Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

12 грудня 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 26 серпня 2014 року він уклав з відповідачем депозитний договір "Постійний клієнт" та вклав грошові кошти у сумі 60000 грн. на вкладний рахунок № [NUMBER]/[NUMBER], поточний рахунок № [NUMBER]/[NUMBER] строком повернення 27 листопада 2014 року з правом поповнення вкладу, зі ставкою 25 % річних. 01 вересня 2014 року він вніс на рахунок ще 10000 грн. Загальна сума депозитного вкладу стала 70000 грн. Після закінчення строку договору відповідач йому кошти не видав та на його неодноразові вимоги кошти йому не повернув. Позивач просить зобов'язати відповідача повернути йому вклад у сумі 70000 грн., проценти за договором та 3%, а всього 28 %, що становить за 4 дні листопада та 31 дні грудня 2014 року 2970 грн.49 коп., а всього 72970 грн.49 коп. У судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги, про що надав суду письмову заяву, в якій просив стягнути з відповідача відповідно до ст..625 ЦК України пеню за весь час неповернення депозитного вкладу у сумі 11774 грн.34 коп. за 8 місяців та індекс інфляції у сумі 422 грн.06 коп., а всього 12196 грн.40 коп. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити. Надав пояснення про те, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб йому було виплачено депозитний вклад та проценти. Тому просить стягнути з відповідача за неналежне виконання ним своїх зобов'язань пеню та індекс інфляції. Представник відповідача позов не визнала. суду надала пояснення про те, що згідно з постановою Правління Національного банку України від 26 січня 2015 року ПАТ "Імексбанк" було віднесено до категорії неплатоспроможних та була запроваджена тимчасова адміністрація. 27 травня 2015 року почато процедуру ліквідації банку. Згідно з ч.5 си.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" нарахування неустойки, інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами не здійснюється, у тому числі не застосовується індекс інфляції.04 червня 2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб розпочато виплати коштів вкладників АТ "Імексбанк" та відповідач отримав кошти. Таким чином, відповідач виконав свої зобов'язання у відповідності до законодавства та визначеної законом процедури, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Заслухавши пояснення позивач та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 26 серпня 2014 року між публічним акціонерним товариством і [PERSON] було укладено договір № 960010772 про приєднання до Публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року, згідно з яким банк прийняв вклад у сумі 60000 грн. з датою повернення вкладу 27 листопада 2014 року з нарахуванням процентів у розмірі 25% річних та поповненням рахунку протягом всього строку ( а.с.3-8). Грошові кошти у сумі 60000 грн. були внесені позивачем, що підтверджується квитанцією № 28221 від 26 серпня 2014 року ( а.с.12). 01 вересня 2014 року позивачем поповнено рахунок коштами у сумі 10000 грн., що підтверджується квитанцією № 28343 від 01 вересня 2014 року ( а.с.13). Загальна сума депозитного вкладу стала 70000 грн. Згідно з ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту0 одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст..2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або у іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без визначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. 06 листопада 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій повідомив, що 27 листопада закінчується строк дії договору та він просить на дату закінчення договору виплати йому вкладені кошти з нарахованими процентами ( а.с.16). 27 листопада 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення йому коштів та нарахованих процентів у зв'язку з закінченням строку договору ( а.с.17). У судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 16 від 26 січня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України від 26 січня 2015 року № 50 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Імексбанк" до категорії неплатоспроможних" розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації з 27 січня по 26 квітня 2015 року ( ас.с.34). Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами 200000 грн., встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. У судовому засіданні встановлено, що позивачем отримано від Фонду сума його вкладу у розмірі 70000 грн. з нарахованими відсотками. У зв'язку з виплатою вкладу та відсотків позивачем зменшені позовні вимоги та він просить стягнути з відповідача пеню за весь час неповернення депозитного вкладу у сумі 11774 грн.34 коп. за 8 місяців, що по суті є 3 % річних та індекс інфляції у сумі 422 грн.06 коп., а всього 12196 грн.40 коп. Разом з тим, п.1 ч.5 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів, а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Згідно з постановою Правління Національного банку України № 330 від 21 травня 2015 року відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ "Імексбанк" з 27 травня 2015 року. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 105 від 27 травня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Імексбанк". Відповідно до ч. 2 ст. 46 вказаного Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду щодо ліквідації банку, зокрема, припиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю, строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав, припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку. Згідно з ч. 5 ст. 45 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальним, що законодавчо визначає скорочену процедуру повернення депозитних вкладів вкладнику в межах 200000 грн. у разі визнання банку, який є учасником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, неплатоспроможним. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed