Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гощанський сортонасінневий завод" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 14 червня 2011 року його прийняли на роботу в ТзОВ " Гощанський сотронасінневий завод " на посаду оператора очисного устаткування. 20 січня 2014 року його звільнили з роботи по ст. 36 п.1 КЗпП України. На день звільнення з роботи по статті 36 п.1 КЗпП України. На день звільнення з роботи ТзОВ " Гощанський сотронасінневий завод " не виплатив позивачу заробітну плату з грудня 2013 року по 20 січня 2014 року в сумі 2379,03 в зв'язку з відсутності грошових коштів. Позивач вважає, дії ТзОВ " Гощанський сотронасінневий завод " незаконними так як у відповідності з ч.1 ст.116 КЗпП України виплата всіх сум, що належать працівнику підприємства (установи, організації) проводиться в день звільнення. У разі не виплати з вини власника чи уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у зазначенні строки, підприємство (організація, установа) згідно ч.1 ст.117 КЗпП України повинні виплатити працівнику його середьномісячний заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач просить суд стягнути з ТзОВ "Гощанський сортонасінневий завод" на його користь заборгованість по виплаті заробітної плати за грудень 2013 року і січень 2014 року в сумі 2379,03 грн. та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, оскільки основне фінансове навантаження припадає на зимові місяці (опалювальний сезон, комунальні платежі, новорічні та різдвяни свята та здешевлення грошових одиниці і ін.), а також просить компенсувати на його користь моральну шкоду в сумі 3000 грн. за порушення нормальних умов як особистого життя ,так і в побуті, нервові переживання, постійний депресивний стан. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить його задовольнити в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні показав, що дійсно його 14.06.2011 року прийняли на роботу в ТзОВ "Гощанський сортонасінневий завод" на посаду оператора очисного устаткування. 20.01.2014 року [PERSON] звільнили з роботи відповідно до ст.36 п.1 КЗпПУ. На день звільнення з роботи ТЗОВ " Гощанський сотронасінневий завод " не виплатив йому заробітну плату з грудня 2013 року по 20 січня 2014 року, яку він просить стягнути з відповідача. Представник відповідача - Білоус М.І. в судовому засіданні позов визнав частково, згідний з позовом в частині заборгованості по заробітній платі, в частині відшкодування моральної шкоди просить стягнути в меншому розмірі, ніж зазначає позивач. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, в їх сукупності, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі наказу № 42 з 13.07.2011 року позивач працював на посаді оператора очисного устаткування в ТзОВ "Гощанський сортонасінневий завод", згідно оглянутої в судовому засіданні трудової книжки [NUMBER] - запис № 14, що також підтвердив в судовому засіданні представник відповідача. 20.01.2014 року позивача звільнено з роботи згідно п.1 ст. 36 КЗпП України - наказ від 20.01.2014 року, запис 17. Згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Довідкою відповідача № 20 від 19.12.2014 року засвідчено, що заборгованість по заробітній платі позивача становить за грудень 2013 та січень 2014 року - 2379 грн. 03 коп., яка підлягає стягненню з відповідача. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 гривень слід задовольнити частково на суму 2500 грн., враховуючи загальний період невиплати - фактично з кінця року, всі новорічні свята, термін невиплати заробітної плати та її об'єм - фактично більше 1 року, оплата комунальних послуг в зимовий період, падіння курсу національної валюти в березні-квітні 2014 року, що спричинило для позивача додаткові складнощі в організації свого життя, та змінило звичний спосіб життя, чим спричинено моральну шкоду, виходячи із засад розумності, суд погоджується з доводами позивача, що йому заподіяно моральну шкоду в розмірі 2500 грн., яка також підлягає стягненню з відповідача. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір по справі.

Outcome: partial