Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

03 жовтня 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Нью Файненс Сервіс" (далі - ТзОВ "НФС") звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 17.12.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z01.201.72140 від 12 червня 2014 року, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 47657 грн. зі сплатою 10 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. 17.11.2016 року між ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №17/11-1, відповідно до якого до ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» перейшло право грошової вимоги за вказаним договором. 28.02.2017 року між ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ТзОВ "Фінансова компанія «СЕРЕТ», яке змінило найменування на ТзОВ "Нью Файненс Сервіс" було укладено договір факторингу № 28/02-1, відповідно до якого до ТзОВ "Нью Файненс Сервіс" перейшло право грошової вимоги до відповідача. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання щодо поверненню коштів за кредитним договором. Позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 30734,52 грн. та судові витрати в розмірі 1600 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилась повторно, хоча своєчасно була повідомлена про місце, дату і час розгляду справи судовою повісткою, надісланою рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням по зареєстрованому місцю проживання. Про причину неявки суд не повідомила. Клопотання про розгляд справи без її участі не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 червня 2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z01.201.72140. За умовами вказаного договору первинний кредитор надав позичальнику кредит в сумі 47657 грн. зі сплатою 10 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені кредитним договором та графіком щомісячних платежів (а.с. 6-7). Правовідносини, що виникли між сторонами, урегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та умовами укладеного між сторонами договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 17.11.2016 року між ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №17/11-1, відповідно до якого до ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» перейшло право грошової вимоги за вказаним договором. 28.02.2017 року між ТзОВ «Факторингова компанія «Рантьє» та ТзОВ "Фінансова компанія «СЕРЕТ», було укладено договір факторингу № 28/02-1, відповідно до якого право вимоги перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія «Серет», яке в подальшому перейменовано на ТзОВ "Нью Файненс Сервіс" (а.с. 21-26). Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування від відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта перед фактором. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Із кредитного договору вбачається, що первинний кредитор ПАТ «Ідея Банк» надав позичальнику кредит в сумі 47657 грн. під 10 % річних (а.с. 6-7). Згідно з п.п. 3.1.1, 3.1.3 кредитного договору, відповідач зобов'язувалась використати кредит на зазначені у даному договорі цілі та повернути кредит, проценти, плату за обслуговування кредитної заборгованості і комісії достроково на вимогу банку у випадках, передбачених п. 4.2.4. цього договору. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Також встановлено, що [PERSON] належним чином свої зобовязання щодо повернення позивачу кошів у передбачений кредитним договором термін не виконує, а тому станом на 28 лютого 2017 року у неї виникла заборгованість перед ТзОВ «НФС» в сумі 32234,52 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 26174,27 грн., заборгованість за відсотками та комісіями 6060,25 грн. Після відступлення права вимоги відповідачем [PERSON] 26 липня 2017 сплачено заборгованість на суму 1500 грн., що стверджується випискою по особовому рахунку за період з 01.01.2000 по 21.09.2017 р. (а.с.16-18). Станом на 25 вересня 2017 року заборгованість за кредитним договором становить 30\~734,52 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 26174,27 грн., заборгованість за відсотками та комісіями - 4560,25 грн. Дані факти підтверджуються: кредитним договором, договорами факторингу, довідками-розрахунками суми заборгованості ( а.с.10,11). 18.08.2017 року позивачем за вих. № L01.201.72140 на адресу відповідача було направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов'язань, умови якої [PERSON] не виконано (а.с. 19). Статтями 629, 610 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 2 ст. 1050 ЦК України вказує, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних йому процентів. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором підлягають до задоволення як такі, що відповідають вимогам закону, а тому з відповідача в користь ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № Z01.201.72140 від 12 червня 2014 року в сумі 30734,52 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає до задоволення в повному обсязі, тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved