Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

У липні 2017 року ТОВ «Сучасний факторинг» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача за договором позики у розмірі 8 455,42 грн. а також судових витрат у розмірі 1600,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачем було порушено строки виконання його зобов'язань за укладеним між сторонами договором позики, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на дату подачі позову складала 8 455,42 грн. Ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києва від 23.10.2017 р. провадження у справі відкрито. Ухвалою суду від 23.07.2018 року суд постановив продовжити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову були повідомлені належним чином. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. На підтвердження своїх доводів про виникнення у відповідача перед позивачем грошових зобов'язань за договором позики, ТОВ «Сучасний факторинг» посилається на те, що Т.Богачову, 26.11.2013 року, на його мобільний телефон за № (063) 630-21-21 було надіслано смс повідомлення з пропозицією (офертою) укласти публічний кредитний договір про надання грошової позики у розмірі 5 000,00 грн. строком на 12 місяців. дану обставину позивач доводить листом ТОВ "Мобизон" №1404-04 від 11 квітня 2014 року (а.с. 25-27). За твердженням позивача, відповідач надав згоду (акцепт) на отримання Кредиту шляхом смс відповіді з телефонного номеру [NUMBER], з текстом "Згоден", що, за твердженням товариства, підтверджується відповідю ТОВ "Мобизон" на лист від ТОВ "Сучасний Факторинг" №1404-02 від 11 квітня 2014 року (а.с. 22-24). Крім того, позивач вказує на те, що згідно із відповідю ПАТ КБ "Правекс-Банк" на запит ТОВ "Сучасний Факторинг" №4642/09-01 БТ від 03 грудня 2013 року Відповідач отримав грошові кошти в повному обсязі (а.с. 21), будь-які претензії та/або зауваження були відсутні. Кошти були перераховані Позивачем 26.11.2013 року та отримані відповідачем 28.11.2013 року. Товариство у позові зазначає, що Т.Богачовим частково сплачено борг за позикою у період з 31.12.2013 року по 29.08.2014 року у розмірі 3 160,00 грн. Відтак залишок несплаченої позики на час звернення до суду становить 1 840,00 грн., яку товариство просить стягнути із відповідача; крім того позивач просить стягнути із відповідача 2649,60 грн. щомісмячної комісії за управляння кредитом, 1200,00 грн. штрафу, 1000,22 грн. збитків від інфляції і 165,60 грн. трьох відсотків річних. Факт укладення кредитного договору із Т.Богачовим зазначеним способом, за допомогою взаємної відправки смс повідомлень, ТОВ «Сучасний факторинг» обґрунтовує приписами частини 1, 2 статті 639 Цивільного кодексу України. Так, відповідно до частин 1, 2 статті ЦК України Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Крім того позивач зазначає про те, що за статтею 641. ЦК України що до Пропозиції укласти договір встановлюється, що Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена. Стаття 642. УК України регламенткє прийняття пропозиції, тобто відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Також зазначається, що особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Вивчивши матеріали справи і проаналізувавши доводи позивача суд дійшов висновку про те, що у ході розгляду даної справи позивачем не було надано суду належних, достатніх і достовірних доказів того, що саме [PERSON] є користувачем телефонів за номерами [NUMBER] і [NUMBER]. Крім того, суд враховує те, що номер мобільного телефону не є сертифікованим способом електронної ідентифікації особи, як то банківський електронний підпис чи підпис платника податків. Відтак наведена позивачем смс переписка із користувачем/користувачами даних номерів мобільного зв'язку не свідчить про волевиявлення саме [PERSON] на укладення вказаного кредитного договору. Поряд із цим позивачем не було надано суду належних. достовірних і допустимих доказів того, що [PERSON]. були тримані у користування вказані грошові кошти; так лист-відповідь ПАТ КБ «Правекс-Банк» не є первинним документом бухгалтерського обліку, який би свідчив про здійснення банківської операції про видачу через касу банку чи перерахунок у безготівковій формі відповідачу грошових коштів у розмірі 5 000,00 грн. Належними і достовірними доказами цієї обставини є банківські платіжні документи або виписка з банківського рахунку; таких документів суду позивачем надано не було, що свідчить про невиконання ним свого процесуального обов'язку із доказування позовних вимог, передбаченого статтею 81 ЦПК України. Не було позивачем подано належних доказів внесення відповідачем коштів на виконання своїх кредитних зобов'язань перед товариством. Недоведеність факту укладення між сторонами кредитного договору, факту виникнення між ними договірних кредитних зобов'язань, факту реального отримання відповідачем грошових коштів в оплатне користування свідчить і про необґрунтованість і недоведеність даного позову уцілому, як щодо повернення основної суми боргу, так і похідних платежів. Відтак, вимоги даного позову суд не може визнати обґрунтованими, що свідчить наявність підстав для відмови у їх задоволенні у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed