Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Коростишівського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна», третя особа: Громадська організація «Проти придурків та ідіотів», в якому просив суд: - визнати незаконними дії ПрАТ «ВФ Україна» щодо відмовлення поновлення надання загальнодоступних телекомунікаційних послуг з абонентського рахунку телефону [NUMBER] [PERSON] за його заявою від 22.06.2020. - зобов`язати ПрАТ " ВФ Україна" негайно поновити надання загальнодоступних телекомунікаційних послуг абонентського рахунку [NUMBER] [PERSON] за його заявою від 22.06.2020. - стягнути з ПрАТ " ВФ Україна " на користь [PERSON] кошти на відшкодування моральної шкоди у сумі 25000,00 грн та кошти витрачені на подання і розгляд даної позовної заяви в сумі 1022 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є користувачем мобільного телефонного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», абонентський номер [NUMBER] на його ім`я офіційно зареєстрований. Позивач є інвалідом ІІ групи. Жодної заборгованості за надані послуги споживач не мав, станом на 29.06.2020 залишок на рахунку споживача становить 1,04 грн. Оператор в порушення ч. 5 ст. 39 ЗУ «Про телекомунікації» з 01.03.2020 припинив надання споживачу телекомунікаційних послуг. 03 та 05 березня 2020 заявник направив оператору звернення про негайне припинення позбавлення надання послуг з яким надав копію пенсійного посвідчення про інвалідність ІІ групи. 22.06.2020 споживачем направлено оператору повторне звернення та вимагав негайно відновити надання послуг мобільного зв`язку. Звернення було надане у звичайному вигляді та підписаному електронним ключем у форматі p7s, як визначено ч. 12 ст. 1 ЗУ «Про електронні довірчі послуги» та направлено електронним відправленням. Оператор надання послуг не поновив, відповіді в порядку ст. 15 ЗУ «Про звернення громадян» споживачу не надав. Крім цього, відповідач у справі своїми діями щодо позбавлення надання телекомунікаційних послуг [PERSON] , спричинив немайнову шкоду, яка полягає у порушенні стосунків з оточуючими людьми, порушенні нормальних життєвих зв`язків, виникненні негативного для нього явища, зокрема, необхідності неодноразового повторного звернення на встановлення істини в справі та доказування для вирішення питання протиправної бездіяльності, витрачання особистого часу значних коштів, сили для відновлення свого порушеного права, що негативно відобразилось на його психоемоційному стані. Розмір моральної шкоди позивач оцінив в 25000 грн. На підготовку матеріалів позовної заяви до суду був витрачений час, вартість якого складає 1022,00 грн. Вказане стало підставою для звернення до суду з позовом. Відповідач Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» до суду направили відзив, в задоволенні позовних вимог просили відмовити. Відповідно до відзиву, номер [NUMBER] обліковується в базі ПрАТ «ВФ Україна», як абонент передплаченої форми Vodafone Передплата. 12.04.2018 р. вказаний абонентський номер зареєстрований на [PERSON] та обслуговується в мережі ПрАТ «ВФ Україна» без укладення письмового договору. 22.06.2020 до ПрАТ «ВФ Україна» звернувся абонент [PERSON] із заявою про негайне відновлення надання послуг. Із аналогічними заявами абонент [PERSON] звертався до ПрАТ» ВФ Україна» і раніше, щоразу на вказані заяви оператором телекомунікацій надавались вичерпні та обґрунтовані відповіді. Зокрема, 26.05.2020 надійшло шість заяв , серед яких була заява і про негайне відновлення надання послуг. За результатами розгляду вказаних заяв 01.06.2020 позивачу була надана обґрунтована відповідь. 02.06.2020 позивачем було знову скеровано до ПрАТ «ВФ Україна» аналогічну заяву про негайне відновлення надання послуг, за результатами розгляду якої 04.06.2020 позивачу була надана обґрунтована відповідь. Однак [PERSON] вказана відповідь була залишена поза увагою. 22.06.2020 абонент [PERSON] в черговий раз звернувся до ПрАТ «ВФ Україна» із заявою, в якій серед іншого містилась інформація щодо положень ч. 5 ст. 39 ЗУ «Про телекомунікації», яка не розповсюджується на послуги рухомого ( мобільного) зв`язку, надано рекомендації щодо підключення місячного пакету послуг в тарифі «Vodafone 4G Smart XS». Щодо моральної шкоди вважають її необґрунтованою та безпідставною, не підтвердженою доказами. Позивач [PERSON] направив до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що відзив необґрунтований та не підтверджений доказами. Дзвінки з телекомунікаційних мереж фіксованого телефонного зв`язку на телекомунікаційні мережі рухомого (мобільного) зв`язку не належать до загальнодоступних телекомунікаційних послуг, жодної заборгованості за надані послуги не мав. Розмір моральної шкоди та витрат, пов`язаних з розглядом справи, вважає обґрунтованим. Третя особа - громадська організація «Проти придурків та ідіотів» своїм правом щодо надання пояснень не скористалась. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 03.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонами до суду не подано заперечень про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, розглянувши заяви по суті справи сторін, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що номер [NUMBER] обліковується в базі ПрАТ «ВФ Україна» як абонент передплаченої форми Vodafone Передплата. Починаючи з 12.04.2018 року вказаний абонентський номер зареєстрований за позивачем - [PERSON] та обслуговується в мережі ПрАТ «ВФ Україна» без укладання письмового договору. 22.06.2020 р. [PERSON] звернувся до ПрАТ " ВФ Україна " на підставі ч. 5 ст. 39 ЗУ «Про телекомунікації» з заявою про негайне відновлення надання послуг - мобільного зв`язку абонентського номеру [NUMBER] (а.с.17). Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з принципу змагальності сторін, передбаченого ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову (правові висновки, що викладені в постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17). Правовідносини між операторами, провайдерами телекомунікацій та абонентами здійснюються на підставі норм цивільного законодавства України та Закону України «Про телекомунікації», Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою КМУ від 11.04.2012 № 295. Закон України «Про телекомунікації» є спеціальним Законом, який встановлює правову основу діяльності у сфері телекомунікацій, а також визначає повноваження держави щодо управління та регулювання зазначеної діяльності, а також права, обов`язки сторін та засади відповідальності фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у даній діяльності або користуються телекомунікаційними послугами. Згідно з ч.1, 2 ст.63 Закону України « Про телекомунікації» телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Умови надання телекомунікаційних послуг: укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації; оплата замовленої споживачем телекомунікаційної послуги. Відповідно до п. 5 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012р. за № 295 (надалі Правила) - оператори, провайдери надають споживачам послуги відповідно до Законів України «Про телекомунікації», «Про захист прав споживачів", цих Правил, інших нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері телекомунікацій. Частина друга статі 66 Закону України «Про телекомунікації» передбачає виключний перелік тарифів, які підлягають державному регулюванню шляхом встановлення граничних або фіксованих тарифів. Тарифи на послуги рухомого (мобільного) зв`язку до зазначеного переліку не входять, не підлягають державному регулюванню і встановлюються операторами, провайдерами самостійно. Відповідно до пункту 35 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012р. № 295, споживачі під час замовлення та/або отримання послуг мають право на вибір виду та кількості послуг, вибір тарифу, тарифного плану, встановленого оператором, з урахуванням пункту 58 зазначених Правил. Відповідно до абзацу другого пункту 58 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг оператор, провайдер встановлює та пропонує на вибір споживача тарифи на окремі послуги та/або тарифні плани на визначений ним перелік (пакет) послуг, а також строк їх дії (граничний та/або мінімальний). Порядок надання споживачеві інформації про послуги визначено у пунктах 49-51 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг. Зокрема, відповідно до підпунктів 1 і 2 пункту 49 Правил оператор зобов`язаний безоплатно доводити до відома абонента вичерпну інформацію про зміни умов надання послуг та зміни тарифів, тарифних планів на послуги (пакети послуг), що надаються споживачеві, відповідно до пункту 59 цих Правил. У таких випадках абонентові надсилається повідомлення, в якому зазначається інформація про зміни, дату і строк їх запровадження з посиланням на веб-сайт та/або номер телефону чи інше доступне споживачеві джерело інформації. Відповідно до пункту 59 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг Оператор у разі зміни тарифів, тарифних планів, які він встановлює самостійно, не пізніше ніж за сім календарних днів до їх зміни зобов`язаний: оприлюднити змінені тарифи, тарифні плани у засобах масової інформації та/або на своєму веб-сайті (за його наявності); повідомити абонентові про зміну тарифів, тарифних планів на послуги, що йому надаються. Згідно п. 3.3. Умов користування, Абонент має право Безоплатно обирати будь-який інший доступний для підключення тарифний план на момент запровадження Оператором змін умов надання послуг, тарифів, тарифних планів на послуги (пакетів послуг), що надаються Абонентові. Відсутність з боку Абонента дій, спрямованих на зміну тарифного плану, до моменту запровадження зазначених змін, свідчить про згоду Абонента з такими змінами. На час виникнення спірних правовідносин мобільний номер [NUMBER] обслуговувався за умовами передплаченого сервісу у тарифному плані «Vodafone 4G Smart XS». Місячний пакет сервісів «Vodafone 4G Smart XS», серед іншого, включає: безлімітні дзвінки в мережі ПрАТ «ВФ Україна»; 1 ГБ для Інтернет -доступу ( після вичерпання швидкість знижується до 8 КБіт/с); 100 хв. для дзвінків на номери інших українських мобільних операторів/міські номери по Україні. Інформація щодо умов ряду інших тарифних планів розміщена на офіційному сайті www.vodafone.ua в розділі «Тарифи». Відповідно до вказаного тарифу, за наявності достатньої суми на рахунку платіж за пакет послуг «Vodafone 4G Smart XS» знімається щомісяця, з урахуванням дати підключення. Якщо коштів недостатньо для підключення місячного пакету послуг, автоматично здійснюється перехід на щоденні умови тарифікації тарифного плану «Vodafone 4G Smart XS», які передбачають: безлімітні дзвінки в мережі ПрАТ «ВФ Україна» за 10,00 грн./день; тарифікацію Інтернет-доступу в розмірі 7,00 грн./100 Мб; дзвінки на номери інших українських мобільних операторів/міські номери по Україні за тарифом 1,00 грн./хв. Відповідно до ч. 5 ст. 39 Закону України «Про телекомунікації» оператори, провайдери телекомунікацій не мають права відмовляти в подальшому наданні загальнодоступних послуг особам з інвалідністю І та II груп усіх категорій, поточна заборгованість яких за отримані послуги не перевищує трьох мінімальних пенсій за віком. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 62 Закону України «Про телекомунікації» до загальнодоступних телекомунікаційних послуг належать: підключення кінцевого обладнання споживача до телекомунікаційних мереж фіксованого зв`язку загального користування (універсальний доступ), послуги фіксованого телефонного зв`язку в межах зони нумерації (місцевий телефонний зв`язок), а також виклик служб екстреної допомоги, послуги довідкових служб і зв`язку за допомогою таксофонів. Загальнодоступні телекомунікаційні послуги можуть надаватися з використанням технологій проводового та/або безпроводового доступу. Дзвінки з телекомунікаційних мереж фіксованого телефонного на телекомунікаційні мережі рухомого (мобільного) зв`язку не належать до загальнодоступних телекомунікаційних послуг. 24.06.2020 ПрАТ " ВФ Україна» направив [PERSON] на електронну пошту, відповідь на заяву від 22.06.2020, з якої вбачається, що в період з березня 2020 позивачу в повній мірі були надані роз`яснення на всі зауваження та питання. У листі, 01.06.2020 надано відомості з приводу застосування положень ч. 5 ст. 39 ЗУ «Про телекомунікації» не розповсюджується на послуги рухомого (мобільного ) зв`язку. У листі від 04.06.2020 позивачу було надано конкретні рекомендації щодо підключення місячного пакету послуг в тарифі «Vodafone 4G Smart XS». Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивачем не надано достатніх доказів в обґрунтування позовних вимог, не доведено обставини на які посилається [PERSON] , що є наслідком відмови в їх задоволенні. Відповідно до частини 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення її прав. На підставі ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, що заподіяла моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а так само з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до норм Цивільного кодексу шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Позивачем в порушення норми ст. 81, 83 ЦПК України не надано доказів на підтвердження фактів та обставин протиправних дій відповідача та завданням йому моральної шкоди. Оскільки суд дійшов до висновку про відсутність порушень прав позивача зі сторони відповідача то і не підлягають задоволенню вимоги в частині відшкодування моральної шкоди. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає необхідним відмовити і в задоволенні вимог позивача в частині стягнення з відповідача коштів витрачених на подання і розгляд даної позовної заяви в розмірі 1022 грн., які є судовими витратами і суд вирішує їх з врахуванням вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що не знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а в їх задоволенні слід відмовити. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed