Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

позивач ПАТ "Дельта Банк" 05 липня 2016 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до \~ [PERSON] [PERSON] [PERSON] \~ про стягнення заборгованості . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № 1/11.4ДС/0216/2008-Аклн від 15 липня 2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 80000 гривень зі сплатою 20 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15 липня 2013 року. 15 липня 2008 року між банком та [PERSON]було укладено договір-поруки № 1/11.4ДС/0216/2008-Аклн , згідно якого [PERSON] зобовязалася перед Банком відповідати в тому ж розмірі, що і [PERSON]. ПАТ "Дельта Банк" цілком виконав зобовязання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 15 червня 2016 р., складає 26821,21 гривень. Представник позивача у судове засідання ПАТ "Дельта Банк" не зявився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі \~ [PERSON] [PERSON] [PERSON] \~ у судове засідання не зявились, про місце та час розгляду справи їх було повідомлено належним чином судовою повісткою, заяву з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності не надали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ Судом, встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 15 липня 2008 року між ним та ПАТ "Дельта Банк" укладено кредитний договір № 1/11.4ДС/0216/2008-Аклн від 15 липня 2008 року, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 80000 гривень зі сплатою 20 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15 липня 2013 року (а.с. 7-11 ) Згідно п. 1.1 кредитного договору позичальник зобовязався погашати кредит в дату згідно графіку погашення кредиту та процентів, зазначеному в додатку № 1, а саме, щомісячно погашати заборгованість за кредитом, за відсотками, комісією (а.с. 7 ) Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. На час розгляду справи судом сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 1/11.4ДС/0216/2008-Аклн від 15 липня 2008 року, враховуючи право ПАТ "Дельта Банк" вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 26821,21 гривень, з яких: - тіло кредиту складає 10999,14 гривень; - заборгованість за відсотками складає 8508,57 гривень; - пеня - 7313,50 гривень. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконував, в звязку з чим станом на 15 червня 2016 р., мав прострочену заборгованість за кредитом 26821,21 гривень. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований. Відповідач порушив умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором № від 15 липня 2008 року на час розгляду справи судом відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 26821,21 гривень. \~ Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто вимоги банку про повернення відповідачем кредиту, оскільки він прострочив строки виконання зобовязання, частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі. Відповідно до п. 1 договору поруки від 15 липня 2008 року [PERSON] зобовязалася перед Банком відповідати в тому ж розмірі, що і [PERSON] по кредитному договору № 1/11.4ДС/0216/2008-Аклн . В пункті 1.1. зазначеного договору Поручитель (тобто [PERSON]С) зобовязується перед Кредитором (тобто Банком) відповідати по зобовязанням [PERSON], що витікають з кредитного договору № 1/11.4ДС/0216/2008-Аклн від 15 липня 2008 року, що укладений між Кредитором і Боржником на суму 80000 гривень під 20 % річних, зі сплатою суми кредиту в кінці строку кредитування. Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж розмірі, що і боржник. Згідно статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановленого додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсягу, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно частини 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як вбачається зі змісту пункту 1 зазначеного договору поруки, відповідач [PERSON] зобовязуються перед Кредитором (тобто Банком) відповідати по зобовязанням Боржника (тобто [PERSON] ), що витікають з кредитного Договору № 1/11.4ДС/0216/2008-Аклн від 15 липня 2008 року. Як встановлено судом відповідачу [PERSON] видано кредит у сумі 80000 гривень, заборгованість, яка виникла у відповідача [PERSON] на час розгляду справи перед банком складає 26821,21 гривень. Відповідач [PERSON] відповідно до п. 1.1 Договору поруки, погодилися з усіма умовами кредитного договору. За встановлених обставин суд вважає, що обовязки поручителя [PERSON] не припинилися та вона повна відповідати за невиконання боржником [PERSON] зобовязання у повному обсязі відповідно до вимог статті 554 ЦК України та Договору поруки. За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за Договором, процентів за користування кредитом та пені задоволено повністю на підставі статей 526, 554, 611, 1054 ЦК України. Але,\~ позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути пеню в сумі 7313,50 грн., але зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами забороняється законом. Так, згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м.Ясинувата Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач зареєстрований за адресою: [INFO] , отже, на підставі вказаного Закону він має бути звільнений від сплати штрафних санкцій за вказаним договором кредиту в сумі 7313,50 грн., які нараховані після 14 квітня 2014 року. З врахуванням викладеного, заборгованість станом на 15 червня 2016 року складає 19507,71 грн., з яких: 10999,14 грн. - заборгованість за кредитом, 8508,57 гривень - відсотки . Таким чином, позов задоволено шляхом стягнення суми заборгованості, процентів з відповідача в сумі 19507,71 гривні. Таким чином, заяву задоволено частково шляхом стягнення суми заборгованості та процентів з відповідачів солідарно. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. \~ Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розмірів мінімальної заробітної плати і не більш 5 розмірів мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 19507,71 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1378 гривень, які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів [PERSON] .

Outcome: partial