Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

У липні 2013 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова» (далі - ПрАТ «СК «Нова») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 9 червня 2009 року по пр-ту Перемоги у м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки «Чері», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіля «Шевроле», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіля «Пежо», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], власником якого є [PERSON] та автомобіля «Шевроле», державний номер [NUMBER]. Згідно з постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26 червня 2013 року ДТП сталась внаслідок порушення [PERSON] пп. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України. 1 жовтня 2009 року страховою компанією було складено страховий акт № 3466 з урахуванням звіту про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику від 22 червня 2009 року № З ОС/06. Також до нього звернувся [PERSON] про виплату страхового відшкодування. На підставі наведеного страхова компанія здійснила [PERSON] виплату страхового відшкодування у розмірі 37 622 грн. 22 коп. З урахуванням викладеного позивач просив стягнути на його користь з відповідача вказану суму виплаченого страхового відшкодування. В судовому засіданні представник позивача Боронило І.М., яка діє на підставі довіреності № 141 від 26.08. 2014 року, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд поновити строк позовної давності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача адвокат [PERSON] , яка діє на підставі договору № 125/9-2014 від 14.09. 2014 року про надання юридичних послуг у цивільній справі та на підставі ордеру серія КС № 111212 від 14.09. 2014 року,пояснила суду, що сам факт ДТП та заподіяння шкоди не заперечувала, однак заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила суд застосувати строки позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 9 червня 2009 року по пр-ту Перемоги у м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Чері», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіля «Шевроле», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіля «Пежо», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], власником якого є [PERSON] та автомобіля «Шевроле», державний номер [NUMBER] від чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26 червня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного передбаченого ст. 124 КУпАП , оскільки ДТП сталась внаслідок порушення [PERSON] п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України та накладено на нього адміністративне стягнення. ( а.с. 25). Автомобіль "Пежо", державний номер [NUMBER] було застраховано ТОВ "СК "Нова" відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу від 19 вересня 2007 року, який укладено із власником автомобіля [PERSON], у тому числі пошкодження та/або знищення внаслідок ДТП ( а.с. 5 -17; 18). 1 жовтня 2009 року страховою компанією "Нова" було складено страховий акт № 3466 з урахуванням звіту про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику від 22 червня 2009 року № З ОС/06 ( а.с. 20- 21) . Згідно звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу від 22 червня 2009 року ( а.с. 27-30) пошкодження автомобіля " Пежо" визнано страховим випадком та призначено до виплати у якості страхового відшкодування 67 185 гривень 65 коп. ( а.с. 19). На підставі наведеного страхова компанія Нова" здійснила [PERSON] виплату страхового відшкодування у розмірі 37 622 грн. 22 коп. у шість етапів, відповідно до платіжних доручень з 09.10. 2009 року по 30 жовтня 2009 року ( а.с. 42-47). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 березня 2014 року, позов ПрАТ «СК «Нова» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «НОВА» страхове відшкодування у розмірі 37 622 грн. 70 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 376 грн. 23 коп., а усього стягнуто 37 998 грн. 93 коп. 25 червня 2014 року ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і Кримінальних справ, рішення Дарницького районного суду м. Києва та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 березня 2014 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Згідно звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу від 22 червня 2009 року пошкодження автомобіля «Пежо» визнано страховим випадком та призначено до виплати у якості страхового відшкодування 67 185 грн. 65 коп ( а.с. 27 -30). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», судам роз'яснено, що при суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Таким чином, у спірних правовідносинах перебіг позовної давності почав обчислюватись з моменту останньої страхової виплати, 30 жовтня 2009 року. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, трирічний строк позовної давності сплив 1 листопада 2012 року, тоді як позивач звернувся до суду з позовом 18 червня 2013 року. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. З ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається у разі пред'явлення позову. Виходячи з аналізу цієї статті переривання перебігу позовної давності шляхом пред'явлення позову може мати місце у разі не будь-якого направлення позову поштою, а здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства, зокрема ст. ст. 115, 119, 120 ЦПК України. У разі, якщо судом у прийнятті позовної заяви відмовлено або її повернуто, то перебіг позовної давності не переривається. Також не перериває перебігу такого строку подача позову з недодержанням правил підсудності. Тобто, у даній справі перебіг позовної давності, що розпочався до подання позову, продовжується в загальному порядку. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв'язку із пропущенням позивачем трирічного строку позовної давності, обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску цього строку позивачем не наведено і доказів на підтвердження їх існування не подано.

Outcome: dismissed