Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

До Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу звернувся [PERSON] із позовом, який згодом уточнив, до Публічного акціонерного товариства « Публічного акціонерного товариства «Банк "Фінанси та Кредит» про стягнення банківського вкладу та процентів, відшкодування матеріальних збитків. Позивач у позовній заяві послалася на те, що 27.12.2013 орку між ним та Публічним акціонерним товариством «Банк "Фінанси та Кредит» було укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) "Класік" на 370 днів в іноземній валюті в дол. США № 305835/10743/370-13 із виплатою 11,00 % річних з виплатою процентів у кінці строку закінчення договору. Згідно Договору №1 позивач передав банку відповідачеві 6200,00 США згідно з квитанцією № 2117805 від 27.12.2013 року із штампом банку. Згідно із п.3 Договору №1 виплата процентів, нарахована на вклад , здійснюється відповідачем одночасно з поверненням суми вкладу у день закінчення строку договору (п.4.3.1., п. 4.2. Основного договору.) Позивач забажав повернути свій вклад по закінченню строку передбаченого п.3 Договору №1 та п. 4.3.1., п 4,2 Основного договору , тобто у строк передбачений п.1 у день 01.01.2015 року. Для припинення дії вищевказаного договору та повернення суми депозиту із нарахованими процентами позивач одразу при укладенні договору оформив відповідну заяву від 27.12.2013 року. Тобто для припинення дії депозитного договору №1 позивач звернувся завчасно із письмовою заявою-вимогою 27.12.2013 року. Також 18.09.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) "Стандарт" на три місяці в іноземній валюті в дол. США № 305835/30067/3-14 із виплатою 10,25 % річних з виплатою процентів у кінці строку закінчення договору. Згідно з договором №2 позивач передав банку 2900,00 дол. США згідно з квитанціями № 2128085 від 18.09.2014 року - 1100,00 дол. США , № 128942 від 19.09.2014 року 1100,00 дол. США. № 129995 від 22 09.2014 року - 700,00 дол. США із штампами банку. Згідно із п. 3 Договору №2 виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється щомісячно, але в будь-якому разі у день закінчення строку договору (п. 4.3.1., п. 4.2. Основного договору). Таким чином, позивач виявив бажання повернути свій вклад по закінченню строку передбаченого п. 6 Договору №2 та п. 4.3.1., п. 4,2 Основного договору, тобто у строк передбачений п. 1 у день 19.12.2014 року. Для припинення дії вищевказаного договору та повернення суми депозитного вкладу із нарахованими процентами позивач одразу оформив відповідну заяву від 19.12.2014 року. Тобто для припинення дії депозитного Договору №2 позивач звернувся завчасно із письмовою заявою - вимогою 19.12.2014 року. Позакінченню строку дії договору №2 позивач звернувся особисто для отримання суми депозитного вкладу із нарахованими процентами, однак у Банку йому було повідомлено, про те, що дол. США немає, можливе щоденне повернення коштів у розмірі 200,00 дол. США. 22.12.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про повідомлення причини виплати щоденно 200,00 дол. США відділення банку та вимогою виплатити відповідно до Постанови НБУ від 29.08.2014 року № 540900,00 дол. США. На день звернення до суду жодної відповіді позивач не отримав. За договором №2 позивачеві виплачена сума 1200,00 дол. США. При зверненні до банку 30.12.2014 року позивачеві було розяснено, що торгів по доларам США не відбулося, тому запропонували прийти 14.01.2015 року. Коли він прийшов за вказаною датою йому було розяснено, що торги знову не відбулися , запропонували прийти в лютому. Позивач 16.01.2015 року надав відповідачаві зареєстровану заяву про повернення суми депозитних внесків із нарахованими процентами по вкладам в повному обсязі 19.01.2015 року. Однак при зверненні 19.01.2015 року йому було відмовлено у поверненні його депозитних вкладів та процентів, гарантованих Конституцією України. Таким чином відповідач своїх зобовязань за договором не виконав, кошти не повернув. Позивач вважає ухилення відповідача від повернення вкладу незаконним та безпідставним тому звертається до суду та просить: стягнути з Публічного Акціонерного Товариства "Банк "Фінанси та Кредит" ( ЄДРПОУ 24609556, МФО 305835) на користь [PERSON] (ІПН 266606437, паспорт АК № 137466, виданий 08.04.1998 року Довгинцівським РВ КМУ): - заборгованість за строковим договором банківського вкладу № 305835/30067/3-14 у розмірі 962,22 дол. США разом з нарахованими процентами по день видачі заборгованості; - заборгованість за строковим договором банкувського вкладу № 305835/10743/370-13 у розмірі 6855,58 дол. США разом з нарахованими процентами по день видачі заборгованості; - матеріальні збитки на заправку автомобілю у розмірі 256,95 грн. та судові витрати у розмірі 1643,76 грн., а також просить зобовязати Публічне акціонерне товариство «Банк "Фінанси та Кредит» нарахувати та виплатити проценти за користування коштами 7817,80 дол. США за відсотковою ставкою 13% річних за договорами № 305835/30067/3-14 та № 305835/10743/370-13 з дня закінчення строку дії договорів по день фактичної видачі на руки. У судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надали суду письмові заперечення з яких вбачається, що відповідач діє згідно закону та постанови НБУ № 758 " Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошового - кредитного та валютного ринків України від 03.12.2014 року. Відповідно до ціїє постанови банки зобовязані обмежити видачу (отримання) грошових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків у межах до 15 тис. грн. Відповідач вказує, що на момент звернення позивача до банку діяла також постанова НБУ № 160 від 03.03.2015 року, відповідно якої банкам було встановлено аналогічні обмеження щодо розміру грошових коштів у іноземній валюті, які можуть бути видані з поточних та депозитних рахунків клієнтів. Щодо моральної шкоди то відповідач зазначає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки вона не прописана в договорі сторін. Зважаючи на це відповідач просит в позові відмовити повністю. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: 27.12.2013 орку між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Банк "Фінанси та Кредит» було укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) "Класік" на 370 днів в іноземній валюті в дол. США № 305835/10743/370-13 із виплатою 11,00 % річних з виплатою процентів у кінці строку закінчення договору. (а.с.12). Згідно Договору №1 позивач передав банку відповідачеві 6200,00 США згідно з квитанцією № 2117805 від 27.12.2013 року із штампом банку. (а.с. 13). Згідно із п.3 Договору №1 виплата процентів, нарахована на вклад , здійснюється відповідачем одночасно з поверненням суми вкладу у день закінчення строку договору (п.4.3.1., п. 4.2. Основного договору.) Позивач забажав повернути свій вклад по закінченню строку передбаченого п.3 Договору №1 та п. 4.3.1., п 4,2 Основного договору , тобто у строк передбачений п.1 у день 01.01.2015 року. Для припинення дії вищевказаного договору та повернення суми депозиту із нарахованими процентами позивач одразу при укладенні договору оформив відповідну заяву від 27.12.2013 року. Тобто для припинення дії депозитного договору №1 позивач звернувся завчасно із письмовою заявою-вимогою 27.12.2013 року. (а.с. 14). Також 18.09.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) "Стандарт" на три місяці в іноземній валюті в дол. США № 305835/30067/3-14 із виплатою 10,25 % річних з виплатою процентів у кінці строку закінчення договору. (а.с. 6). Згідно з договором №2 позивач передав банку 2900,00 дол. США згідно з квитанціями № 2128085 від 18.09.2014 року - 1100,00 дол. США , № 128942 від 19.09.2014 року 1100,00 дол. США. № 129995 від 22 09.2014 року - 700,00 дол. США із штампами банку. (а.с. 7, 9 , 11). Згідно із п. 3 Договору №2 виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється щомісячно, але в будь-якому разі у день закінчення строку договору (п. 4.3.1., п. 4.2. Основного договору). Таким чином, позивач виявив бажання повернути свій вклад по закінченню строку передбаченого п. 6 Договору №2 та п. 4.3.1., п. 4,2 Основного договору, тобто у строк передбачений п. 1 у день 19.12.2014 року. Для припинення дії вищевказаного договору та повернення суми депозитного вкладу із нарахованими процентами позивач одразу оформив відповідну заяву від 19.12.2014 року. Тобто для припинення дії депозитного Договору №2 позивач звернувся завчасно із письмовою заявою - вимогою 19.12.2014 року. (а.с. 15). Позакінченню строку дії договору №2 позивач звернувся особисто для отримання суми депозитного вкладу із нарахованими процентами, однак у Банку йому було повідомлено, про те, що дол. США немає, можливе щоденне повернення коштів у розмірі 200,00 дол. США. 22.12.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про повідомлення причини виплати щоденно 200,00 дол. США відділення банку та вимогою виплатити відповідно до Постанови НБУ від 29.08.2014 року № 540900,00 дол. США. (а.с. 16). На день звернення до суду жодної відповіді позивач не отримав. За договором №2 позивачеві виплачена сума 1200,00 дол. США. (а.с. 20-22). При зверненні до банку 30.12.2014 року позивачеві було розяснено, що торгів по доларам США не відбулося, тому запропонували прийти 14.01.2015 року. Коли він прийшов за вказаною датою йому було розяснено, що торги знову не відбулися , запропонували прийти в лютому. Позивач 16.01.2015 року надав відповідачаві зареєстровану заяву про повернення суми депозитних внесків із нарахованими процентами по вкладам в повному обсязі 19.01.2015 року. Однак при зверненні 19.01.2015 року йому було відмовлено у поверненні його депозитних вкладів та процентів, гарантованих Конституцією України.Таким чином відповідач своїх зобовязань за договором не виконав, кошти не повернув. Позивач вважає ухилення відповідача від повернення вкладу незаконним та безпідставним За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). Згідно ст. 1058 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті,\~\~які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах\~\~на визначений\~\~строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до\~\~законодавства\~\~України та умов договору. Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк забовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладники, крім вклів , зроблених юридичними особами та інших умов встановлених договром. Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які перебувають на його рахунку, не допускаються, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Оскільки договори банківських вкладів № 305835/10743/370-13 від 27.12.2013 року та № 305835/30067/3-14 від 18.09.2014 року мають строковий характер, то в силу ст.630 ЦК України, відповідач був зобов'язаний 01.01.2015 року та 19.09.2014 року повернути позивачу суми банківських вкладів після отримання від позивача заяв. Позивач звертався з заявою про виплату йому коштів згідно ліміту встановленого відповідачеві постановою НБУ України, 15 000, 00 грн., але відповіді на заяву позивач не отримав так як і не отримує кошти, навіть дозволений ліміт. Відповідно до розрахунків, що підтверджених матеріалами справи, всього заборгованість відповідача перед відповідачем за договором №1, №2 на день уточнення позову становить 7817,80 дол. США, яка складається за договором №1 - 6200,00 дол. США - основна сума, 655,58 дол. США - прооценти; за договором № 2 - 900,00 дол. США - основна сума, 62,22 дол. США - проценти. (а.с. 80). Оскільки стороною договору є фізична особа то відповідач не може відмовити йому в задоволенні його права передбаченого законом, а саме ст. 1074 ЦК УКраїни, не допускаються обмеження прав клієнта в розпорядженні ним своїм вкладом, обмеження можливі тільки за рішенням суду або за законом, і оскільки на час звернення позивада до банку з заявою про повернення його вкладів такого закону або судового рішення не існувало то суд вважає протиправною відмову у видачі позивачеві його вкладів разом з процентами , що передбачені законом та вищевказаними договорами. Звертаючись неодноразово до банку позивач, використовував транспортний засіб та витрачав кошти на його заправку в сумі 256 грн. 95 коп., що підтверджено квитанціями на придбання топлива в виді газу на суми 157,20 грн. та 99,75 грн. , але оскільки у суду немає підтвердження скільки саме даного придбаного топлива затрачено на поїздку до банку відповідача, то суд вважає ця частина позовних вимог не підлягає задоволенню. Що стосується позовної вимоги зобовязати Публічне акціонерне товариство «Банк "Фінанси та Кредит» нарахувати та виплатити проценти за користування коштами 7817,80 дол. США за відсотковою ставкою 13% річних за договорами № 305835/30067/3-14 та № 305835/10743/370-13 з дня закінчення строку дії договорів по день фактичної видачі на руки, суд вважає її необгрунтованою так як договорами № 305835/10743/370-13 від 27.12.2013 року та № 305835/30067/3-14 від 18.09.2014 року чітко передбачено, що банк нараховує та сплачує проценти вкладникові за час користування коштами Вкладу протягом строку,визначеного договором, а в даному випадку до 01.01.2015 року та 19.09.2014 року . З вищевказаними договорами, в тому числі з п. 2 позивач був ознайомлений та в договорах стоять його підпис, тому суд вважає дана вимога не підлягає задоволенню. Тому, з урахуванням наведеного, суд вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки позивач сплатив судовий збір в сумі 1643,76 грн., то на підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1643,76 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial