Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

04.09.2020 [PERSON] звернулася до суду через свого представника [PERSON] із указаним позовом, який мотивований тим, що у серпні 2020 року на її особистий мобільний номер почали телефонувати невідомі особи, які також надсилали СМС- повідомлення із погрозами застосувати заходи у разі, якщо не буде погашено кредитну заборгованість (суми називалися від 4000 до 6000 грн.). 07.08.2020 позивачка від відправника із адресою електронної пошти [INFO] отримала листа із вкладенням укладеного, нібито, нею та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СС ЛОУН» (далі - відповідач, TOB «СС ЛОУН») кредитного договору № «982936-А» від 07.08.2020 (далі - договір), угоди до вказаного кредитного договору, а також паспорт кредиту. Зі змісту спірного договору вбачається, що 07.08.2020 ТОВ «СС ЛОУН» із однієї сторони та [PERSON] , нібито, уклали кредитний договір, за яким відповідач зобов`язався надати позивачці у користування грошові кошти (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а позивачка, нібито, зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов договору. Відповідно до договору сума кредиту складає 3000 грн., строк кредиту з 07.08.2020 по 19.08.2020 включно. За користування кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0,01% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за користування кредиток здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом, а саме за період з дати видачі/отримання кредиту і до запланованої дати повернення кредиту включно. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Спірний договір позивачка не укладала, ідентифікація через особистий кабінет та потенційне отримання від імені [PERSON] коштів могло бути вчинено іншими особами у цілях шахрайства, про що до правоохоронних органів адвокатом [PERSON] у інтересах [PERSON] було подано відповідну заяву Кредитні кошти, як це передбачено умовами оспорюваного договору, позивачка не отримувала. Більше того, позивач не користувалася своїм мобільним телефоном 07.08.2020, так як телефон перебував у ремонті. Практично кожного дня на номер мобільного телефону [PERSON] надходять телефонні дзвінки з приводу необхідності погашення, нібито, існуючої заборгованості, зокрема з номерів: [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] та ін. Зі змісту отриманих позивачкою від невідомих осіб смс-повідомлень та повідомлень у Viber вбачається, що дані особи вимагають сплатити нібито існуючу кредитну заборгованість від імені TOB «СС Лоун». По теперішній час майже цілодобово [PERSON] та членам її родини телефонують нібито представники вказаної вище компанії та, погрожуючи «інформуванням про проблему її оточення», «примусовим стягненням» тощо, вимагають сплатити кошти і таким чином повернути кредитну заборгованість. Оскільки спірний договір не відповідає внутрішній волі позивачки, правові наслідки, що ним обумовлені для неї реально не настали, порушення прав [PERSON] є очевидним, а тому позивачка вважає, що є достатні підстави для визнання указаного правочину недійсним. За указаних обставин [PERSON] просить: визнати кредитний договір №"982936-А" від 07 серпня 2020 року та угоду від 07 серпня 2020 року до даного договору, укладені між ТОВ "СС ЛОУН" та від імені [PERSON] - недійсними; стягнути із ТОВ "СС ЛОУН" на її користь понесені судові витрати. Провадження за даним позовом було відкрите 08.09.2020 за ухвалою судді та призначено судовий розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, яке було проведено 01.02.2021 (а.с.20, 222 том 1). Своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, на подання відзиву на позов відповідач скористався та 19.10.2020 подав відзив на позов, у якому просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю (а.с.47-53 том 1). Відзив мотивований тим, що 07.08.2020 між ТОВ «СС Лоун» та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) було укладено електронний Кредитний договір за №982936-А, із угодою щодо автопролонгації. Кредитний договір було укладено на підставі Примірного кредитного договору та Правил надання коштів у кредитів ТОВ «СС Лоун», затверджені наказом ТОВ «СС Лоун» від 29.07.2020р. №2907-1. Примірний Кредитний договір та Правила розміщені у вільному доступі на Веб-сайті Товариства www.ccloan.ua у розділі https://www.ccloan.ua/vurvdvcheskava/ і будь-яка особа, яка бажає отримати кредит мас можливість ознайомитись із цими документами перед укладанням Кредитного договору. Із метою отримання кредиту Позичальник має бути зареєстрований у ITC Товариства. У відповідності до вищевказаного положення Правил позивачка зайшла на веб-сайт Товариства www.ccloan.ua, де пройшла реєстрацію у Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства (надалі - ITC Товариства), що свідчить, що позивачка ознайомилася із Правилами та іншою наданою їй інформацією. Під час здійснення реєстрації у ITC Товариства та створення облікового запису, позивачка 07.08.2020: - надала усі свої особисті дані (ПІБ, паспортні дані; дату та рік народження, ідентифікаційний номер, свій номер мобільного телефону, електронну пошту, місце роботи, номер телефону роботодавця, ПІБ контактної особи та її номер мобільного телефону, адреса реєстрації місця проживання. Наділі, Товариство, у порядку передбаченому п.4.5. Правил, направило позивачу на його мобільний номер телефону [NUMBER] об 12:01:21 SMS-повідомлення з кодом « [NUMBER] », який Позивач ввів у відповідне поле в ITC Товариства, в результаті чого було створено обліковий запис Позивача (копії відповідних сторінок з ITC Товариства, а також витяг з реєстру смс- повідомлень до Договору №982936-А від 07.08.2020 [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) - додаються); - надала згоду на обробку персональних даних, шляхом проставлення електронної відмітки, в порядку передбаченому от.2 Закону України «Про захист персональних даних» (копії відповідних сторінок з ITC Товариства додаються); - створила особистий кабінет; - зареєструвала свою платіжну картку № [NUMBER] та у порядку передбаченому п,4.1 Кредитного договору, пройшла процедуру її верифікації на яку, у подальшому, були перераховані кредитні кошти; - вибрала бажану суму та термін кредиту; - ознайомилася із примірним кредитним договором, що пропонувався для укладання. Також позивачка ознайомилася із Правилами та інформацією зазначеною у ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» шляхом перенаправления (відсилання) на неї за посиланням https://www.ccloan.ua/vuridichna-informatsiva/, що повністю відповідає вимогам п.л.4, 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», про що позивачка проставила відповідні відмітки у своєму Особистому кабінеті. Проставленням вказаних відміток позивачка підтвердила, що вона ознайомлена із текстом Правил та прийняла їх умови, а також підтвердила, що відповідач надав їй інформацію, передбачену ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Більше того, без проставлення вищевказаних відміток позивачка не змогла би завершити процес подачі кредитної заявки у ITC Товариства (тобто кнопка «Создать заявку» була б не активна і позивачка не мала би можливості перейти на іншу сторінку в ITC Товариства). Після погодження Товариством кредитної заявки позивачка уклала із Товариством електронний Кредитний договір, який був підписаний позивачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «[INFO]», що повністю відповідає вимогам п.п.6,8 ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Вказаний електронний підпис одноразовий ідентифікатор було направлено Товариством 07.08.2020 о 12:34:17 за допомогою CMC- повідомлення на мобільний номер телефону позивачки [NUMBER] , який вона зазначила під час проходження реєстрації у ITC Товариства Із викладеного чітко слідує, що: - позивачка була належним чином ідентифікована та верифікована під час проходження реєстрації у ITC Товариства та укладання Кредитного договору; -позивачка пройшла верифікацію своєї платіжної картки, на яку у подальшому були перераховані кредитні кошти; -відповідач надав позивачці для ознайомлення усю необхідну інформацію: Кредитний договір, Правила, а також інформацію надання якої передбачене чинним законодавством, а саме: Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про захист прав споживачів» та ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; - відповідач не обмежував позивачку у часі при здійсненні ознайомлення із вищевикладеною інформацією та наданими документами і не вводив позивачку у оману при здійснені нею свідомого вибору; - сторони Кредитного договору досягли згоди із усіх суттєвих умов Кредитного договору перед його укладанням; - укладання Кредитного договору було направлено на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним та внутрішній волі позивачки; - після виконання (проходження) всіх вищевказаних процедур сторони уклали Кредитний договір у електронному вигляді, який було підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства щодо електронної форми Кредитного договору. Кредитні кошти позивачці у сумі 3000,00 грн. були надані на її картковий рахунок за допомогою платіжного сервісу АТ КБ «Приватбанк» LiqPay. Відповідач виконав усі свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а у позивачки, як сторони кредитного договору, виникли обов`язки перед відповідачем щодо повернення суми наданого кредиту, сплати процентів та виконання інших обов`язків передбачених кредитним договором, що ще раз підтверджує, що кредитні кошти були надані саме позивачці, а не будь-якій іншій особі, та у відповідності до вимог чинного законодавства України, а заперечення позивача щодо неотримання кредитних коштів не заслуговують на увагу суду. Відповідач вважає, що відсутні будь-які підстави для визнання кредитного договору недійсним, а усі намагання [PERSON] визнати кредитний договір недійсним направлені лише на уникнення цивільно- правової відповідальності за кредитним договором, боргові зобов`язання за яким і досі не виконані позивачкою. У свою, чергу сторона позивача скористалася своїм правом, передбаченим ст.179 ЦПК України, та 13.11.2020 надала відповідь на відзив (а.с.158-159 том1). У своїй відповіді сторона позивача указала, що відповідачем не надано достовірних та достатніх доказів, які б давали можливість встановити у суді чи дійсно позивачем було особисто здійснено підписання кредитного договору електронним підписом із проходженням всіх реєстраційних процедур на веб-сайті відповідача та чи дійсно позивачка отримувала кредитні кошти від Товариства. Наданий, зокрема, відповідачем витяг із реєстру смс-повідомлень по кредитному договору не відповідає критеріям достовірності, оскільки є документом, який виготовлений відповідачем самостійно. Інформація банку, надана у довідці від 18.09.2020 № Е.42.0.0.0/4-200918/9886 про те, що із рахунку Товариства були проведені операції по переказу коштів у сумі 3000 грн, одержувачем яких, нібито, є позивачка також викликає сумніви, оскільки не містить ідентифікуючих особу позивачки даних. Більше того, прізвище, ім`я та по батькові одержувача коштів значиться як « [PERSON] », що не відповідає написанню прізвища позивачки згідно її паспорта громадянина України. У відзиві стороною відповідача не було спростовано позицію сторони позивача, а відтак у суду наявні всі правові підстави для задоволення позову. Не погодившись із позицією сторони позивача, 02.12.2020 відповідачем було подано заперечення на відповідь на відзив, у якому останній указав, що під час здійснення реєстрації у ITC Товариства та створення облікового запису (особистого кабінету), позивачка 07.08.2020 надала усі свої персональні дані. Із метою перевірки наданих позичальником персональних даних, а також визначення кредитного рейтингу позичальника 07.08.2020 о 12:26:50 товариство отримало кредитний звіт щодо позичальника із Українського бюро кредитних історій, згідно яких були підтверджені персональні дані надані позичальником, а саме: ПІБ, стать, рік, місяць та дана народження, ідентифікаційний номер, паспортні дані, адреса реєстрації та фактичного проживання, номер мобільного телефону, електронна пошта. Отже, особа позивачки була належним чином ідентифікована ідентифікована під час проходження реєстрації у ITC Товариства та укладання Кредитного договору; позивачка пройшла верифікацію своєї платіжної картки, на яку у подальшому були перераховані кредитні кошти; відповідач надав позивачці для ознайомлення усю необхідну інформацію, не обмежував останню у часі при здійсненні ознайомлення із вищевикладеною інформацією та наданими документами й не вводив у оману при здійснені ним свідомого вибору; сторони кредитного договору досягли згоди із усіх суттєвих умов кредитного договору перед його укладанням; укладання кредитного договору було направлено на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним та внутрішній волі позивачки; після виконання (проходження) усіх процедур сторони уклали кредитний договір у електронному вигляді, який було підписано за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатору, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства щодо електронної форми кредитного договору. Докази надані відповідачем є достовірними та достатніми (а.с.169-172 том 1). У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, представник позивачки подав заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують, просить їх задовольнити. Також представником позивача була подана заява про розподіл судових витрат, у якій останній просить здійснити розподіл судових витрат та покласти судові витрати у розмірі 5900,00 грн., понесені [PERSON] на отримання професійної правничої допомоги, а також 840,80 грн. сплаченого нею судового збору на ТОВ «СС ЛОУН». Належним чином повідомлений представник відповідача у судове засідання також не з`явився, будь-яких заяв про розгляд справи без його участі не подавав. Ураховуючи заяви сторони позивача, відзив на позов та заперечення на відповідь на відзив, поданих представником відповідача, у яких викладена позиція сторони відповідача, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів. Матеріалами справи установлено, що ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «СС ЛОУН» є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК №737 від 14.04.2016, видане Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Також ТОВ «СС ЛОУН» має ліцензію на провадження діяльності з надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, яка була видана ТОВ «СС ЛОУН» розпорядженням Нацкомфінпослуг від 13.04.2017р. №1127 (а.с.54-56 том 1). ТОВ «СС ЛОУН» у мережі інтернет має сайт www.ccloan.ua, на якому розміщена інформація про товариство, а також Публічна пропозиція (Договір оферти) на укладення договору про надання фінансового кредиту. Також на сайті розміщені примірний Кредитний договір та Правила, затверджені наказом ТОВ «СС Лоун» від 29.07.2020 №2907-1, які знаходяться у вільному доступі й будь-яка особа, яка бажає отримати кредит має можливість ознайомитися із цими документами перед укладанням Кредитного договору (а.с.57-90 том 1). 07.08.2020 між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) було укладено електронний Кредитний договір за №982936-А, із угодою щодо автопролонгації. Кредитний договір було укладено на підставі Примірного кредитного договору та Правил надання коштів у кредит ТОВ «СС Лоун». Сума кредиту становила 3000,00. Строк кредиту із 07.08.2020 по 19.08.2020 р. включно. Запланована дата повернення кредиту 19.08.2020 р. (пункт 2.6.3. Кредитного договору). Пунктами 2.6.4.-2.6.6. Кредитного договору було встановлено, що за користування кредитом Позичальник сплачує кредитору проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0,01% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 3,65%. Загальна вартість кредиту становить 3003,90 грн. Сума до повернення - 3003,90 грн. Згідно п.5.2. Кредитного договору - у разі несплати Позичальником заборгованості до закінчення строку дії Договору та не продовження строку дії договору, Кредитором застосовується автопролонгація з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Позичальник, підписую даний Договір, дає згоду на його автопролонгацію, - Продовження строку дії Договору з дня запланованої дати повернення кредиту ще на 20 календарних днів. Згідно п.6.6. Кредитного договору - У разі застосування автопролонгації на суму кредиту (фактичний залишок суми кредиту) Позичальника нараховується підвищена процентна ставка, яка становить 4%, за кожен день користування кредитом. Така підвищена процентна ставка нараховується починаючи з 1-го дня автопролонгації та діє до дня, зазначеного у відповідній угоді як нова узгоджена Сторонами запланована дата повернення кредиту, та/або до формування Позичальником продовження строку користування кредитом на умовах цього договору (а.с.91-107 том 1). Сторона позивача стверджує, що спірний договір позивачка не укладала, спірний договір не відповідає внутрішній волі позивачки, правові наслідки, що ним обумовлені для неї реально не настали, порушення прав [PERSON] є очевидним, тому є достатні підстави для визнання указаного правочину недійсним. Вирішуючи заявлену вимогу про визнання кредитного договору недійсним, суд ураховує наступне. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно зі ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 ст.11 Закону. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі class=rvts11>171;логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачкою та відповідачем не був би укладений. Натомість, як установлено матеріалами справи відповідачем надано докази укладення спірного договору із [PERSON] , а також докази перерахування суми кредиту на вказаний нею рахунок. Як вбачається з матеріалів справи, позивач пройшла реєстрацію в ІТС (Інформаційно-телекомунікаційній системі товариства), з метою отримання кредиту. Верифікація позивача в системі свідчить, про те, що вона ознайомилась з Правилами та іншою наданою на сайті відповідача інформацією. Про це свідчить: надання позивачем своїх особистих/персональних та інших, супутніх даних (номер телефону роботодавця, розмір доходів, номер телефону та ПІБ родича; надання згоди на обробку персональних даних, згідно із ЗУ «Про захист персональних даних»; створення особистого кабінету; подання в ІТС товариства кредитної заявки (з зазначенням бажаної суми та строку кредитування) (а.с. 108-117 т.1). Своєю відміткою в ІТС товариства позивач підтвердила ознайомлення та прийняття Правил. Про ознайомлення з інформацією передбаченою ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» позивач була ознайомлена. В процесі реєстрації в ІТС товариства позичальник також пройшла процедуру верифікації платіжної картки [NUMBER] , на яку 07.08.2020 здійснено переказ 3000 грн. через систему LiqPay з рахунку відповідача, відкритого в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 127-128 т.1). Суд, за клопотанням сторони позивача витребував докази від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та АБ «УКРГАЗБАНК» щодо перерахування 07.08.2020 коштів ( згідно договору від №3537 від 08.08.19, укладеного між ТОВ «СС ЛОУН» та АТ КБ «ПРИВАТБАНК») на картковий рахунок [NUMBER] АБ «УКРГАЗБАНК» 3000 грн., який відкритий на ім`я [PERSON] ( а.с.240, 247, 252 т.1). Разом із тим, факт належності рахунку, на який відповідач перерахував 3000,00 грн кредитних коштів, не позичальниці, а іншій особі правового значення не має, оскільки вважається, що кредитні кошти використано саме позивачкою. Звернення позивачки із заявою до поліції про вчинення злочину суд також не приймає до уваги як підставу для задоволення позову, так як відсутні докази щодо причетності будь-яких осіб до скоєння шахрайських дій щодо позивачки. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В абзаці 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Матеріалами даної справи підтверджується, що договір між сторонами укладено у електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому [PERSON] через особистий кабінет на вебсайті відповідача подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого відповідач надіслав позивачці за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявниця і використала для підтвердження підписання кредитного договору. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачкою та відповідачем не був би укладений, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивачки, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Доводи сторони позивача про те, що позивачкою кредитний договір не укладався доказами у справі не підтверджені та судом не встановлено факту здійснення відповідачем дій, які сприяли б укладенню договору не позивачкою. За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для визнання оспорюваного кредитного договору недійсним із вказаних стороною позивачки мотивів - не доведені, отже у задоволенні позовних вимог слід відмовити. У відповідності до ст..141 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує також питання щодо судових витрат у справі. Ураховуючи, що у задоволенні заявлених позовних вимог [PERSON] відмовляється, відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, понесені останньою судові витрати по справі за отримання професійної правничої допомоги у сумі 5900,00 грн. та сплату судового збору у сумі 840,80 грн. відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed