Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач - ПАТМісто Банк звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до[PERSON], ТОВ «БЕРЕГ-ТЕКС», третя особа ТОВ «ФОРВАРД», в якому просить суд з метою погашення заборгованості за кредитним договором №220/Ю/USD від 26.04.2004року, яка становить 5\~259\~224,94грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 26.04.2004року, а саме: приміщення магазину, яке розташоване за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Корольова, 48, загальною площею 349,9кв.м., який належить [PERSON] та ТОВ «БЕРЕГ-ТЕКС» на праві власності шляхом продажу з прилюдних торгів за ціною, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, а також стягнути з відповідачів в рівних частинах витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що між 26 квітня 2004року між КБ ТОВ «Місто Банк», правонаступником якого є ПАТ Місто Банк, та ТОВ «ФОРВАРД» було укладений кредитний договір №220/Ю/USD про надання кредиту в сумі 115\~000,00доларів США. Представник позивача вказує, що у забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 26.04.2004року між КБ ТОВ «Місто Банк» та відповідачами - [PERSON], ТОВ «БЕРЕГ-ТЕКС» було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, відповідно до умов якого у заставу позивачу передано майно приміщення магазину, яке розташоване за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Корольова, 48, загальною площею 349,9кв.м., який належить [PERSON] та ТОВ «БЕРЕГ-ТЕКС» на праві власності. Представник позивача зазначає, що ТОВ «ФОРВАРД» не були виконані умови кредитного договору щодо здійснення оплати відтоків за користування кредитом та погашення кредиту, та після отримання повідомлення, у відповідності до вимог кредитного договору, ТОВ «ФОРВАРД» не повернув позивачу кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування кредитними коштами. Невиконання ТОВ «ФОРВАРД» зобовязань по укладеному кредитному договору щодо своєчасного повернення кредиту зумовило звернення ПАТМісто Банк до суду із відповідним позовом про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. 15.07.2015року від ТОВ «БЕРЕГ-ТЕКС» надійшла зустрічна позовна заява до ПАТ Місто Банк, третя особа ТОВ «ФОРВАРД», в якій ТОВ «БЕРЕГ-ТЕКС» просить суд визнати додаткові угоди №16, №15, №14, №13, №12, №11, №10, №9, №1 до кредитного договору №220/Ю/USD від 26.04.2004року, які укладені начебто між ПАТМісто Банк та ТОВ «ФОРВАРД» нікчемними. В обґрунтування зустрічного позову ТОВ «БЕРЕГ-ТЕКС» посилається на те, що на час укладання кредитного договору №220/Ю/USD від 26.04.2004року та додаткових угод №16, №15, №14, №13, №12, №11, №10, №9, №1 до кредитного договору №220/Ю/USD від 26.04.2004року, укладених начебто між ПАТМісто Банк та ТОВ «ФОРВАРД», уповноваженою особою від ТОВ «ФОРВАРД» був [PERSON], який категорично заперечує факт того, що він підписував будь-яку з вищезазначених додаткових угод. З урахуванням викладеного, ТОВ «БЕРЕГ-ТЕКС» вважає, що додаткові угоди №16, №15, №14, №13, №12, №11, №10, №9, №1 до кредитного договору №220/Ю/USD від 26.04.2004року, укладені начебто між ПАТМісто Банк та ТОВ «ФОРВАРД», є нікчемними. У судове засіданні 01.06.2016року представник позивача за первісним позовом не зявилась, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що первісний позов підтримує у повному обсязі, просить суд його задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просить відмовити у повному обсязі. У судове засіданні 01.06.2016року відповідачка за первісним позовом - [PERSON] не зявилась, однак її представник надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його та відповідачкою відсутності, у задоволенні позовних вимог ПАТМісто Банк відмовити у повному обсязі. Так, в наданій заяві, представник відповідачки за первісним позовом зазначає про те, що позивач за первісним позовом - ПАТМісто Банк невірно визначив склад сторін по справі, вказав в якості відповідача [PERSON] як фізичну особу, а ні СПД фізичну особу [PERSON], оскільки згідно договору купівлі-продажу №Р-983 від 24.07.2003року ТОВ «БЕРЕГ-ТЕКС» передає, а СПД фізична особа [PERSON] приймає 33/50 частини приміщення магазину, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 48. Тобто, представник відповідачки за первісним позовом вказує, що стороною по договору є СПД фізична особа [PERSON], а ні громадянка [PERSON], а тому належним відповідачем по справі повинна також бути СПД фізична особа [PERSON] Таким чином, представник відповідачки за первісним позовом вважає, що позовні вимоги ПАТМісто Банк повинні розглядатись у господарському процесі, оскільки із належних сторін по справі немає фізичних осіб. Крім того, представник відповідачки зазначає, що договір іпотеки від 26 квітня 2004року було укладено за умовами, що позичальник зобов'язаний до 26 квітня 2005 року повернути іпотекодержателю кредит у розмірі 115000,00 доларів США, сплатити проценти за користування ним, а також можливі штрафні санкції та неустойки. Отже, строк погашення кредитної заборгованості сплинув 27 квітня 2005року, жодних додаткових угод про продовження строку договору або підвищення суми боргу [PERSON] не підписувала, з позовом до суду ПАТМісто Банк звернулося лише у 2014році, тоді як факт закінчення строку дії договору у 2005 році. З урахуванням викладено, представник [PERSON] просить суд застосувати до позовних вимог ПАТМісто Банк строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову ПАТМісто Банк. Також, представник [PERSON] вказує на те, що при зверненні із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, позивачем не було надано до суду документів, підтверджуючих оцінку вартості іпотечного майна, а [PERSON] заперечує проти вартості предмету іпотеки, зазначеного у договорі, оскільки з 2004 року по 2016 рік відбулось значне коливання курсу долару США по відношенню до гривні України, а тому зазначена сума становить зовсім іншу цінність на теперішній час, та в підтвердження своїх заперечень надає звіт про оцінку від 03 березня 2016 року, згідно якого вартість предмету іпотеки 7 580\~689, 00грн., тобто вартість іпотечного майна на 2016 рік є значно більшою, ніж та, що зазначена у договорі іпотеки, а також значно більшою, ніж сума заборгованості, що зазначена у позові. Крім того, представник відповідачки зазначає, що в матеріалах справи містяться копії додаткової угоди № 16 від 26.12.2011року до кредитного договору № 220/10/USD від 26.04.2004року, укладеної між ТОВ «Форвард» та КБ ТОВ «Місто Банк», згідно якої строки дії договору продовжено, збільшено суму заборгованості, та значно підвищується відповідальність за Договором. Однак, у липні 2015 року відкрито кримінальна провадження № 12015160500005884 за ч. 4 ст. 358 КК України, за заявою [PERSON], якою він просить прийняти міри до невстановленої особи, яка від імені директора ТОВ «Форвард» [PERSON] підробила підпис в додатковій угоді № 16 від 26.12.2011р. до договору укладеного між ТОВ «Форвард» та КБ ТОВ «Місто Банк», оскільки сам директор ТОВ «Форвард» ніяких додаткових угод не підписував. Враховуючи викладене, представник відповідачки за первісним позовом просить відмовити у задоволенні позову ПАТМісто Банк у повному обсязі. Відповідач за первісним позовом, який є одночасно позивачем за зустрічним позовом - ТОВ «БЕРЕГ-ТЕКС» про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання 01.06.2016року не зявився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. Представник третьої особи - ТОВ «ФОРВАРД» про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання 01.06.2016року не зявився, заперечення або письмові пояснення на позовну заяву не надав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 26.04.2004року вих. №87 ТОВ «ФОРВАРД» звернулося до КБ ТОВ «Місто Банк» з заявою, в якій просив видати кредит у розмірі 115\~000,00доларів США строком на 12 місяців під 17 % річних для закупівлі бавовни по контракту з «Wellington Cotton Enterprises Inc» №2-PR від 22.04.2004року. В забезпечення кредиту пропонував приміщення магазину (фітнес-центр), який належить ТОВ «Берег-Текс» та [PERSON], заставною вартістю 1\~300\~000,00грн., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 48. Повернення кредиту та сплату відсотків по ньому гарантує. Так, 26 квітня 2004року між КБ ТОВ «Місто Банк», правонаступником якого є ПАТ «Місто Банк», та ТОВ «ФОРВАРД» було укладено кредитний договір №220/Ю/USD, відповідно до умов якого, банк надає позичальнику кредит у сумі 155\~000,00 доларів США строком з 26 квітня 2004року до 26 квітня 2005року із сплатою 17 відсотків річних. Ціль кредитування позичальника закупівля бавовни за наданим імпортним контрактом з «Wellington Cotton Enterprises Inc» №2-PR від 22.04.2004року. Відповідно до п.п. 3.2., 3.3., 3.4. кредитного договору №220/Ю/USD від 26 квітня 2004року відсотки по кредиту нараховуються методом "факт/факт". Відсотки за кредитом нараховуються банком на фактичну суму кредиту та фактичний час користування кредитом. Нараховані відсотки сплачуються Позичальником в валюті кредиту щомісячно не пізніше перших 5 робочих днів наступного місяця за попередній та у день погашення кредиту, у т.ч. повного дострокового, але не пізніше 26 квітня 2005року на рахунок КБ ТОВ "Місто Банк". Відповідно до п.п. 3.7., 3.8. кредитного договору №220/Ю/USD від 26 квітня 2004року, у разі непогашення кредиту та/або відсотків по кредиту згідно п.п.2.1, 3.4. цього договору, банк звертає стягнення по кредиту на грошові кошти рахунках та/або заставне та інше майно Позичальника. У разі несвоєчасного погашення позичальником кредиту та/або відсотків по кредиту за першою вимогою банку, банк може видати наказ про примусову оплату боргового зобов'язання, та звертає стягнення на грошові кошти рахунках та/або на заставне інше майно позичальника. Згідно п. 6.1. кредитного договору №220/Ю/USD від 26 квітня 2004року позичальник зобовязується не пізніше строку, встановленого в п. 2.1. цього договору, повернути одержаний кредит та своєчасно сплачувати нараховані відсотки по кредиту. П. 7.1. зазначеного кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати від позичальника своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків по кредиту та належного виконання інших його зобовязань за цим договором. Відповідно до п.п. 9.1., 9.2. та п. 9.4. кредитного договору, за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобовязань, винна сторона відшкодовує іншій стороні спричинені збитки та сплачує штрафні санкції, передбачені цим договором. За несвоєчасне повернення отриманих кредитних коштів та/або несвоєчасну сплату відсотків позичальник сплачує пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період, за який сплачується пеня. При непогашенні кредита у строк згідно п.2.1. цього договору, відсотки на суму простроченої заборгованості по кредиту нараховуються, у розмірі подвійної ставки, вказаної у п.2.1. цього договору за період фактичної прострочки. Сплата відсотків не звільняє від сплати неустойки (пені, штрафу). Згідно п. 10.4. кредитного договору №220/Ю/USD від 26 квітня 2004року строк дії цього договору встановлюється з дня надання кредиту і до повного погашення позичальником кредиту та відсотків за ним. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 26.04.2004року між КБ ТОВ «Місто Банк» та відповідачами - [PERSON], ТОВ «БЕРЕГ-ТЕКС» було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого цей договір забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору №220/Ю/USD від 26 квітня 2004року (а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору), за умовами якого позичальник зобовязаний до 26 квітня 2005року повернути іпотекодержателю кредит у розмірі 115\~000,00доларів США, сплатити проценти за користування ним згідно умов кредитного договору, а також можливі штрафні санкції та неустойки тощо у розмірі і у випадках, передбачених кредитним та цим договором. Предметом іпотеки є нерухоме майно: приміщення магазину, яке розташоване за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Корольова, 48, загальна площа приміщення 349,9кв.м., який належить іпотекодавцям на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 24.07.2003року за реєстровим №9983, та зареєстрованого в ОМБТІ та РОН 19.04.2004року у книзі №32неж., на сторінці 56 під реєстровим № 3102, та договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 17.01.2003року за реєстровим № 141, та зареєстрованого в ОМБТІ та РОН 19.03.2003року у книзі №23неж, на сторінці 96 під реєстровим № 3102. Відповідно до п. 3.1.4., 3.1.5. договору іпотеки у випадку невиконання зобовязань іпотекодавцями за цим та позичальником за кредитним договором іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 5 цього договору та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, повязаних з реалізацією предмета іпотеки. У випадку невиконання іпотекодавцями зобовязань за цим та позичальником за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки та за його рахунок задовольнити свою вимогу, визначену підпунктом 3.1.4. пункту 3.1. цього договору. Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. договору іпотеки, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцям письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання у наступних випадках, зокрема, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів; та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій тощо). П. 5.4. договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, за рішенням суду. 26.04.2004року, 24.12.2007року, 31.03.2008року, 30.09.2008року, 25.12.2008року, 30.06.2009року, 03.03.2010року, 30.12.2010року та 26.12.2011року між ПАТ «Місто Банк» та ТОВ «ФОРВАРД» були укладені додаткові угоди за №№1, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16 до кредитного договору №220/Ю/USD від 26.04.2004року. Так, згідно останньої додаткової угоди від 26.12.2011року за №16 до кредитного договору №220/Ю/USD від 26.04.2004року, банк надає позичальнику кредит у сумі 180\~000,00доларів США строком з 26 квітня 2004року до 25 грудня 2012року із сплатою 17% річних. Враховуючи порушення ТОВ «ФОРВАРД» строків повернення кредиту, 28.01.2013року ПАТ «Місто Банк» звернулося на адресу позичальника з претензією за вих. №85, в якій ПАТ «Місто Банк» вимагало погасити заборгованість за кредитним договором, а також попередило, що у випадку невиконання ТОВ «ФОРВАРД» цієї вимоги у 30-денний строк з дати отримання цієї претензії банк набуватиме право звернутися до суду із позовом про стягнення усієї заборгованості з урахуванням штрафних санкцій за кредитним договором, в тому числі шляхом звернення стягнення на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, інші активи, що належать ТОВ «ФОРВАРД» на праві власності та/або поручителям, та/або майновому поручителю на праві власності, в тому числі на предмет іпотеки, згідно вищевказаного іпотечного договору. Аналогічні претензії були надіслані також на адресу відповідачів - [PERSON], ТОВ «БЕРЕГ-ТЕКС» 14.07.2015року за вих. №615. Відсутність відповіді на надіслані претензії, а також невиконання ТОВ «ФОРВАРД» своїх зобовязань по вищезазначеному кредитному договору та додатковим угодам до нього, зумовило звернення ПАТ «Місто Банк» до суду із відповідним позовом. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Як вбачається із наданої представником позивача розрахунку простроченої заборгованості за кредитним договором №220/Ю/USD від 26.04.2004року станом на 11.07.2014року, у ТОВ «ФОРВАРД» наявна заборгованість за кредитним договором, яка дорівнює 396\~434, 15 доларів США, що еквівалентно 4\~635\~827,21грн., з яких: заборгованість за простроченим кредитом 180\~000,00доларів США, заборгованість за простроченими відсотками 216\~434,15доларів США, пеня за непогашений кредит 305\~568,26грн., пеня за непогашені відсотки 317\~829,47грн. Доказів сплати зазначеної суми ТОВ «ФОРВАРД», в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 33 та Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до п. 3.1.4., 3.1.5. договору іпотеки у випадку невиконання зобовязань іпотекодавцями за цим та позичальником за кредитним договором іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 5 цього договору та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, повязаних з реалізацією предмета іпотеки. У випадку невиконання іпотекодавцями зобовязань за цим та позичальником за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки та за його рахунок задовольнити свою вимогу, визначену підпунктом 3.1.4. пункту 3.1. цього договору. Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. договору іпотеки, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцям письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання у наступних випадках, зокрема, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів; та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій тощо). Щодо посилань представника [PERSON] на те, що ПАТМісто Банк невірно визначив склад сторін по справі, вказав в якості відповідача [PERSON] як фізичну особу, а ні СПД фізичну особу [PERSON], оскільки згідно договору купівлі-продажу №Р-983 від 24.07.2003року ТОВ «БЕРЕГ-ТЕКС» передає, а СПД фізична особа [PERSON] приймає 33/50 частини приміщення магазину, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 48, тобто, стороною по договору є СПД фізична особа [PERSON], а ні громадянка [PERSON], а тому належним відповідачем по справі повинна також бути СПД фізична особа [PERSON], у звязку з чим, позовні вимоги ПАТМісто Банк повинні розглядатись у господарському процесі, оскільки із належних сторін по справі немає фізичних осіб, суд зазначає наступне. З матеріалів справи, а саме з договору купівлі-продажу від 24 липня 2003року вбачається, що ТОВ «БЕРЕГ-ТЕКС» та субєкт підприємницької діяльності фізична особа [PERSON] скали цей договір про таке: ТОВ «БЕРЕГ-ТЕКС» продало, а громадянка [PERSON] купила 33/50 частини приміщень магазину, корисною загальною площею 349,9в.м., що знаходиться в місті Одеса по вулиці Академіка Корольова під номером 48. В графі підписи зазначено покупець [PERSON]. Таким чином, судом встановлено, що в тексті договору та в графі підписи зазначено громадянку [PERSON], а ні субєкт підприємницької діяльності фізична особа [PERSON] Крім того, договір іпотеки від 26.04.2004року було укладено між ПAT «Місто Банк» та громадянкою України - [PERSON]; відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності [PERSON] зареєстрована як фізична особа; відповідно до технічного паспорту право власності на об'єкт належить фізичній особі [PERSON] та ТОВ «Берег-Текс»; відповідно до довідки -характеристики МБТІ від 19.04.2004року щодо оформлення предмету іпотеки [PERSON] зареєстрована як фізична особа. Таким чином, представником відповідачки не надано суду належних доказів того, що [PERSON] при укладенні договору купівлі-продажу, укладені договору іпотеки діяла як субєкт підприємницької діяльності, у звязку з чим, посилання на те, що позовні вимоги ПАТМісто Банк повинні розглядатись у господарському процесі, оскільки із належних сторін по справі немає фізичних осіб, судом до уваги не приймаються. Щодо посилань представника [PERSON] на те, що строк погашення кредитної заборгованості сплинув 27 квітня 2005року, жодних додаткових угод про продовження строку договору або підвищення суми боргу [PERSON] не підписувала, а з позовом до суду ПАТМісто Банк звернулося лише у 2014році, тоді як факт закінчення строку дії договору у 2005 році, у звязку з чим, позивачем пропущено строк позовної давності, суд зазначає наступне. [PERSON] 19 ЦК України, що регулюють позовну давність, вказують, зокрема, на таке. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.2 ст. 261). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ст. 267). Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Приймаючи до уваги, що позовна давність за домовленістю сторін збільшена не була, суд зазначає, що до вимог ПАТ «Місто Банк» застосовується позовна давність тривалістю у три роки. Згідно п. 10.4. кредитного договору №220/Ю/USD від 26 квітня 2004року строк дії цього договору встановлюється з дня надання кредиту і до повного погашення позичальником кредиту та відсотків за ним. Відповідно до додаткової угоди від 26.12.2011року за №16 до кредитного договору №220/Ю/USD від 26.04.2004року, укладеної між ПAT «Місто Банк» та ТОВ «ФОРВАРД» банк надає позичальнику кредит у сумі 180\~000,00доларів США строком з 26 квітня 2004року до 25 грудня 2012року із сплатою 17 % річних. З позовом до суду ПAT «Місто Банк» звернулося 26.09.2014року. Відповідно до ч. 1-3 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Враховуючи, що відповідно до додаткової угоди до кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 180\~000,00доларів США строком з 26 квітня 2004року до 25 грудня 2012року, а відповідно до п. 10.4. кредитного договору №220/Ю/USD від 26 квітня 2004року строк дії цього договору встановлюється з дня надання кредиту і до повного погашення позичальником кредиту та відсотків за ним, суд зазначає, що кредитний договір №220/Ю/USD від 26 квітня 2004року не припинив свою дію у звязку з тим, що позичальник не здійснив повне погашення суми кредиту. Крім того, п. 8.4. договору іпотеки передбачено, що сторони дійшли згоди, що у разі внесення змін до кредитного договору щодо зміни розміру процентів по кредиту (в тому числі при їх збільшенні) та суми основного зобовязання до цього договору зміни не вносяться, розмір процентів та основного зобовязання у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки підтверджуватиметься відповідними угодами про внесення змін до кредитного договору. Таким чином, суд зазначає, що згода іпотекодавця - [PERSON] на укладення додаткової угоди, якою було збільшено розмір кредиту та змінено строк повернення кредиту, не потрібна. З урахуванням викладеного, суд вказує, що позивачем ПАТ "Місто Банк" не пропущено строк звернення до суду, а тому посилання представника відповідача на пропуск строку позовної давності судом до уваги не приймається. Крім того, представником відповідачки за первісним позовом зазначалося, що за заявою [PERSON], якою він просить прийняти міри до невстановленої особи, яка від імені директора ТОВ «Форвард» [PERSON] підробила підпис в додатковій угоді № 16 від 26.12.2011р. до договору укладеного між ТОВ «Форвард» та КБ ТОВ «Місто Банк», оскільки сам директор ТОВ «Форвард» ніяких додаткових угод не підписував, було відкрито кримінальне провадження № 12015160500005884 за ч. 4 ст. 358 КК України, однак ніяких доказів притягнення осіб до кримінальної відповідальності суду надано не було. З урахування викладеного, вимоги ПАТМісто Банк про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 26.04.2004року, а саме: приміщення магазину, яке розташоване за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Корольова, 48, загальною площею 349,9кв.м., який належить [PERSON] та ТОВ «БЕРЕГ-ТЕКС» на праві власності шляхом продажу з прилюдних торгів за ціною, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №220/Ю/USD від 26.04.2004року, яка становить 5\~259\~224,94грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3\~654,00грн. у рівних частинах. Щодо зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ТЕКС» до Публічного акціонерного товариства Місто Банк, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД» про визнання додаткових угод нікчемними, суд зазначає наступне. Як вже зазначалося раніше, 26 квітня 2004року між КБ ТОВ «Місто Банк», правонаступником якого є ПАТ «Місто Банк», та ТОВ «ФОРВАРД» було укладено кредитний договір №220/Ю/USD, відповідно до умов якого, банк надає позичальнику кредит у сумі 155\~000,00 доларів США строком з 26 квітня 2004року до 26 квітня 2005року із сплатою 17 відсотків річних. