремонту жилого будинку передбачено переобладнання чи перепланування квартир, з цим проектом повинні бути ознайомлені наймачі та члени їх сімей. Зауваження і пропозиції зазначених осіб, не враховані проектною організацією, розглядаються органами, які здійснюють управління відповідним житловим фондом, а також виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів, який затверджує проект капітального ремонту будинку. При цьому, питання переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення врегульовані в таких нормативно-правових актах: - Закон України від 20 квітня 2000 р. "Про планування і забудову територій", - постанова Кабінету Міністрів від 8 жовтня 1992 р. N 572 щодо затвердження Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, - наказ Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року N 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій", - наказ Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 5 грудня 2000 року N 273 "Про затвердження Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт", - наказ Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року N 127 "Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна". Наказ Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року N 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" містить визначення наступних понять : Перепланування - до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Відповідальність за незаконне переобладнання та перепланування жилого приміщення передбачена цивільним та адміністративним законодавством (ст. 189 ЖК України). Зокрема, цивільно-правова відповідальність наймача в цьому випадку виражається в тому, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову (ч. 7 ст. 376 ЦК). Адміністративно-правова відповідальність закріплена в ст. 150 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням. За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво. Замовником робіт із знесення зазначеного об'єкта є інспекція державного архітектурно-будівельного контролю, за позовом якої прийнято відповідне рішення суду. Матеріалами справи не доведено, що позивач притягалась до адміністративної відповідальності, або збудовані нею сходи мають відхилення від ДБН та стандартів, несуть загрозу для оточуючих. На даний час існує спір з приводу отримання узгоджувальних документів відповідачем. Власник гуртожитку змістовних заперечень з приводу металевих сходів збудованих відповідачем не висловив. Тому, за вказаних обставин відсутні законодавчо-визначені підстави в межах обґрунтування позову до його задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed