Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

У серпні 2016 року керівник Бахмацької місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки водного фонду з розташованим на ній водним об'єктом (ставка) в урочищі „Барсуківщина" на території Талалаївської селищної ради Талалаївського району Чернігівської області, укладений 14.09.2010 року між [PERSON], [PERSON] і Талалаївською районною державною адміністрацією, зареєстрований у Талалаївському районному реєстраційному відділ Чернігівської регіональної філії ДП „Центр ДЗК" за №041083700882. Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що Бахмацькою місцевою прокуратурою Чернігівської області за результатами вивчення стану додержання вимог земельного законодавства виявлено порушення при розпорядженні землями водного фонду у Талалаївському районі. За доводами позивача, оспорюваний договір оренди земельної ділянки укладено з грубим порушенням вимог діючого земельного законодавства, оскільки технічна документація з нормативної грошової оцінки земельної ділянки не розроблялась і не погоджувалась, на розгляд до Талалаївської районної ради не надавалась, останньою не затверджувалась. У зв'язку з не проведенням нормативної грошової оцінки землі невірно визначений розмір орендної плати і як наслідок до бюджету не надходять кошти у розмірі, визначеному законодавством, чим порушуються інтереси держави. Керівник Бахмацької місцевої прокуратури посилається на те, що дана позовна заява спрямована на захист державних інтересів, що викликано необхідністю задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні питання розпорядження землями водного фонду. Талалаївська райдержадміністрація хоча і розпорядилася спірними земельними ділянками водного фонду, враховуючи укладення вказаним органом влади договору з порушенням вимог чинного законодавства, не може бути позивачем у справі, а тому права позивача набуває прокурор. Крім того, позивач вказував, що про порушення вимог чинного законодавства прокуратурі Чернігівської області стало відомо лише у липні 2016 року після отримання та вивчення документів, а також інформацій Талалаївської райдержадміністрації, відділу Держгеокадастру у Талалаївському районі. Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 03 листопада 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі заступник прокурора Чернігівської області просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Позивач вказує, що обов'язок зі сплати орендної плати є нормативно врегульованим і не може визначатися чи змінюватися та припинятися сторонами договору за власним волевиявленням. Звідси випливає неможливість передачі в оренду земельних ділянок без проведення їх нормативної грошової оцінки. Заступник прокурора Чернігівської області зазначає, що при укладенні 14.09.2010 року договору оренди земельної ділянки між Талалаївською райдержадміністрацією та [PERSON] і [PERSON] нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, яка є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності у порядку, установленому чинним законодавством проведена не була та визначена відповідно до постанови КМУ від 13.12.2006 року №1724. Враховуючи, що дотримання належного економічного регулювання земельних відносин, забезпечення надходжень платежів з орендної плати до бюджетів у законодавчо встановлених розмірах шляхом їх правильного правового врегулювання безпосередньо належить до інтересів держави, позивач вважає, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні позову з підстав ненаведення порівняння можливого розміру орендної плати за умови проведення нормативної грошової оцінки переданої в оренду земельної ділянки. В апеляційній скарзі [PERSON] просить змінити мотивувальну частину рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 03 листопада 2016 року та виключити речення „Отже, прокурор подав позов протягом встановленого законодавством трирічного терміну. Тому підстави для застосування наслідків спливу позовної давності по даному позову у суду відсутні" і застосувати наслідки спливу позовної давності по даному позову. Відповідач вказує, що суд не врахував положення закону та дійшов помилкового висновку про початок перебігу позовної давності з дня виявлення прокурором порушень земельного законодавства під час здійснення прокурором перевірки, оскільки з огляду на статус держави та її органів як суб'єктів владних повноважень, положення п.4 ч.1 ст.268 ЦК України не поширюються на позови прокуратури, які пред'являються від імені держави і направлені на захист права державної власності, порушеного незаконними правовими актами органу державної влади. На такі позови поширюються положення ст.257 ЦК україни щодо загальної позовної давності і на підставі ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб'єктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів. Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Талалаївської райдержадміністрації №460 від 26 грудня 2007 року надано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду на території Талалаївської селищної ради (колишнього радгоспу „Барсуківщина") громадянам [PERSON] та [PERSON] для риборозведення (а.с.12). За заявою [PERSON] ПП [PERSON] було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду (ставка) в користування на умовах оренди громадянам [PERSON] та [PERSON] для риборозведення, за рахунок земель державної власності, розташованої в урочищі „Барсуківщина" на території Талалаївської селищної ради Талалаївського району Чернігівської області (а.с.7-37). Розпорядженням Талалаївської райдержадміністрації №212 від 26 липня 2010 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду (ставка) в користування на умовах оренди [PERSON] та [PERSON] для риборозведення, за рахунок земель державної власності, розташованої в урочищі „Барсуківщина" на території Талалаївської селищної ради Талалаївського району Чернігівської області. Вирішено надати в оренду строком на 20 років [PERSON], та [PERSON] земельні ділянки загальною площею 10,6091 га, в тому числі 9,5155 га - під ставком, 0,0576 га - під гідротехнічними спорудами, 1,036 га під пасовищем, для риборозведення, із земель державної власності Талалаївської селищної ради (а.с.13). 14 вересня 2010 року між Талалаївською райдержадміністрацією (орендодавець) та [PERSON], [PERSON] (орендарі) укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду з розташованими на ній водним об'єктом (ставка) в урочищі „Барсуківщина" на території Талалаївської селищної ради Талалаївського району Чернігівської області (а.с.29-33). Згідно умов зазначеного договору в оренду передається земельна ділянка з розташованим на ній водним об'єктом загальною площею 10,6091 га, у тому числі площа під водою - 9,5155 га, площа під гідротехнічними спорудами (гребля) - 0,0576 га, площа земель прибережної захисної смуги )смуга відведення для потреб експлуатації) - 1,0360 га, з них за складом та видами угідь - пасовище. На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна - гребля. Земельна ділянка з розташованим на ній водним об'єктом передається в оренду як водогосподарський комплекс разом з греблею. Договір укладено на 20 років. Орендна плата за земельну ділянку складає 4% від нормативної грошової оцінки, що становить 3938 грн. 46 коп. Орендна плата за водний об'єкт, що знаходиться в басейні річки загальнодержавного значення, складає 295 грн. 38 коп. Обчислення орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Земельна ділянка з розташованим на ній водним об'єктом, прибережною захисною смугою (смугою відведення для потреб експлуатації), гідротехнічними спорудами та зосередженими в ньому водними ресурсами, передається в оренду для риборозведення. У додатках №1 та №2 до договору оренди містяться розрахунки розміру орендної плати за використання земель водного фонду і за водокористування (а.с.34, 34 зворот). Договір зареєстрований у Талалаївському районному реєстраційному відділ Чернігівської регіональної філії ДП „Центр ДЗК", про що в в Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 листопада 2010 року за №041083700882. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що положення спірного договору в повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства щодо грошової оцінки земельної ділянки та розрахунку орендної плати в залежності від її вартості, оскільки оспорюваним договором оренди визначено розмір, порядок оплати, можливість індексації, форма платежу, строки, порядок внесення, порядок перегляду орендної плати та відповідальність за її несплату. Сторонами не оспорюється, що орендна плата вносилась своєчасно та в розмірі, визначеному договором оренди. Прокурором в ході судового розгляду не доведено, що саме не проведенням нормативної грошової оцінки землі до бюджету не надходять кошти у розмірі, визначеному законом, це тільки його припущення про те, що можливо в бюджет надходить менша сума орендної плати, ніж надходила б. Визнання договору оренди від 14 вересня 2010 року недійсним суперечить положенням ст.3 ЦПК України та ст.15 ЦК України, оскільки в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, а прокурором не доведено, яким чином порушуються права держави через обрахування сторонами договору нормативно-грошової оцінки землі, виходячи не з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, наданої відповідачу в оренду, а іншим методом - із застосуванням постанови КМУ від 13.12.2006 року №1724, додаток 1 до якої передбачає розрахунок орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, грошова оцінка яких не проведена, від нормативної грошової оцінки 1 га ріллі по області. Також суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для застосування наслідків спливу позовної давності по даному позову, оскільки прокурор дізнався про те, що грошова оцінка земельної ділянки водного фонду в урочищі „Барсуківщина" не проводилась, з повідомлення відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі від 11.07.2016 року. Крім того, суд не вбачав підстав для висновку, що у справі бере участь неналежний позивач, враховуючи, що підставою представництва прокурором у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів, у тому числі потреба у здійсненні екологічної безпеки та охорони землі як національного багатства, внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою, а в даній справі прокурор, обґрунтовуючи своє звернення до суду з позовом, зазначив, що у зв'язку з не проведенням нормативної грошової оцінки землі невірно визначений розмір орендної плати, і як наслідок, до бюджету не надходять кошти у розмірі, визначеному законодавством, чим порушуються інтереси держави. Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, дослідивши докази у справі, не дав їм належну оцінку, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, а отже рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 124 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разу продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Згідно із частиною шостою статті 123 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування. Як вбачається з Додатку №1 до договору оренди землі розрахунок розміру орендної плати за використання земель водного фонду в урочищі „Барсуківщина" здійснено виходячи з грошової оцінки 1 га земель (ріллі) по області. Згідно інформації відділу Держгеокадастру у Талалаївському районі технічна документація по нормативно-грошовій оцінці земельної ділянки водного фонду в урочищі „Барсуківщина" площею 10,6091 га не розроблялася. Згідно Податкового Кодексу України ст.280 та ст.288 орендна плата за землі водного фонду, нормативно-грошова оцінка яких не првоедена, розраховується від нормативної грошової оцінки ріллі по області (а.с.36). На запит Бахмацької місцевої прокуратури відділом Держгеокадастру у Талалаївському районі Чернігівської області 03 серпня 2016 року надано відповідь щодо вартості земельної ділянки площею 10,9091 га в урочищі „Барсуківщина", яка орендується [PERSON], [PERSON] згідно договору від 14.09.2010 року: „із 2012 року застосовується коефіцієнт 1,756 для ріллі згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2011 року №1185 „Про внесення змін до Методикик нормативно грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів" для врахування змін у рентному доході, тому вартість земельної ділянки становить: за 2012-2014 рік: 2900х3,2х1,756х10,6091=172882,50 грн.; за 2015 рік: 172882,50х1,249=215930,24 грн; за 2016 рік: 215930,24х1,2=259116,29 грн." (а.с.37). За змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. За змістом частини першої статті 15 Закону України „Про оренду землі" однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Орендна плата відповідно до статті 21 Закону України „Про оренду землі" - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється Законом України „Про плату за землю", та перевищувати 10% їх нормативної грошової оцінки. Частиною першою пункту 289.1 статті 289 ПК України і частиною першою статті 13 Закону України „Про оцінку земель" передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України „Про оцінку земель"). Враховуючи вищезазначене, можна дійти висновку, що обов'язок зі сплати орендної плати є нормативно врегульованим і не може визначатися чи змінюватися та припинятися сторонами договору за власним волевиявленням. Враховуючи те, що дотримання належного економічного регулювання земельних правовідносин, забезпечення надходжень платежів з орендної плати до місцевих бюджетів у законодавчо визначених межах шляхом їх вірного правового врегулювання безпосередньо належить до інтересів держави, помилково вважати факт не проведення нормативно грошової оцінки, у порядку встановленим законодавством, суто формальною підставою для визнання спірного договору недійсним. Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 11 травня 2016 року у справі за №6-824цс16, який в силу положень ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для врахування іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. По справі встановлено, що при укладенні оспорюваного договору оренди земельної ділянки між Талалаївською райдержадміністрацією та [PERSON], [PERSON] нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, не проводилась а тому договір оренди суперечить приписам чинного законодавства. Враховуючи те, що дотримання належного економічного регулювання земельних правовідносин, забезпечення надходжень платежів з орендної плати до місцевих бюджетів у законодавчо визначених межах шляхом їх вірного правового врегулювання безпосередньо належить до інтересів держави, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в повному обсязі. При цьому апеляційний суд враховує, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що позов подано належним позивачем, з таких підстав. Право прокурора на звернення до суду з позовом передбачено ч.2 ст. 45 ЦПК України, ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру", згідно яких підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень інтересів держави, а прокурор, звертаючись до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор набуває статусу позивача. Проте, хоча таким уповноваженим державним органом щодо розпорядження землями водного фонду в даному випадку є Талалаївська районна державна адміністрація, але враховуючи, що останню залучено до участі у справі в якості відповідача, то, виходячи з принципу неможливості процесуального сумісництва, тобто неможливості поєднання в одній особі процесуального становища одночасно як позивача, так і відповідача, прокурором обгрунтовано зазначено в позовній заяві про неможливість участі у справі Талалаївської райдержадміністрації в якості позивача за її фактичного процесуального статусу відповідача. Оскільки згідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, то прокурор, встановивши наявність порушень земельного законодавства, обгрунтовано звернувся до суду за захистом державних інтересів, про що ним і було зазначено в позовній заяві з дотриманням положень статей 20-21 Закону України „Про прокуратуру", якими передбачено обов'язок прокурора винесення постанови про проведення перевірки та вжиття заходів прокурорського реагування, спрямованих на забезпечення захисту інтересів держави у зв'язку з допущеними порушеннями державного органу та бездіяльністю органу державного нагляду. Фактично звернення прокурора спрямоване на забезпечення дотримання належного економічного регулювання земельних відносин та забезпечення надходжень платежів з орендної плати до місцевих бюджетів у законодавчо визначених межах в інтересах держави. Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прокурор подав позов протягом встановленого законодавством трирічного терміну. Так, відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила - ч.1 ст.261 ЦК України. Прокурор, який звернувся до суду за захистом інтересів держави в зв'язку з укладенням, на його думку, незаконного договору оренди земельної ділянки, дізнався про його невідповідність вимогам закону в частині непроведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки з відповіді на свій запит з відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі від 11 липня 2016 року. Отже, враховуючи, що з позовом про визнання спірного договору оренди недійсним прокурор звернувся до суду у серпні 2016 року, ним не пропущено строк позовної давності, в зв'язку з чим доводи апеляційної скарги [PERSON] про пропуск позивачем строку позовної давності не можуть бути прийняті до уваги. Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. В зв'язку зі скасуванням рішення суду першої інстанції підлягає стягненню з відповідачів сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1378 грн., а саме належить стягнути з [PERSON], [PERSON], Талалаївської районної державної адміністрації по 459 грн. 33 коп. з кожного на користь прокуратури Чернігівської області за розгляд справи судом першої інстанції. Також прокуратурою Чернігівської області за подання апеляційної скарги сплачено 1515 грн. 80 коп. судового збору. Зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача в зв'язку із задоволенням апеляційної скарги - по 505 грн. 27 коп. з [PERSON], [PERSON], Талалаївської районної державної адміністрації з кожного.

Outcome: approved