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 26.04.2004року між КБ ТОВ «Місто Банк» та відповідачами - [PERSON], ТОВ «БЕРЕГ-ТЕКС» було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого цей договір забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору №220/Ю/USD від 26 квітня 2004року (а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору), за умовами якого позичальник зобовязаний до 26 квітня 2005року повернути іпотекодержателю кредит у розмірі 115\~000,00доларів США, сплатити проценти за користування ним згідно умов кредитного договору, а також можливі штрафні санкції та неустойки тощо у розмірі і у випадках, передбачених кредитним та цим договором. 26.04.2004року, 24.12.2007року, 31.03.2008року, 30.09.2008року, 25.12.2008року, 30.06.2009року, 03.03.2010року, 30.12.2010року та 26.12.2011року між ПАТ «Місто Банк» та ТОВ «ФОРВАРД» були укладені додаткові угоди за №№1, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16 до кредитного договору №220/Ю/USD від 26.04.2004року. Так, згідно останньої додаткової угоди від 26.12.2011року за №16 до кредитного договору №220/Ю/USD від 26.04.2004року, банк надає позичальнику кредит у сумі 180\~000,00доларів США строком з 26 квітня 2004року до 25 грудня 2012року із сплатою 17% річних. В обґрунтування зустрічного позову ТОВ «БЕРЕГ-ТЕКС» посилається на те, що на час укладання кредитного договору №220/Ю/USD від 26.04.2004року та додаткових угод №16, №15, №14, №13, №12, №11, №10, №9, №1 до кредитного договору №220/Ю/USD від 26.04.2004року, укладених начебто між ПАТМісто Банк та ТОВ «ФОРВАРД», уповноваженою особою від ТОВ «ФОРВАРД» був [PERSON], який категорично заперечує факт того, що він підписував будь-яку з вищезазначених додаткових угод. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15.07.2015року, за клопотанням представника позивача за зустрічним позовом, у зазначеній справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, а також зобовязано ПАТ «Місто Банк», за попереднім узгодженням з експертом, якому буде доручено проведення експертизи, та на його вимогу, надати до експертної установи оригінали додаткових угод №16, №15, №14, №13, №12, №11, №10, №9, №1 до кредитного договору №220/K)/USD від 26.04.2004 року. Зобов'язано [PERSON] за попереднім узгодженням з експертом, якому буде доручено проведення експертизи, та на його вимогу, надати зразки підписів, відповідно до вимог експерта. Однак, 23.03.2016року до Київського районного суду м. Одеси від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення №5482/02 від 16.03.2016року про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами справи №520/12703/14-ц, у звязку з не наданням оригіналів досліджуваних документів; вільних зразків підписів [PERSON] у оригіналах різних документів, максимально наближених за часом виконання до досліджуваних документів (2002-квітень 2004р.р.); експериментальних зразків його підпису на трьох аркушах. Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Таким чином, суд вважає, що не надання вільних зразків підписів [PERSON] у оригіналах різних документів, максимально наближених за часом виконання до досліджуваних документів (2002-квітень 2004р.р.), експериментальних зразків його підпису на трьох аркушах, свідчить про ухилення від проведення експертизи, у звязку з чим, суду жодним чином не доведено, що [PERSON], який був уповноваженою особою від ТОВ «ФОРВАРД», на час укладання кредитного договору №220/Ю/USD від 26.04.2004року та додаткових угод №16, №15, №14, №13, №12, №11, №10, №9, №1 до кредитного договору №220/Ю/USD від 26.04.2004року, між ПАТМісто Банк та ТОВ «ФОРВАРД», не підписував вищезазначені додаткові угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. П. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. З урахуванням викладеного, оскільки позивачем за зустрічним позовом не було доведено наявності жодної з підстав для визнання додаткових угод нікчемними, у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЕГ-ТЕКС» до Публічного акціонерного товариства Місто Банк, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД» про визнання додаткових угод нікчемними, слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у звязку з відмовою у задоволенні зустрічного позову, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved