Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить звернути стягнення на заставлене майно, позовні вимоги обгрунтовує тим, що згіднодоговору про надання невідновлювальної кредитної лінії №611/35-36/114 від 16 квітня 2008 року, АКБ СР "Укрсоцбанк" надав [PERSON] кредит в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 20 800,00 доларів США зі сплатою процентної ставки за кредитом в розмірі 14 процентів річних з кінцевим терміном повернення до 15.04.2023 року. 24 червня 2009 року між Позичальником та Кредитором укладено Додаткову угоду про внесення змін до Договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №611/35-36/114 від 16 квітня 2008 року згідно якої термін користування кредитом продовжено на 12 місяців, встановивши кінцевий термін погашення до 15.04.2024 р. та збільшивши загальну суму кредиту на 1 307,50 дол. США.В забезпечення виконання зобов`язань по даному договору кредиту 17.04.2008р з [PERSON] був укладений Іпотечна договір за реєстровим №1674, згідно умов якого Відповідач передає в іпотеку «Іпотекодержателю» у якості забезпечення виконання основної зобов`язання, наступне нерухоме майно: садовий будинок [ADDRESS] , в садівничому товаристві «Явір», що складається з однієї житлової літньої кімнати, житловою площею 18 (кв.м., загальною площею 46,6 кв.м., позначений на плані літерою «А-І 46, 6, позначені на плані Б-теплиця, 1-ворота, 2-огорожа, І-замощення, та земельна ділянка площею 0,0516 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Домажирської сільської ради народних депутатів Яворівського району Львівської області, переданої для ведення садівництва. Згідно умов Іпотечного договору від 17.04.2008р., за реєстровими №1674 (п. 2.4.3.), за невиконання або неналежне виконання «Позичальником» основного зобов`язання, «Кредитор» має право звернути стягнення на предмет іпотеки, з врахуванням вищенаведеного, 05.01.2012р. за вих. №19.1-02/005 на адресу [PERSON] та [PERSON] була направлена претензія з вимогою про сплату заборгованості, однак, на зазначені вимоги останні не відреагували. Відтак просить звернути стягнення на заставлене майно, а саме: садовий будинок [ADDRESS] , в садівничому товаристві «Явір», для задоволення грошових вимог ПАТ «Укрсоцбанк» в сумі 40 492,82 долара США (сорок тисяч чотириста дев`яносто два долара США) та 7 139,70 гривень (сім тисяч сто тридцять дев`ять гривень 70 копійок) у спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів та стягнути з відповідача судового збору в розмірі 3 219,00 грн. Справа поступила до провадження судді [PERSON] Ухвалою від 19.03.2012 року відкрито провадження у справі. Ухвалою від 07.06.2012 року зупинено провадження у справі до вступу рішення у справі №1329/2043/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілії Володимирівни про визнання недійсним іпотечного договору в законну силу. Ухвалою від 14.06.2013 року зупинено провадження у справі до вступу рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілії Володимирівни про визнання недійсним іпотечного договору в законну силу. 28 березня 2014 року в судовому засіданні залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] [INFO] , зареєстровану за [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 02.04.2014 р суддю [PERSON] відсторонено від посади судді, справу передано до судді Варениці В.С. Ухвалою від 22.04.2014 року зупинено провадження у справі до вступу рішення у справі №460/181/13 (провадження 2/460/543/14) за позовом [PERSON] до [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», про визнання недійсним іпотечного договору в законну силу. Відповідно до рішення зборів суддів від 02.06.2014 року. Протоколом розподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі від 05.06.2014 рокусправу передано судді [PERSON] Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку зі звільненням з посади судді [PERSON] , відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 11.10.2016 року № 269 справу передано судді [PERSON] Ухвалою від 12.10.2016 року справу прийнято до провадження суддею [PERSON] та призначено до судового розгляду. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку зі звільненням з посади судді [PERSON] , відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 13.05.2017 року № 99 справа передана судді Кондратьєвій Н.А. Ухвалою від 16.05.2017 року справу прийнято до провадження суддею Кондратьєвою Н.А. та призначено до судового розгляду. Ухвалою від 29.08.2017 року зупинено провадження у справі до вирішення справи №460/181/13 (провадження 2/460/543/14) за позовом [PERSON] до [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», про визнання недійсним іпотечного договору. Ухвалою від 09.06.2020 року поновлено провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] , про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на заставлене майно. Ухвалою суду від 25.09.2020 року замінено позивача у справі АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника - АТ «Альфа-Банк». 17.09.2020 року представник третьої особи [PERSON] - адвокат Дмитренко В.П. подав до суду пояснення щодо позову. 17.04.2008 року між [PERSON] та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено іпотечний договір, згідно якого [PERSON] для забезпечення належного виконання [PERSON] своїх зобов`язань перед банком за договором № 611/35-36/114 від 16.04.2008 року про надання невідновлювальної кредитної лінії було передано банку садовий будинок [ADDRESS] . Вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного, на дату подання позовної заяви 07 березня 2012 року ПАТ до позовної заяви письмові докази, подаються в оригіналі або належним чином завірені копії, водночас, ПАТ «Укрсоцбанк» для підтвердження обставин, покладених в обгрунтування підстав свого позову, надано суду у копіях, які взагалі незасвідчені. Банк стверджує що факт надання кредиту підтверджується Заявами №85-4, №83-016, №83-006 однак за умовами п.2.2 ст.2 Кредитного договору моментом (днем) надання Кредиту (траншу кредиту) вважається день списання з позичкового рахунку Позичальника кредитних коштів в сумі Траншу Кредиту згідно з умовами даного Договору.ПАТ «Укрсоцбанк» не надано суду виписки з поточного рахунку [PERSON] з обов`язковими у ній реквізитами, визначеними п. 5.5. Положення №254, а відтак обставини, на які ПАТ «Укрсоцбанк» посилався як на підставу своїх вимог за позовом, не підтверджено допустимими засобами доказування і такі докази грунтуються виключно на припущеннях. 16.05.2019 рішенням Яворівського районного суду Львівської області визнано недійсним договір іпотеки, укладений 17.04.2008 року між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. зареєстрований за № 1674. 16.03.2020 року постановою Львівського апеляційного суду рішення від 16.05.2019 залишено без змін. Відтак просить в задоволенні позовних вимог позивача відмовити. Ухвалою суду від 26.11.2020 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник третьої особи [PERSON] - адвокат Дмитренко В.П. в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив з підстав викладених у письмовому поясненні. Додатково пояснив, що немає жодних підстав для задоволення позову, оскільки відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області договір іпотеки визнано недійсним. Рішення набрало законної сили. Тому, просить у задоволенні позову відмовити.Окрім цього просить суд стягнути з позивача понесені [PERSON] судові витрати в розмірі 8800 грн. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. 16.04.2008 р. між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 611/35-36/114. Згідно Договору в якості забезпечення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, в день укладення цього договору з майновим поручителем [PERSON] укладається іпотечний договір, за умовами якого кредитору передається в іпотеку нерухоме майно. 17.04.2008 року між [PERSON] та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», було укладено іпотечний договір, згідно якого [PERSON] для забезпечення належного виконання [PERSON] своїх зобов`язань перед банком за договором №611/35-36/114 від 16.04.2008 року про надання невідновлювальної кредитної лінії було передано банку садовий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0516 га, яка розташована на території Домажирської сільської ради народних депутатів Яворівського району Львівської області, передану для ведення садівництва. 24.06.2009 року між Позичальником та кредитором укладено Додаткову угоду про внесення змін до договору, згідно якої термін користування кредитом продовжено на 12 місяців, встановивши кінцевий термін погашення кредиту 15.04.2024 р. та збільшивши загальну суму кредиту на 1307,50 доларів США. 03.07.2009 року між Іпотекодержателем та іпотекодавцем укладено договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору від 16.04.2008 року, згідно якої термін користування кредитом продовжено на 12 місяців, встановивши кінцевий термін погашення кредиту 15.04.2024 року. 05.01.2012 року за вих.№ 19.1-02/004 ПАТ "Укрсоцбанк" направив [PERSON] вимогу про усунення порушення, за якою [PERSON] попереджено, що у випадку неповернення позичальником заборгованості із врахуванням неустойки в зв`язку з невиконанням ним умов кредитного договору, банк змушений вчиняти дії щодо примусового стягненя заборгованості. 05.01.2012 року за вих.№ 19.1-02/005 ПАТ "Укрсоцбанк" направив [PERSON] вимогу про усунення порушення, за якою [PERSON] попереджено, що у випадку неповернення позичальником заборгованості із врахуванням неустойки в зв`язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору, банк розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 22.02.2012 року утворилася заборгованість у розмірі 330572.05 грн. Згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 05.05.2006 р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10562816 від 05.05.2006 року [PERSON] є власником садового будинку, що розташований в [ADDRESS] , загальною площею 46,6 м.кв., житлова площа 18,5 м.кв. Судом встановлено, що рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» затверджено передавальний акт, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа-Банк», правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ "Альфа-Банк". Спірні правовідносини, що виникли, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про заставу». Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України. Згідно зі ст. 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» передбачає, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п`ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду. (частина 7 ст. 20 Закону України «Про заставу») Частина 1 ст. 26 Закону України «Про заставу» передбачає, що заставодавець має право в будь-який час до моменту реалізації предмета застави припинити звернення стягнення на заставлене майно виконанням забезпеченого заставою зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про заставу» застава припиняється, зокрема, з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 16.05.2019, позов [PERSON] до [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: приватний нотаріус Львівського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. про визнання недійсним іпотечного договору, укладеного 17.04.2008 між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укпсоцбанк», посвідченого приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Амбросійчук Л.В.за № 1674 задоволено та зазначений договір іпотеки визнано недійсним. Відповідно до постанови Львівського апеляційного суду від 16.03.2020, рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16.05.2019 залишено без змін. Виходячи із наведенного вище, враховуючи, що іпотечний договір укладений 17.04.2008 між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» за реєстровими №1674 визнано недійсним, відсутні правові підстави для звернення стягнення на заставлене майно за вказаним договором іпотеки. Таким чином, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позову Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на заставлене майно відсутні, отже у задоволенні позову слід відмовити. Щодо вимог про стягнення з позивача судових витрат, суд дійшов наступного. Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно зі ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Представником третьої особт [PERSON] на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу долучено договір про надання правової допомоги №20.09.-08.01 від 08.09.2020 року, додаток до договору про надання правової допомоги від 08.09.2020 року, ордер на надання правової допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Таким чином суд дійшов висновку, що стягнення 8800 грн за правничу допомогу на користь [PERSON] є обґрунтованим, такий розмір винагороди є співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, а відтак з позивача слід стягнути 8800 грн судових витрат на правову допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: approved