Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ "Інжинірингово-виробниче підприємство "ВНІПІТРАНСГАЗ" про стягнення грошових коштів по оплаті відпустки у зв'язку із вагітністю та пологами, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 01.07.2008 року вона працювала на ПАТ "Інжинірингово-виробниче підприємство "ВНІПІТРАНСГАЗ" на посаді заступника начальника відділу економіки і фінансів. 04.11.2011 року її було незаконно вільнено, проте відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12.03.2012 року поновлено на посаді та стягнуто на її користь грошові кошти за вимушений прогул і в рахунок відшкодування моральної шкоди. [INFO] вона народила дитину, 19.04.2012 року звернулася до відповідача з заявою про направлення листка непрацездатності, який був виданий Київським міським пологовим будинком № 3 за період з 22.12.2011 року по 25.04.2012 рік для оплати відпустки у зв»язку з вагітністю та пологами, однак відповідач відповідних виплат так і не здійснив, у зв»язку з чим просе стягнути з відповідача кошти по оплаті відпустки у зв»язку з вагітністю та пологами у розмірі 97 584 грн. 48 коп., розраховані за 126 днів, за середнім заробітком, визначеним судовим рішенням суду у розмірі 774 грн. 48 коп. Також просе стягнути моральну шкоду, завдану відповідачем з вини якого вона опинилась у стресовій ситуації, черерез неможливість розпоряджатися своїми грошима, витрачання значного проміжку часу на збирання документів та спілкуванні з юристами задля захисту своїх прав, яку оцінює у 10 000 грн. Представник позивача в процесі розгляду справи уточнила позовні вимоги, зокрема просила стягнути з відповідача на користь позивача кошти по оплаті відпустки у зв»язку з вагітністю та пологами за період з 22.12.2011 року по 25.04.2012 рік у розмірі 70 329 грн. 42 коп., розраховану згідно замовленого нею висновку експертного економічного дослідження від 28.03.2014 року та стягнути окрім моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., ще витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн., згідно зробленого нею розрахунку. Суду також пояснила, що позивачці належних до виплати сум в рахунок оплати відпустки у зв»язку з вагітністю та пологами відповідач не виплачував, що вбачається із виписки ПриватБанку по основній карті позивача [NUMBER] за період з 01.01.2011 року - 31.12.2011 рік та [NUMBER] за період з 01.01.2012 року - 30.06.2012 рік. Представники відповідача ПАТ "Інжинірингово-виробниче підприємство "ВНІПІТРАНСГАЗ" проти позову заперечували, просили у його задоволенні відмовити, зазначаючи про його безпідставність. Так, у судовому засіданні пояснили, що позивачці було правомірно нараховано та фактично виплачено кошти по оплаті відпустки у зв»язку з вагітністю та пологами у розмірі 20 773 грн. 72 коп. за 44 дні за період з 13.03.2012 року по 25.04.2012 рік з урахуванням того, що за період з 22.12.2011 року по 12.03.2012 року позивачці було виплачено, згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12.03.2012 року середній заробіток за час вимушеного прогулу. Залучене в якості третьої особи Київське міське відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в судове засідання свого представника не направило, про розгляд справи повідомлене належним чином, представник якого направив суду письмові пояснення, згідно яких повідомив про те, що відповідач "ВНІПІТРАНСГАЗ" перебуває на обліку, в якості страхувальника в Центральній міжрайонній виконавчій дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з 16.01.2002 року. Заява-розрахунок "ВНІПІТРАНСГАЗ" була подана до Центральної дирекції на фінансування 28.04.2012 року, в якому в тому числі були замовлені кошти для виплати допомоги по вагітності та пологах [PERSON] на суму 20 773 грн. 72 коп. за період непрацездатності з 13.03.2012 року по 25.04.2012 рік, 44 календарні дні, середньоденна заробітна плата 472 грн. 13 коп., яка була профінансована Центральною дирекцією 10.05.2013 року в межах законодавчо встановленого терміну. Та зазначено, що при розрахунку допомоги по вагітності та пологах слід керуватися Порядком від 26.09.2001 року № 1266 «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов»язковим державним соціальним страхуванням», згідно п. 14 якого визначено, що середньоденна заробітна плата не може перевищувати максимальну суму (граничну величину) заробітної плати, в розрахунку на один день, яка обчислюється шляхом ділення встановленого її розміру в останньому місяці розрахункового періоду на середньомісячну кількість календарних днів. Заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали справи та надані суду докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного позову з огляду на таке. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, Святошинським районним судом м. Києва від 12.03.2012 року прийнято рішення, яке вже набрало чинності, про поновлення [PERSON] на посаді заступника відділу економіки і фінансів ПАТ "Інжинірингово-виробниче підприємство "ВНІПІТРАНСГАЗ", про стягнення з "ВНІПІТРАНСГАЗ" на користь [PERSON] заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 95 443 грн. 82 коп. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. тощо. Як встановлено у судовому засіданні та не заперечується сторонами у справі, підтверджується належними доказами, що наявні в матеріалах цієї справи, зазначене рішення суду в частині виплати [PERSON] заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 95 443 грн. 82 коп. за 157 днів вимушеного прогулу, тобто за період з 01.08.2011 року по 12.03.2012 рік включно відповідачем виконано повністю, кошти [PERSON] сплачено. [INFO] [PERSON] народила дитину, що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві 03.02.2012 року. Згідно ч.1 ст. 179 КЗпП України на підставі медичного висновку жінкам надається оплачувана відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами тривалістю 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів - 70) календарних днів після пологів, починаючи з дня пологів. Тривалість відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами обчислюється сумарно і становить 126 календарних днів (140 календарних днів - у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів). Вона надається жінкам повністю незалежно від кількості днів, фактично використаних до пологів. Таке ж зазначено і в ст. 17 Закону України «Про відпустки». 20.04.2012 року [PERSON] звернулась до "ВНІПІТРАНСГАЗ" із заявою про оплату їй відпустки у зв»язку з вагітністю та пологами, надавши листок непрацездатності, виданий Київським міським пологовим будинком № 3 за період з 22.12.2011 року по 25.04.2012 рік. "ВНІПІТРАНСГАЗ" в свою чергу на виконання вимог Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» склала відповідного зразка заяву-розрахунок, яку було подано до Центральної дирекції на фінансування 28.04.2012 року, в якому в тому числі були замовлені кошти для виплати допомоги по вагітності та пологах [PERSON] на суму 20 773 грн. 72 коп. за період непрацездатності з 13.03.2012 року по 25.04.2012 рік, 44 календарні дні, середньоденна заробітна плата 472 грн. 13 коп., яка була профінансована Центральною дирекцією 10.05.2013 року та фактично перерахована [PERSON], що підтверджується відповіддю Головного офісу ПриватБанку від 22.04.2014 року, згідно якої ті підтверджують зарахування суми 20 773 грн. 72 коп. співробітнику "ВНІПІТРАНСГАЗ" - [PERSON] з розрахунку [NUMBER] 11.05.2012 року та відомістю зарахування заробітної плати за період з 11.05.2012 року - 11.05.2012 рік, серед яких і зарахування коштів [PERSON] 11.05.2012 року у розмірі 20 773 грн. 72 коп., згідно табельного та ідентифікаційного номера [NUMBER]. Що ж до відсутності цієї інформації у банківській виписці № 536658 від 11.03.2014 року, виданої віділенням № 29 ПриватБанку, на яку посилається сторона позивача, то в листі від 20.05.2014 року Головний офіс ПриватБанку зазначає, що причини не зазначення у виписці зарахованих на рахунок [PERSON] коштів у розмірі 20 773 грн. 72 коп. вказати не можуть, без розкриття відповідним чином банківської таємниці, чому суд надає відповідну оцінку з урахуванням відсутності заперечень з боку Банку щодо такої ситуації із незазначенням відомостей про вказані кошти у виписці із вказівкою на фактичне зарахування на рахунок клієнта цих коштів. Слід зазначити і те, що предстаником позивача, яка є фахівцем в галузі права, не заявлялось жодного клопотання про забезпечення чи витребування додаткових, конкретизуючих доказів з урахуванням останньої інформації ПриватБанку, яка спростовує надані нею раніше відомості щодо незарахування цих коштів на рахунок позивача, а тому з огляду на обмежені можливості суду у збиранні доказів, суд примає до уваги останні відомості надані ПриватБанком стосовно цього питання. Що ж до самих розрахунків зроблених відповідачем в заяві на їх фінансування Фондом соціального страхування, то суд дійшов висновку про їх відповідність нормам закону, який регулює вказані правовідносини. Так, згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків роботодавцем, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом. Згідно п.5 ст. 27 цього ж Закону страхувальник (роботодавець) має право на фінансування з коштів Фонду фактичних витрат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням. Згідно ч.1 ст. 38 цього ж Закону допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу )за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами. Отже, аналіз заначених норм вказує на те, що компенсація за тимчасову втрату працездатності здійснюється у разі втрати заробітної плати (доходу) внаслідок такої тимчасової втрати працездатності включаючи вагітність та пологи. Оскільки, позивач отримала за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12.03.2012 року середній заробіток у розмірі 95 443 грн. 82 коп. за 157 днів вимушеного прогулу, тобто за період з 01.08.2011 року по 12.03.2012 рік включно, тому згідно листка непрацездатності, виданого Київським міським пологовим будинком № 3 за період з 22.12.2011 року по 25.04.2012 рік підлягає компенсації час періоду втрати заробітку, яким, за вирахуванням виплати середнього заробітку по рішенню суду, є з 13.03.2012 року по 25.04.2012 рік. Посилання представника позивача на необхідність виплати компенсації за весь період листка непрацездатності, не ґрунтується на вказаному законі та буде подвійним стягненням суми за один і той самий період, оскільки середній заробіток за рішенням суду позивача було враховано та відповідно виплачено, що вказує на отримання останньою заробітку за період з 22.12.2011 року по 12.03.2012 рік, коли Закон України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» передбачає таку компенсацію за відсутність заробітку (доходу). Щодо ж до механізму такого обчислення середньоденної заробітної плати для розрахунку допомоги по вагітності та пологах, то судом встановлено, що відповідачем такий застосовано вірно у відповідності до спеціального Порядку від 26.09.2001 року № 1266 «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов»язковим державним соціальним страхуванням», який регулює саме розрахунки по вказаній категорії виплат, згідно п. 14 якого визначено, що середньоденна заробітна плата не може перевищувати максимальну суму (граничну величину) заробітної плати, в розрахунку на один день, яка обчислюється шляхом ділення встановленого її розміру в останньому місяці розрахункового періоду на середньомісячну кількість календарних днів. Вказане також підтверджується висновком № 25-04/14 Експертного економічного дослідження за Контрактом № 65 від 22.04.2014 року від 29.04.2014 року зробленого на замовлення "ВНІПІТРАНСГАЗ" та узгоджується із методикою дослідження зробленого у висновку № 8 експертного економічного дослідження на замовлення представника позивача, із якого вбачається також здійснення розрахунків саме згідно вказаного положення, а не визначеного в рішені суду середнього заробітку при вирішенні справи про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку у зв»язку з вимушеним прогулом, проте такий підрахунок згідно останнього висновку вівся за невідповідний період, зокрема за весь час листка непрацездатності позивача, тоді як необхідно вести обрахування за період з 13.03.2012 року по 25.04.2012 рік з підстав, які суд навів вище. Слід зазначити, що надаючи висновок № 8 експертного економічного дослідження на замовлення представника позивача, вказаному експерту не були надані матеріали по рішення суду та його виконанню, зокрема про виплату по ньому в період з 01.08.2011 року по 12.03.2012 рік включно 95 443 грн. 82 коп. середнього заробітку вимушеного прогулу, а тому не може вважатись повним. Крім того, слід звернути увагу на компетенцію в даних правовідносинах відповідача "ВНІПІТРАНСГАЗ" та залученої судом третьої особи Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, зокрема та, що визначена Законом України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», який визначає, що компенсація у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності, зокрема вагітності та пологів, за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків роботодавцем, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом. Таке фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду на підставі встановленого зразка заяви-розрахунку, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами, яку має скласти та надати Фонду страхувальник, тобто роботодавець. Отже, роботодавець здійснює розрахунок та складання заяви-розрахунку, його направлення Фонду, який в свою чергу фінансує із свого бюджету кошти, які в подальшому переховує роботодавцю, які той зобов»язаний виплатити працівнику. Коли позивач просе стягнути суму відшкодування безпосередньо з роботодавця, який в даному випадку виступає як страхувальник Фонду соціального страхування, коли фінансування цієї суми здійснюється з бюджету Фонду соціального страхування, а не роботодавця, з огляду на що, з урахуванням наведених вище обставин суд дійшов висновку про безпідставність позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Інжинірингово-виробниче підприємство "ВНІПІТРАНСГАЗ", про стягнення грошових коштів по оплаті відпустки у зв'язку із вагітністю та пологами. З огляду на зроблені судом висновки, безпідставними є також вимоги позивача і про стягнення з відповідача моральної шкоди та відшкодування судових витрат, оскільки такі не були заподіяні з вини відповідача. Щодо прохання сторони відповідача про стягнення з позивача понесених "ВНІПІТРАНСГАЗ" витрат на замовлення висновку Експертного економічного дослідження за Контрактом № 65 від 22.04.2014 року у розмірі 5 000 грн., то таке задоволенню не підлягає, оскільки оплата відповідачем вказаного висновку Експертного економічного дослідження не є судовими витратами у розумінні статті 79 ЦПК України, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають розподілу між сторонами, оскільки визначає, що до таких належить, серед іншого, витрати, пов»язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, коли вказаний висновок не є судовою експертизою, оскільки суд, у визначений ЦПК України спосіб і порядок її не призначав. Щодо залучення спеціалістів, експертів, то згідно ст. 86 ЦПК України таким є витрати пов»язані з їх переїздом до іншого населеного пункту, наймання ними житла, які заявлялися за клопотанням сторони та були ухвалені судом, чого в даному випадку не було. Натомість відповідач скористався своїм правом та обов»язком надати докази в підтвердження своїх заперечень до позову у вигладі вказаного висновку, який було оцінено судом з урахуванням та у співвставленні з іншими доказами, що надавались суду. Отже,

Outcome: dismissed