Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: стягнути з ДП "Укршахтгідрозахист" на його користь нараховану, але не виплачену йому заробітну плату за період з серпня 2014 року по листопад 2014 року в сумі 15040,34 грн. а також стягнути компенсацію заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати з листопада 2014 року по березень 2015 року в розмірі 26741,18 грн. На обґрунтування позову зазначив, що 22.06.2011 року його було прийнято на роботу до ВВК шахти "Красный Октябрь" ДП "Укршахтгідрозахист" на посаду підземного електрослюсаря 5 розряду ( наказ про прийом на роботу № 211/н від 22.06.2011 року), про , що в трудовій книжці був зроблений відповідний запис, а наказом № 483/н від 17.11.2014 року звільнено з посади на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін. З серпня 2014 року відповідач не здійснював виплату заробітної плати посилаючись на незалежні від нього обставини. Вважає, що такі обставини не є підставою для невиплати/затримки заробітної плати. На день звільнення з роботи, ДП "Укршахтгідрозахист" нарахувало йому заробітну плату за період з серпня 2014 року по листопад 2014 року, але виплатити її внаслідок відсутності грошових коштів відмовилося. Відповідно до довідки, виданої ДП "Укршахтгідрозахист" станом на 17 листопада 2014 року вказане підприємство має перед ним заборгованість у заробітній платі в розмірі 15040,34 грн. Згідно довідки про середню заробітну плату (дохід) № 128 від 25 грудня 2014 року, виданої йому ДП "Укршахтгідрозахист", його середньоденна заробітна плата становить 213,08 грн. Період затримки виплати заробітної плати з 18 листопада 2014 року ( наступного дня за днем звільнення ) до моменту подання позовної заяви, 19 березня 2015 року, складає 122 календарні дні. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, направив суду письмові заперечення на позов, в яких просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає в частині стягнення не виплаченої заробітної плати, не визнає вимоги Позивача про стягнення компенсації середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені. Зазначив також, що відсутня вина Відповідача у затримці виплати заробітної плати та як наслідок відсутній обов'язок компенсувати втрату доходів (інфляційні) та середній заробіток за час затримки, оскільки ДП "Укршахтгідрозахист" є неприбутковою, відповідно п.п.2.1 Статуту та має код неприбутковості 002, що означає установи, організації, створені органами державної влади України, що утримуються за рахунок коштів відповідних бюджетів, відповідно п.п.5.1 "Положення про Реєстр неприбуткових і організацій", який затверджено Наказом Міністерства фінансів України № 37 від 24.01.2013 р. Фінансування підприємства здійснюється Уповноваженим органом управління та Головним розпорядником бюджетних коштів - Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, виключно за рахунок коштів Державного бюджету України за бюджетною програмою "Реструктуризація вугільної та торфодобувної промисловості України", які повинні перераховуватися на відповідні рахунки Державного казначейства України. Заборгованість із заробітної плати виникла за незалежних від Відповідача обставин, а саме у зв'язку із неперерахуванням коштів Головним розпорядником бюджетних коштів -Міненерговугілля. Постановою Правління Національного банку України № 466 від 06.08.2014"Про призупинення здійснення фінансових операцій" починаючи з 24 липня 2014 року зупинено здійснення усіх видів фінансових операцій на території, яка не підконтрольна українській владі. Відповідно положень ЗУ "Про Національний банк України", "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", Постанови НБУ № 426 від 15.09.2010, на Національний банк України покладається виконання функції нагляду (оверсайту) платіжних систем. Перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція визначено згідно Розпоряджень Кабінету міністрів України від № 1053-р 30.10.2014, № 1085-р від 07.11.2014, які схвалено на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції"'. В період з 14.05.2003 по 05.12.2014 ДП "Укршахтгідрозахист" знаходилося у місті Макіївка, яка є територією проведення антитерористичної операції, на території якої зупинено здійснення усіх видів фінансових операцій, що підтверджується довідкою ЄДРПОУ АБ № 563096 та Відомостями з ЄДРПОУ. Відтак, ДП "Укршахтгідрозахист", в період з 24.07.2014 по 05.12.2014, не мало можливості перерахувати заборгованість, у зв'язку із зупиненням роботи платіжних систем. Також Позивачем не було повідомлено Відповідача про зміну місця проживання з міста Єнакієве до міста Дніпродзержинськ, та не повідомлено про наявність і номеру рахунку, який відкрито у банківський установі на підконтрольній Українській владі території. Зазначені дії (бездіяльність) Позивача унеможливлюють перерахування коштів заборгованості із заробітної плати, та підтверджує безпідставність вимог щодо компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди. На час звернення Позивача до суду відсутнє порушення строків виплати заробітної плати та відсутні підстави для нарахування компенсаційних виплат, середній заробіток за час затримки та моральної шкоди, що підтверджується наступним. Відповідно ч.іст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В контексті цієї норми має значення лише суб'єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту. Водночас за змістом даної статті порушення права чи законного інтересу або спір щодо них повинні існувати на момент звернення до суду. Заборгованість із виплати заробітної плати, що утворилася внаслідок проведення антитерористичної операції, має бути погашена до 31 грудня 2015 року, згідно ст. 3 ЗУ "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси" від 13.01.2015р. Відтак, на вимоги Позивача поширюється дія спеціального нормативно-правового акту - ЗУ "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції...", який прийнято пізніше ніж КЗпП, саме для врегулювання зазначених відносин та якому повинна надаватися перевага, відповідно роз'ясненню Мінюсту від 26.12.2008 "Щодо практики застосування норм права у випадку колізії". Вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши письмові докази у справі,ре Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України рішення у справі можливо постановити у судовому засіданні без участі сторін. Вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що згідно наказу № 211/к від 22.06.2011 р. позивача було прийнято на роботу до Державного підприємства "Укршахтгідрозахист" на посаду підземного електрослюсаря 5 розряду з повним робочим днемв шахті водовідливного комплексу шакти "Красний октябрь", а 17.11.2014 року наказом № 483/к він звільнений з роботи згідно п.1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін, що підтверджується записом в його трудоваій книжці (а.с.8). На час звільнення позивача з роботи заборгованість по виплаті йому заробітної плати складала 15040,34 грн. за період роботи з серпня 2014 року по 17.11.2014 року, що підтверджується довідкою Державного підприємства "Укршахтгідрозахист" (а.с. 7). Згідно ч.1 ст. 115 КЗпП України , заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до вимог ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, яки повинні бути виплачені працівнику, проводиться в день звільнення. При звільненні позивача з роботи йому не була виплачена заробітна плата та до цього часу не поведений повний розрахунок, що визнає в своїх запереченнях представник відповідача. З урахуванням викладеного , суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача не виплачену йому заробітну плату в розмірі 15040,34 грн. При вирішення справи, суд не погоджується з твердженнями представника позивача, що на правовідносини за вимогами позивача поширюється дія спеціального Закону України № 85-VIII від 13.01.2015 року "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси", а не норми КЗпП України. Статтею 1 зазначеного вище Закону № 85-VIII від 13.01.2015 року передбачено, що метою цього Закону є встановлення додаткових гарантій щодо захисту житлових та майнових прав громадян, які проживають на територіях, де проводиться антитерористична операція, та громадян, які тимчасово переселені в інші населені пункти України з територій, на яких проводиться антитерористична операція. До 31 грудня 2015 року цим громадянам має бути погашена заборгованість із виплат заробітної плати, стипендій, пенсій, що утворилася внаслідок проведення антитерористичної операції, а також встановлено додаткові гарантії захисту житлових та майнових прав громадян, звільнених на підставі зазначених обставин, до моменту їх працевлаштування, за умови отримання ними статусу зареєстрованого безробітного. Зазначена вище норма Закону ніяким чином не вступає в колізію з нормами Кодексу законів про працю щодо своєчасної виплати заробітної плати та здійснення повного розрахунку зі звільненим працівником, а встановлює додаткові гарантії, зазначаючи граничний термін погашення заборгованості. В ч. 1 ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як зазначено в запереченнях на позов і підтверджується доданими до них документами, Державне підприємство "Укршахтгідрозахист", ідентифікаційний код 32442405, в період з 14.05.2003 по 05.12.2014 ДП "Укршахтгідрозахист" знаходилося у місті Макіївка, яка є територією проведення антитерористичної операції, що не підконтрольна Українській владі і на якій згідно Постанови Правління Національного банку України № 466 від 06.08.2014 "Про призупинення здійснення фінансових операцій", починаючи з 24 липня 2014 року, зупинено здійснення усіх видів фінансових операцій. У зв'язку з цим Державне підприємство "Укршахтгідрозахист" не фінансувалося за рахунок коштів Державного бюджету України, а тому не могло виплачувати заробітну плату працівникам. З огляду на зазначене, суд вважає, що відсутня вина відповідача ДП "Укршахтгідрозахист" у невиплаті заробітної плати позивачу за період з серпня 2014 року по 17.11.2014 року, та невиплаті належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне відповити в задоволенні позову [PERSON] про стягнення на його користь з ДП "Укршахтгідрозахист" суми середнього заробітку за весь час затримки виплати належних йому сум по день фактичного розрахунку.

Outcome: approved