Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

15.04.2015 року до суду заявлено позов в якому представник позивача просить визнати за [PERSON], право на земельну частку (пай) площею 1,56 в умовних кадастрових гектарах, що перебувають у землях резервного фонду Кіблицької сільської ради Гайсинського району, виділити йому земельну частку (пай) в натурі площею 1,56 в умовних кадастрових гектарах, із земель резервного фонду Кіблицької сільської ради Гайсинського району та зобовязати Кіблицьку сільську раду Гайсинського району визначити місце розташування земельної частки (паю) площею 1,56 в умовних кадастрових гектарах, що підлягає виділенню [PERSON], свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] працював в колгоспі імені Леніна с.Кіблич (згодом КСП "Кіблицьке", СВК "Кіблицький") з грудня 1989 року по 1997 рік, 03.07.1990 року став членом КСП "Кіблицьке", не припиняючи членства у ньому, з 1993 року по 1995 року проходив строкову службу, після звільнення в запас повернувся в колгосп на роботу, під час складання списків осіб, які мають право на земельний пай, до цього списку його помилково не внесли, у лютому 1996 року КСП «Кіблицьке» с. Кіблич відповідно до рішення 5 сесії 22 скликання Кіблицької сільської ради від 02.02.1996 року отримало державний акт на право постійного користування землею серія І-ВН № 000587 зареєстрований 02.02.1996 року в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1; розрахунок вартості земельної частки (паю) в сумі 5520 грн., тому для захисту порушеного права він вимушений звернутися до суду. 01.10.2015 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог в якій просить визнати причину пропуску щодо звернення [PERSON] до суду поважною та поновити йому строк для звернення до суду з даним позовом, визнати за [PERSON], право на земельну частку (пай) площею 1,56 в умовних кадастрових гектарах, що перебувають у землях резервного фонду Кіблицької сільської ради Гайсинського району, надати йому земельну частку (пай) розміром 1,56 в умовних кадастрових гектарах, із земель резервного фонду Кіблицької сільської ради Гайсинського району та зобовязати Кіблицьку сільську раду Гайсинського району визначити місце розташування земельної частки (паю) розміром 1,56 в умовних кадастрових гектарах, яка призначена [PERSON] Представник позивача в судове засідання не зявився, в поданій до суду заяві вимоги позову підтримав, справу просив розглядати без нього (а.с. 43). Представники Кіблицької сільської ради Гайсинського району та ТОВ ПК «Зоря Поділля» в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про визнання позову та розгляд справи без них (а.с. а.с. 32, 36). Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не зявився, подав до суду письмові заперечення в яких вимоги позову не визнав, та пояснив, що [PERSON] з 1996 року міг і повинен був довідатись про можливе порушення свого права на земельну частку (пай), однак лише в 2015 році через 19 років ним подано позов до суду про визнання права на земельну частку (пай), якщо враховувати наведене то [PERSON] пропустив строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, також у матеріалах позовної заяви міститься архівна довідка, відповідно до якої засіданням правління членів колгоспу [PERSON] прийнято в члени колгоспу, однак згідно із Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» прийняття в члени колгоспу та виключення з членів КСП мало відбуватись на загальних зборах, оскільки вищим органом самоврядування у підприємстві є загальні збори його членів або збори уповноважених. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів суд визнає за необхідне позов задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] працював в колгоспі імені Леніна с.Кіблич (згодом КСП "Кіблицьке", СВК "Кіблицький") з грудня 1989 року по 1997 рік, 03.07.1990 року став членом КСП "Кіблицьке", не припиняючи членства у ньому, з 1993 року по 1995 року проходив строкову службу, після звільнення в запас повернувся в колгосп на роботу, під час складання списків осіб, які мають право на земельний пай, до цього списку його помилково не внесли, у лютому 1996 року КСП «Кіблицьке» с. Кіблич відповідно до рішення 5 сесії 22 скликання Кіблицької сільської ради від 02.02.1996 року отримало державний акт на право постійного користування землею серія І-ВН № 000587 зареєстрований 02.02.1996 року в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1; відповідно до розпорядження голови Гайсинської районної державної адміністрації від 24.12.1996 р. № 610 затверджено розрахунки вартості земельної частки (паю) в сумі 5520 грн. та розміру 1,56 умовних кадастрових гектарів площі сільськогосподарських угідь, що передані у колективну власність КСП "Кіблицький" с.Кіблич. Вказані правовідносини регулюються: - ч.1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за якою кожен має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права; - рішенням Європейського Суду з прав людини в справі «[PERSON] Ганс-Адам II проти Німеччини», за яким під конвенційним поняттям «майно» розуміється не тільки власність і активи, а й правомірні очікування (сподівання) щодо можливості отримання майнового права; - Указом Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям " № 720 від 8 серпня 1995 року, відповідно до якого право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю; - ч. 1 ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; - абзацом першим частини першої ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів; за ч. 1 ст. 3 цього Закону, підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації; - ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», за якою, документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай); - п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», передбачено, що, член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Оскільки, [PERSON] працював в колгоспі імені Леніна с.Кіблич (згодом КСП "Кіблицьке", СВК "Кіблицький") з грудня 1989 року по 1997 рік, 03.07.1990 року став членом КСП "Кіблицьке", не припиняючи членства у ньому, з 1993 року по 1995 року проходив строкову службу, після звільнення в запас повернувся в колгосп на роботу, під час складання списків осіб, які мають право на земельний пай, до цього списку його помилково не внесли, у лютому 1996 року КСП «Кіблицьке» с. Кіблич відповідно до рішення 5 сесії 22 скликання Кіблицької сільської ради від 02.02.1996 року отримало державний акт на право постійного користування землею серія І-ВН № 000587 зареєстрований 02.02.1996 року в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1; відповідно до розпорядження голови Гайсинської районної державної адміністрації від 24.12.1996 р. № 610 затверджено розрахунки вартості земельної частки (паю) в сумі 5520 грн. та розміру 1,56 умовних кадастрових гектарів площі сільськогосподарських угідь, що передані у колективну власність КСП "Кіблицький" с.Кіблич, то для захисту порушеного права позивача на земельну частку (пай) суд визнає за необхідне позов задовільнити. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - архівною довідкою № 679 від 14.08.2015 р. відповідно до якої у документах складу колгоспу «ім. Леніна» (КСП «Кіблицький») с. Кіблич Гайсинського району, у книгах нарахування заробітної плати значиться [PERSON] (а.с. 6); - архівною довідкою № 356 від 13.08.2015 р. відповідно до якої рішенням засідання правління СВК «Кіблицький» с.Кіблич [PERSON]Д прийнято в члени колгоспу (протокол від 03 липня 1990 року № 7) (а.с. 7); - довідкою Кіблицької сільської ради Гайсинського району № 200 від 14.08.2015 р., згідно з якою на території Кіблицької сільської ради є в наявності землі резервного фонду (а.с. 8); - копією свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії ВІ IV № 020309 від 06.12.2006 р., відповідно до якого [PERSON] має право на пайовий фонд майна КСП «Кіблецьке» (а.с. 9); - письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], згідно з якими [PERSON] дійсно працював різноробочим в колгоспі «ім. Леніна» та КСП «Кіблецьке» з 1992 р. по 1997 р. (а.с. 10, 12); - архівною довідкою № 443 від 12.10.2015 р. відповідно до якої рішенням загальних зборів членів колгоспу «ім. Леніна» с.Кіблич [PERSON]Д прийнято в члени колгоспу (протокол від 16 лютого 1991 року № 1) (а.с. 44). Заперечення представника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, суд визнає правомірною позицією захисту власних інтересів і до уваги не приймає через її спростування зазначеними вище доказами.

Outcome: approved