Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

У вересні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною вимогою до Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарчими спорудами по вул.. [ADDRESS], після смерті її батька, [PERSON], який помер [INFO] В позові зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON]., після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарчими спорудами, що розташований за адресою: вул.. [ADDRESS]. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів їй. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з тим, що вищезазначений житловий будинок не зареєстрований власником в реєстрі прав власності на нерухоме майно. У зв'язку з викладеним, вона просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарчими спорудами, який розташований за адресою: по вул.. [ADDRESS], після смерті її батька, [PERSON], який помер [INFO] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просили суд їх задовольнити. ( 59). Представник відповідача - Виноградарська сільська рада Роздільнянського району Одеської області про час та місце слухання по справі була сповіщена належним чином рекомендованим листом, надали суду заяву в якій позовні вимоги [PERSON] визнали та просили слухати справу без участі їх представника ( а.с. 56). В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи, оглянувши спадкову справу, дослідивши представлені докази, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач - [PERSON], народилася [INFO] в с. Виноградар Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується паспортом громадянина України, серії [NUMBER], виданого Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області 10.03.1998 року( а.с.8-9). Згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON], [INFO], її батьком є: [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданого Виноградарською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису № 34 ( а.с.28). В подальшому [PERSON] одружилась та обрала прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER], виданого Виноградарською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису № 23(а.с.29). Також, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 26 лютого 2001 року Виноградарською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису № 3 (а.с.11). При житті [PERSON] належав житловий будинок з господарчими спорудами, який розташований за адресою: вул.. [ADDRESS] та зареєстрований на ім'я [PERSON]. по погосподарчій книзі Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, особовий рахунок №443, що підтверджуються витягами з погосподарчої книги за 2001- 2005рр. та за 2011-2015рр. (а.с.12-16 ). Згідно довідки № 508 від 21.07.2016 року виданої Виноградарською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, за померлим [PERSON] рахується житловий будинок з господарчими спорудами, який розташований на земельній ділянці площею 0,10га, що знаходиться за адресою: вул.. [ADDRESS]. Земельна ділянка не приватизована, правовстановлюючі документи на земельну ділянку не видавалися. ( а.с.17,40) Померлий [PERSON] був зареєстрований і постійно проживав за адресою : вул.. [ADDRESS] до дня своєї смерті - [INFO], згідно довідки № 568 від 15.08.2016 року виданої Виноградарською сільською радою Роздільнянського району Одеської області ( а.с..18,38) Наявність будинку підтверджується технічним паспортом на житловий будинок станом на 10.08.2016 року, згідно якого, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований житловий будинок з господарчими спорудами, побудований у 1957 році, який складається з : «А» - житлового будинку, загальною площею - 63,90кв.м., житловою площею - 28,50кв.м, та господарчих будівель: «Б» - літня кухня, «В» - сарай, «Г» - погріб, «Д» - гараж, «Є» - уборна, « Ж» - сарай , «І» - цистерна ( а.с.20-23). Відповідно до рішення Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про перейменування вулиць села Виноградар Виноградарської сільської ради Роздільняського району Одеської області, відповідно до статі 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на виконання Закону України від 09 квітня 2015 року № 317-VІІ, Виноградарська сільська рада перейменувала вулицю Кірова на вулицю Виноградна. ( а.с. 58). Відповідно до п.3.1. Інформаційного листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яке є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Житловий будинок побудований у 1957 році, тобто коли чинне законодавство не пов'язувало момент виникнення права власності на нерухоме майно з його реєстрацією, правовстановлюючим документом на будинки були довідки виконкомів сільських Рад, які видавалися на підставі записів в погосподарських книгах, крім цього, відповідно до діючого на той час законодавства щодо оформлення прав власності на нерухоме майно, до компетенції виконкомів місцевих рад відносились також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, які з 1979 року були особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в Україні. Так, будинки в сільській місцевості, збудовані до прийняття Указу Президіуму ВР УРСР від 22.01.1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель" не є самовільними і не підлягали здачі в експлуатацію (лист-роз'яснення Центрального БТІ від 29.12.82 року за №23-5/1-394.) Тому оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає, що дійсно даний житловий будинок належав на праві власності померлому [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарчими спорудами, який розташований по вул.. [ADDRESS]. Згідно ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Спадкуванням, згідно ст.1216 ЦК України, є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. При житті [PERSON] залишив заповіт від 14 лютого 2001 року посвідчений секретарем Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №8, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів позивачу [PERSON] ( а.с.24). Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч. 2 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач [PERSON] спадщину прийняла своєчасно, так як на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем, що підтверджується довідками № 567 та № 569 від 15.08.2016 року виданих Виноградарською сільською радою ( а.с. 25-26,39,41) та відміткою про реєстрацію в паспорті ( а.с.9), а в подальшому звернулась з завою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. (а.с.51) На підставі заяви [PERSON] була заведена спадкова справа №134/2016 ( а.с.50-54) . Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок, так як житловий будинок не зареєстрований власником в реєстрі прав власності на нерухоме майно( 27). Спадкоємців, які б мали обов'язкову долю в спадковому майні не має. Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання судовому порядку. В інформаційному листі №10-1387 від 27.09.2012 р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що відповідно до ст. 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набирання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набирання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яке є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок з господарчими спорудами по [ADDRESS] належав на праві власності померлому [PERSON] і входить до складу спадщини, яка відкрилась після його смерті. Судом досліджено достатньо доказів для задоволення позовних вимог позивача про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарчими спорудами, який розташований за адресою: вул.. [ADDRESS], який складається з : «А» - житлового будинку, загальною площею - 63,90кв.м., житловою площею - 28,50кв.м, та господарчих будівель: «Б» - літня кухня, «В» - сарай, «Г» - погріб, «Д» - гараж, «Є» - уборна, « Ж» - сарай , «І» - цистерна, який належав [PERSON], який помер [INFO] На підставі ст.1216, 1217, 1223, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.3,4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень",

Outcome: approved