Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

19.10.2017 до суду надійшов даний позов, в якомуорган опіки та піклування Васильківської сільської ради просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON], [INFO], Органу опіки та піклування ІІІполянської райдержадміністрації посприяти у подальшому влаштуванню малолітньої [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], відповідно до чинного законодавства на одну дитину на користь фізичних чи юридичних осіб, які в подальшому будуть її утримувати. Свій позов позивач мотивує тим, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], та [PERSON] є її батьком У 2012 році в [ADDRESS], вселилися [PERSON] та [PERSON], разом з малолітньою [PERSON] (на даний час [PERSON]).Під час пожежі в будинковолодінні відповідачів [INFO], яка сталася з вини матері [PERSON] одна дитина відповідача загинула. [PERSON] отримала значні опіки і довгий час лікувалася в опіковому відділенні першої міської лікарні м. Черкаси. Після закінчення лікування на залишок благодійних коштів, які надійшли на лікування [PERSON], було придбано будинок для дитини, оскільки під час пожежі їх будинок був пошкоджений і для проживання не придатний. Сім'я поселилася в цьому будинку, але цього часу цей будинок не оформлено належним чином.За невиконання батьківських обов'язків [PERSON] по попередньому місцю проживання в Кіровоградській області її позбавили батьківських прав стосовно трьох її інших дітей. [PERSON] зловживає спиртними напоями, не піклується про стан здоров'я дитини та виховання і її догляд. Проживає за рахунок одноразових заробітків (по найму). Домашнього господарства не ведуть, земельну ділянку біля будинку не обробляють. Вихованням доньки не займаються. [PERSON] не доглянута, постійно має неохайний вигляд, одягнена в брудний одяг. Речі дитини розкидані по всьому будинку. В будинку повна антисанітарія, продукти харчування для дитини та взагалі відсутні, палива немає, в будинку холодно.Дитина неохайна, постільна білизна брудна, продукти харчування в недостатній кількості. Умови для проживання та виховання дитини не створені. На неодноразові зауваження відповідачі не реагують. Профілактична робота, яка проводилась з [PERSON] та [PERSON] бажаних результатів не дала,і умови проживання дитини на краще незмінювалися. Батько дитини [PERSON] з сім'єю не проживає, вихованням і доглядом дитини не займається, дитину не відвідує. Перебування дитини в сім'ї несе загрозу її здоров'ю та життю. В судове засідання представник органу опіки та піклування Васильківської сільської ради з'явився, позов підтримав повністю та надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник служби у справах дітей в судове засідання з'явився підтримав позовні вимоги органу опіки та піклування. Відповідачі в судове засідання з'явилися, позов не визнали та повідомили, що готові змінитися, крім того відповідач [PERSON] працевлаштувався, також відвідували дитину в дитячому закладі. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В суді встановлено, що [PERSON] народилась [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.01.2016, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №36. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.36). [PERSON] та [PERSON] дійсно проживають в с. Васильків Шполянського району Черкаської області. До складу сім'ї [PERSON] входять співжитель [PERSON] [PERSON] на даний час не працює та, з її слів, трудової книжки не має. [PERSON] на даний час не працює та, з його слів, трудової книжки не має. Зазначені факти підтверджуються довідками №1144 від 11.10.2017, №1145 від 11.10.2017 та №1146 від 11.10.2017, виданими Васильківською сільською радою Шполянського району Черкаської області (а.с.23-24, 27-29). 17.05.2017, 19.07.2009 та 30.09.2017 комісія в справах дітей при виконавчому комітеті Васильківської сільської ради попереджала [PERSON] про неналежне виховання її дочки, [PERSON], [INFO], та про те, що в разівідсутності зміни її відношення до дитини в кращу сторону, буде підніматися клопотання про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно[PERSON] [INFO] (а.с.33-35). 17.05.2017 про неналежневиховання [PERSON], [INFO], та про можливе позбавлення батьківських прав був попереджений також [PERSON] (а.с.32). Згідно з актами обстеження умов проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS], Черкаської області, від 30.09.2017 та 10.10.2017 житловий будинок, в якому проживає сім'я, фактично куплений, але нотаріально не переоформлений, складається з 1 кімнати, кухні і допоміжних приміщень. Сім'я складається з дочки - [PERSON], [INFO], року народження, співжителя - [PERSON], [INFO]. В будинку антисанітарні умови проживання, продукти харчування відсутні. Земельна ділянка не обробляється, підсобного господарства сім'я не утримує. Палива на зиму не заготовлено. Одяг, постільна білизна та інші речі домашнього вжитку брудні, меблі розвалені. Фактично [PERSON] не проживає з сім'єю, не бере участі у догляді і вихованні малолітньої дитини, не забезпечує її продуктами харчування, одягом. [PERSON] разом з малолітньою дитиною час від часу фактично проживає в іншого співжителя [PERSON] по [ADDRESS], які р азом вживають спиртні напої, в будинку антисанітарні умови проживання, продукти харчування відсутні. Сім'я проживає за рахунок одноразових заробітків (по найму). Співмешканець [PERSON] офіційно ніде не працює, зароблене по найму витрачають на алкогольні напої. Домашнього господарства не ведуть, земельну ділянку біля будинку не обробляють. Вихованням доньки не займаються. [PERSON] не доглянута, постійно має неохайний вигляд, одягнена в брудний одяг (а.с.20, 22). Відповідно до акту від 09.10.2017 [PERSON] з явними ознаками сильного алкогольного сп'яніння лежала на обочині дороги в [ADDRESS] і біля неї сиділа і плакала малолітня дочка [PERSON] [INFO], про що повідомили жителі села в телефонному режимі лікарську амбулаторію, сільського голову [PERSON] При виїзді на місце сільського голови, [PERSON] не могла нічого пояснити, дитина плакала, але вона її не розуміла. Нинішній співжитель [PERSON] - [PERSON] - не міг також з нею нічого вдіяти, тому сільський голова [PERSON] відвіз [PERSON] і дитину [PERSON] за проханням [PERSON] в його будинок (а.с.21). Згідно з довідкою №1147 від 17.10.2017 «Про стан виховання дитини в сім'ї [PERSON] та [PERSON]»[PERSON] та [PERSON] разом з малолітньою дитиною проживали в будинку, який придбали для малолітньої [PERSON] на залишок благодійних коштів, які залишились після лікування [PERSON] в опіковому центрі м. Черкаси в листопаді 2015 року. До цього часу цей будинок не оформлений на дитину, оскільки батьки цим питанням не цікавляться. Дана сім'я постійно перебуває під контролем виконавчого комітету через те, шо батьки не займаються вихованням дитини, не забезпечують нормального догляду, тепла, харчування, санітарно- гігієнічних умов їх проживання. [PERSON] та [PERSON] не працюють, коштів на утримання дитини не має. [PERSON] перебивається тимчасовими заробітками. Особистого підсобного господарства не веде і земельну ділянку зовсім не обробляє. Продукти харчування на зиму не заготовлені. Немає можливості для купання і вмивання малолітньої дитини, немає умов для опалення житла, приготування їжі, відсутній запас яких-небудь продуктів харчування; каструлі, посуд пусті і немиті. Санітарно-гігієнічні умови проживання жахливі. В кімнатах дуже брудно. Одяг не праний, розкиданий в кожному кутку. Ліжка не застелені. Плита потріскана, біля неї купа сміття. На даний час [PERSON] проживає в іншого співжителя [PERSON]. Умови проживання аналогічні. Також відсутні дрова, продукти харчування і такий же порядок. Зі слів жителів села ця пара людей схильна до вживання алкогольних напоїв. Сама мати не усвідомлює до кінця міру відповідальності за свій спосіб життя, за загрозу здоров'ю дитини. (а.с.14). Відповідно до довідок №211 та №212 від 12.10.2017, виданих Шполянською районною лікарнею імені братів М.С. і О.С. Коломіченків, [PERSON] та [PERSON] на диспансерному обліку у лікаря-нарколога не перебувають і за медичною допомогою не зверталися (а.с.16, 17). Згідно з довідкою №865 від 12.10.2017, виданою Шполянською районною лікарнею імені братів М.С. і О.С. Коломіченків, [PERSON] на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває. [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з 1986 року (а.с.19). Відповідно до довідки №363 від 12.10.2017, виданої Шполянською районною лікарнею імені братів М.С. і О.С. Коломіченків, [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з 04.09.2015 з діагнозом: стан після опіку голови, тулуба, кінцівок І-ІІІ ступеня, 5:36% (8%), опік дихальних шляхів легкого ступеня. Післяопікові гіпертрофічні рубці обличчя, тулуба. Супутні захворювання: розгинальні контрактури променево зап'ястних суглобів ІІІ ступенів (а.с.18). Згідно з характеристикою №1142 від 11.10.2017, виданою Васильківською сільською радою Шполянського району Черкаської області, [PERSON] за час проживання в с. Васильків Шполянського району Черкаської області проявив себе з негативної сторони. Зловживає спиртними напоями, на зауваження не реагує. Вихованням дочки [PERSON], [INFO], займається недостатньо. Компрометуючих матеріалів сільська рада немає. (а.с.25). Відповідно до характеристики №1143 від 11.10.2017, виданої Васильківською сільською радою Шполянського району Черкаської області,[PERSON] за час проживання в с. Васильків Шполянського району Черкаської області проявила себе з негативної сторони. Зловживає спиртними напоями, на зауваження не реагує. Вихованням доньки [PERSON], [INFO], не займається. Має судимість за злісне невиконання батьківських обов'язків відповідно до ст.166 КК України і засуджена 27.04.2016 на 3 роки позбавлення волі з іспитовим стороком на 2 роки. (а.с.26). Згідно з поясненнями [PERSON] та [PERSON] [PERSON] зловживає спиртними напоями, догляду дитини не приділяє ніякої уваги. Цілими днями може не бути вдома, їжу не готує. Цілими днями десь зникає з дитиною на велосипеді.Вечорами дитина голодна, плаче і шукає маму. Батько [PERSON] з сім'єю не проживає. Дитину не відвідує. Дитині допомоги не надає (а.с.30-31). Відповідно до протоколу засідання громадської комісії в справах дітей при виконавчому комітеті Васильківської сільської ради Шполянського району Черкаської області від 10.10.2017 було вирішено підняти клопотання продоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої дочки [PERSON] [INFO] (а.с.9). Згідно з рішенням засідання виконавчого комітету Васильківської сільської ради №50 від 10.10.2017 було вирішено до вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відібрати із сім'ї малолітню [PERSON], [INFO] (а.с.11-12), про що супровідним листом №335/02-16 від 10.10.2017 було повідомлено Службу в справах дітей Шполянської районної державної адміністрації (а.с.13). Відповідно до рішеннязасідання виконавчого комітету Васильківської сільської ради №52 від 10.10.2017 було вирішено доручити Органу опіки та піклування зібрати необхідний пакет документів для передачі до суду для позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої дитини [PERSON] [INFO] (а.с.4-5). Рішенням засідання виконавчого комітету Васильківської сільської ради №51 від 10.10.2017 було затверджено висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до їх малолітньої доньки [PERSON] [INFO] (а.с. 6). Згідно з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] зловживає спиртними напоями, не піклується про стан здоров'я дитини та виховання і її догляд. Проживає за рахунок одноразових заробітків (по найму). Співмешканець [PERSON] [PERSON], офіційно ніде не працює, зароблене по найму витрачають на спиртні напої. Домашнього господарства не ведуть, земельну ділянку біля будинку не обробляють. Вихованням доньки не займаються. [PERSON] не доглянута, постійно має неохайний вигляд, одягнена в брудний одяг. Речі дитини розкидані по всьому будинку. В будинку повна антисанітарний стан, продукти харчування для дитини відсутні. [PERSON] свої материнські обов'язки по вихованню, утриманню своєї малолітньої дитини не виконує, ухиляється від них. Батько дитини [PERSON] з сім'єю не проживає, вихованням і доглядом дитини не займається, дитину не відвідує. Профілактична робота, яка проводилась з [PERSON] та [PERSON] бажаних результатів не дала. Подальше перебування дитини в сім'ї несе загрозу її здоров'ю та життю. Рада опіки та піклування просить розглянути питання у судовому порядку про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх доньки [PERSON], [INFO], та стягнути з неї аліменти на у тримання дитини. (а.с.7-8). Таким чином, суд приходить до висновку, що наведені вище фактичні дані свідчать про безпричинне, свідоме ухилення відповідачів від виконання їхнього обов'язку по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України правовою підставою позбавлення батьківських прав матері, батька є ухилення їх від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.п.15, 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Савіни проти України» від 18.12.2008 ( заява №39948/06) право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла, п. 87). В Визначаючи, чи було конкретне втручання "необхідним у демократичному суспільстві", суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8 (див., наприклад, справи "Кутцнер проти Німеччини", N 46544/99, п. 65, ЄСПЛ 2002-I, та "Зоммерфельд проти Німеччини", [GC], N 31871/96, п. 66, ЄС/7/72003-VIII). Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу "Ньяоре проти Франції", N 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу "Скоццарі та Дж'юнта проти Італії" [GC], NN 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII). Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, справу "Хазе проти Німеччини", N 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004-III (витяги)). Можливо, потрібно буде з'ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я (див. справи "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", N 23848/04, п. 72, від 26 жовтня 2006 року; і "Гавелка та інші проти Чеської Республіки", N 23499/06, N 57, від 21 червня 2007 року). З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків (див., наприклад, справу "К. А. проти Фінляндії", N 27751 /95, п. 92, ЄСПЛ 2003-I). Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (див., наприклад, справу "Мозер проти Австрії", N 12643/02, п. 68, від 21 вересня 2006 року; згадані вище рішення у справі "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", пп. 73 - 76, та у справі Гавелка та інші, п. 61). Крім того, оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз'єднання сім'ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки), і чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (див., mutatis mutandis, ухвали у справах: "Шульц проти Польщі", N 50510/99, від 8 січня 2002 року; "Реммо і Узункая проти Німеччини", N 5496/04, від 20 березня 2007 року; та "Полашек проти Чеської Республіки", N 31885/05, від 8 січня 2007 року). Суд також повинен врахувати, чи самим дітям було надано можливість висловити свою думку, коли цього вимагали обставини (див., наприклад, згадані вище рішення у справах Гавелка та інші, п. 62, і Хазе, п. 97). Згідно з наданими доказами та поясненнями позивача суд приходить до висновку, що відповідачі дійсно ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому суд вважає, що відповідачі свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток [PERSON], не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклуються про стан її здоров'я, хоча б мав це робити, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Протягом усього часу розгляду справи по суті позивач не змінив підставу або предмет позову, не збільшив або не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Таким чином, з метою захисту прав і інтересів неповнолітньої дитини, суд вважає, що позбавлення відповідачів батьківських прав буде вчинене в інтересах [PERSON] Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів », за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно з ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно з ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 січня 2018 року становить 1492 грн. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не надала доказів щодо її непрацездатності, наявності інших утриманців, а тому суд задовольняє позов і стягує з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 19.10.2017 до повноліття дитини [PERSON], [INFO], тобто до [INFO] щомісячно. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не надав доказів щодо його непрацездатності, наявності інших утриманців, а тому суд задовольняє позов і стягує з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 19.10.2017 до повноліття дитини [PERSON], [INFO], тобто до [INFO] щомісячно. Аліменти стягувати на користь фізичної особи або установи, яка в подальшому буде утримувати дитину. З урахуванням обставин справи суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дитини. Згідно з ч.1 ст.190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачів за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідачів судовий збір в розмірі 1409,60 грн. з кожного на користь держави. На підставі ст. 60 ЦК України, п.2 ч.1 ст. 164, ст. ст. 165, 166, 180-182, 191 СК України, ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,

Outcome: approved