Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

26.08.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати страховим випадком відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортну від 05.06.2014 року № 155509Га/14оАС дорожньо-транспортну подію, що мала місце 15.04.2015 року із автомобілем марки «Мазда 3», державний номер [NUMBER], належним [PERSON]; стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 47\~211,40 грн. шляхом перерахування вказаної суми ТОВ «Інтер-Авто» для здійснення ремонту автомобіля «Мазда 3», державний номер [NUMBER], який належний [PERSON] В подальшому позивач 09.03.2016 року надала до суду заяву про збільшення позовних вимог та просить стягнути з [PERSON] "Страхова компанія "АХА Страхування" страхове відшкодування у розмірі 49457,40 грн. При цьому позивач посилається на те, що 15.04.2015 року було пошкоджено автомобіль позивача, який застрахований у [PERSON] "Страхова компанія "АХА Страхування" на підставі договору № 155509ГА/14оАС від 05.06.2014 року. Оскільки, страхова компанія не визнає страховим випадком ДТП, що мала місце 15.04.2015 року, та відмовляється сплачувати страхове відшкодування позивач змушена звертатися до суду із позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги із врахування заяви про збільшення позовних вимог підтримала та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] «СК «АХА Страхування» - [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, так як вважав, що дана ДТП не являється страховим випадком у розумінні договору № 155509ГА/14оАС від 05.06.2014 року. При цьому представник вказав, що у разі якщо суд прийде до висновку про обґрунтованість вимог позивача, то слід враховувати розмір франшизи, що не підлягає відшкодуванню страховою компанією, а тому розмір страхового відшкодування може становити 41\~079,06 грн. Вислухавши позивача та представника відповідача, допитавши двох експертів та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 05.06.2014 року між [PERSON] "Страхова компанія "АХА Страхування" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування № 155509ГА/14оАС, відповідно до умов якого, предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом та іншим майном, вказаним у розділах 5 та 6 цього договору /а.с. 3-8/. Згідно п. 5 Договору, застрахованим транспортним засобом є автомобіль марки «Мазда 3», 2014 року випуску, номер кузова (шасі) JMZBM42A831141734. У договорі визначено розмір страхової суми 322\~800,00 грн., страховий тариф 4,3100 %, страховий платіж 13912,68 грн. Франшиза (безумовна) за ризиком (застосовується по кожному окремому страховому випадку), та відповідно до п. 10.2 Договору збитки внаслідок ДТП становлять 1\~614,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Законом України Про страхування договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно довідки від 15.04.2015 року, о 12.45 годині 15.04.2014 року по вул. Овідіопольська дорога/2-й провулок Аеропортовський внаслідок ДТП автомобіль марки «Мазда 3», державний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а саме: передня та задня праві дверцята, правий поріг та ін. з правого боку /а.с. 14/. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зверталася до [PERSON] "Страхова компанія "АХА Страхування" із заявою про подію. Так, листом страхової компанії від 20.05.2015 року страховою компанією з посиланням на висновок № 040-15 повідомлено про відсутність, на їх думку, правових підстав для здійснення страхового відшкодування щодо випадку, який згідно заяви [PERSON] мав місце 15.04.2015 року з автомобілем «Мазда 3», державний номер [NUMBER] /а.с. 15-16/. Згідно висновку № 040-15 спеціального інженерно-технічного дослідження механізму утворення пошкоджень автомобіля «Мазда 3», державний номер [NUMBER], складеного 08.05.2015 року /а.с. 18-27, 43-52/, комплекс механічних пошкоджень на елементах правих передніх та задніх дверей, на правому задньому крилі та на правому порозі кузова автомобіля «Мазда 3», державний номер [NUMBER], не міг утворитися в рамках пригоди, а саме при нерухомому положенні даного автомобіля на стоянці, що знаходиться по вул. Овідіопольська дорога/2-й провулок Аеропортовський у м. Одесі. Положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду"№ 5 від 12.06.2009 року розяснено, що у разі коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці. Якщо стосовно цього письмового доказу в судовому засіданні виникнуть сумніви, то, виходячи з характеру матеріально-правового спору та залежно від того, яке значення має наявність у справі такої експертизи, суд повинен роз'яснити особам, які беруть участь у справі, про їх право заявити клопотання про її призначення. 20.10.2015 року судом за клопотанням позивача [PERSON] призначено по справі судову інженерно-транспорту транспортно-трасологічну експертизу. Так, висновком № 6327 судової транспортно-трасологічної експертизи по дослідженню слідів та пошкоджень на автомобілі «Мазда 3», державний номер [NUMBER], складеного 01.02.2016 року, встановлено, що пошкодження автомобіля були утворені при впровадженні виступаючих елементів слідоутворюючого обєкта в напрямку ззаду-наперед та трохи справа-наліво. Встановити експертним шляхом рухався чи стояв автомобіль «Мазда 3», державний номер [NUMBER], при утворенні вказаних пошкоджень не представляється можливим, оскільки при даному дотичному контакті механізм їхнього утворення типовий для обох варіантів стану автомобіля «Мазда 3», державний номер [NUMBER]. При цьому, утворення механічних пошкоджень автомобіля, виділених експертом у 2-4 групи, у повному обсязі відповідають обставинам, викладеним у поясненні водія контакту іншого транспортного засобу при впровадженні його виступаючих деталей ззаду-наперед у правий борт нерухомого автомобіля «Мазда 3», державний номер [NUMBER] /а.с. 72-77/. Згідно акту № 6327, вартість висновку експертизи, що сплачена позивачем [PERSON] становить 921,60 грн. /а.с. 77 зворот/. У судовому засіданні 20.05.2016 року судом за клопотання представника відповідача [PERSON] «СК «АХА Страхування» було допитано судового експерта [PERSON], який пояснив, що наданий висновок підтримує. Також експерт пояснив суду, що при проведені даної категорії експертиз, складати акт огляду транспортного засобу не потрібно, у звязку із чим, представника страхової компанії на огляд автомобіля не було запрошено. Експерт категорично наполягав, що у даній ситуації неможливо однозначно визначити чи рухався автомобіль позивача, чи стояв. Окрім того, ухвалою суду від 20.05.2016 року по справі було призначено повторну транспортно-трасологічну експертизу. Так, висновком № 4691 судової транспортно-трасологічної експертизи по дослідженню слідів та пошкоджень на автомобілі «Мазда 3», державний номер [NUMBER], складеного 10.02.2017 року, встановлено, що визначити при контакті з яким саме обєктом відбулося утворення пошкодженого автомобіля експертним шляхом не представляється можливим внаслідок недостатньої кількості слідової інформації. Визначити стояв чи рухався автомобіль «Мазда 3» у момент одержання пошкоджень його кузова, експертним шляхом не представляється можливим із причин, викладених у дослідницькій частині висновку. Утворення механічних пошкоджень на досліджуваному автомобілі могло бути при контактуванні іншого транспортного засобу або іншого слідоутворюючого обєкта при нерухливому положенні автомобіля. Після отримання судом висновку № 4691 судової повторної транспортно-трасологічної експертизи від 10.02.2017 року, стороною відповідача було предявлено клопотання про виклик експерта [PERSON], який складав висновок № 4691, та експерта [PERSON], який проводив дослідження № 040-15 від 29.04.2015 року. У судовому засіданні 26.04.2016 року судом за клопотанням сторони відповідача було допитано експерта [PERSON], який підтримав наданий ним висновок № 4691 судової повторної транспортно-трасологічної експертизи від 10.02.2017 року, та пояснив суду, що неможливо однозначно визначити чи рухався автомобіль чи ні, так як відсутні індивідуальні ознаки обєкта пошкодження. За наслідками допиту експерта [PERSON], представник відповідача заявив клопотання про призначення по справі додаткової експертизи, проведення якої просив доручити експертній установі м. Києва. Ухвалою суду від 16.05.2017 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання. При цьому, суд підкреслює, що по справі було проведено дві експертизи: судову інженерно-транспорту транспортно-трасологічну експертизу та судову повторну транспортно-трасологічну експертизи, а також в ході розгляду справи судом було допитано двоє експертів, які складали дані висновки, та підтвердили, що однозначно неможливо встановити чи рухався автомобіль марки «Мазда 3», державний номер [NUMBER], чи стояв, під час події, що мала місце 15.04.2015 року. З урахуванням вказаних обставин, суд зазначає, що призначення по справі третьої експертизи призведе до необґрунтованого затягування розгляду справи. Згідно до положень п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року, з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно з положеннями Договору добровільного страхування наземного транспортну від 05.06.2014 року № 155509Га/14оАС, дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, в результаті якої загинули або дістали поранення чи завдані матеріальні збитки: зіткнення з іншим транспортним засобом, наїзд (удар) на рухомі чи нерухомі обєкти, перекидання, падіння транспортного засобу. Окремий страховий випадок виникнення пошкоджень транспортного засобу чи втрата транспортного засобу внаслідок однієї події, зазначеної у п. 24.2 Договору. За умовами п.п. 24.1 Договору добровільного страхування наземного транспортну від 05.06.2014 року № 155509Га/14оАС, страховик бере на себе зобовязання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком певних подій за страховими ризиками, що наведені у п. 24.2 Договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості. Так, п.п. 24.2.2 Договору передбачено, що збитками внаслідок ДТП є будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку, що пошкодження автомобіля «Мазда 3», державний номер [NUMBER], який належить [PERSON], внаслідок події, що мала місце 15.04.2015 року, є страховим випадком відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортну від 05.06.2014 року № 155509Га/14оАС. Оскільки, стороною відповідача всупереч положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України не доведено, що подія, яка мала місце 15.04.2015 року, не являється страховим випадком у розумінні п.п. 24.2.2 Договору добровільного страхування наземного транспортну від 05.06.2014 року № 155509Га/14оАС. Доводи представника відповідача з посиланням на належність дослідження висновку № 040-15 спеціального інженерно-технічного дослідження механізму утворення пошкоджень автомобіля «Мазда 3», державний номер [NUMBER], складеного 08.05.2015 року спеціалістом [PERSON] суд не приймає до уваги. Оскільки, дослідження було проведено за заявою страхової компанії за межами судового провадження, на підставі цифрових фотознімків пошкодженого автомобіля та матеріалів страхової події, тобто без безпосереднього огляду транспортного засобу. Окрім того, висновки які надав спеціаліст [PERSON] суперечать двом проведеним у ході розгляду справи судовим експертизам, призначеним ухвалами суду від 20.10.2015 року та від 20.05.2016 року. Судом досліджено наданий позивачем [PERSON] рахунок-фактуру № -000000226-С, складений 21.04.2015 року фірмою ТОВ «Інтер-Авто», що є платником ПДВ, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 49\~457,40 грн. /а.с. 85/. Положеннями п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що сума ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням податку на додану вартість має бути виплачена страховою компанією чи стягнута судом після надання документів про фактичне понесення таких витрат. Судам у таких випадках необхідно зясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи зареєстрований надавач послуг з ремонту автомобіля є платником ПДВ. Таким чином, враховуючи що автомобіль позивача «Мазда 3», державний номер [NUMBER], відремонтований фірмою ТОВ «Інтер-Авто», що є платником ПДВ, на суму 49\~457,40 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]О, про стягнення страхового відшкодування підлягають задоволенню. При цьому, суд погоджується із запереченнями представника відповідача щодо необхідності відрахування із суми страхового відшкодування вартості франшизи. Оскільки, відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортну від 05.06.2014 року № 155509Га/14оАС, безумовна франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком по кожному та будь-якому страховому випадку. Отже, так як договором добровільного страхування наземного транспортну від 05.06.2014 року № 155509Га/14оАС франшиза становить 1614,00 грн., суд приходить до висновку, що позивачу підлягає відшкодуванню кошти у розмірі 47\~843,40 грн. = 49\~457,40 грн. - 1614,00 грн. Та окрім того, позивачу підлягають відшкодуванню кошти, витрачені на оплату вартості проведення експертизи у розмірі 921,60 грн. Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial