Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

ТОВ «Хмільницьке» звернулося до суду з позовом до ФГ «Поділля Н» (відповідач 1), [PERSON] (відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача РС Калинівського РУЮ Вінницької області про визнання договору оренди земельної ділянки від 01.08.2015 року недійсним. Позов мотивовано тим, що 14.11.2005 року між ТОВ «ім. Б.Хмельницького», правонаступником якого є ТОВ «Хмільницьке», та відповідачем 2 було укладено договір оренди земельної ділянки №49 терміном на 10 років. Протягом дії договору оренди ТОВ «Хмільницьке» належним чином виконувало свої договірні зобов'язання, а відповідач 2 будь-яких претензій не заявляла. У звязку з тим, що строк дії договору оренди №49 від 14.11.2005 року спливав 14.11.2015 року, ТОВ «Хмільницьке», скориставшись своїм переважним правом на поновлення строку оренди земельної ділянки уклало з відповідачем 2 новий договір оренди земельної ділянки №97 від 01.04.2015 року. В грудні 2015 року ТОВ «Хмільницьке» стало відомо, що 01.08.2015 року [PERSON] уклала договір оренди даної земельної ділянки із ФГ "Поділля Н". Укладення договору оренди між відповідачами 1 та 2 порушує переважне право ТОВ «Хмільницьке» на поновлення договору оренди, а тому ТОВ «Хмільницьке», просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № б/н від 01.08.2015 року укладений між [PERSON] та ФГ «Поділля Н» та скасувати зареєстроване за ФГ «Поділля Н» інше речове право (право оренди) відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26152570 від 15.11.2015 року. 26.01.2016 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до ТОВ «Хмільницьке», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні зустрічного позивача: ФГ «Поділля Н», РС Калинівського РУЮ Вінницької області про визнання недійсним договору № 97 від 01.04.2015 року. Зустрічна позовна заява мотивована тим, що 20.02.2015 року між [PERSON] та ФГ «Поділля Н» укладено договір оренди землі з орендною платою 6%. 01.08.2015 року між [PERSON] та ФГ «Поділля Н», укладено договір оренди землі від 01.08.2015 року з орендною платою 7%, який в подальшому зареєстровано в Державному реєстрі речових прав. При цьому, [PERSON] зазначає, що наміру продовжувати договір оренди із ТОВ «Хмільницьке» вона не мала, оскільки орендна плата є занадто низькою. Також, [PERSON] зазначає, що договір оренди №97 від 01.04.2015 року вона не підписувала, а лише ставила свій підпис при отриманні орендної плати за попереднім договором. За таких обставин, [PERSON] просить визнати недійсним договір оренди землі №97 від 01.04.2015 року укладений між ТОВ «Хмільницьке» та [PERSON] 26.01.2016 року представником ТОВ «Хмільницьке» [PERSON] подано заяву про залишення частини позовних вимог без розгляду, відповідно до якої представник ТОВ «Хмільницьке» просив залишити без розгляду позовну вимогу про скасування зареєстрованого за ФГ «Поділля Н» іншого речового права (права оренди) відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26152570 від 15.11.2015 року. Ухвалою суду від 26.01.2016 року позовну заяву ТОВ «Хмільницьке» до ФГ «Поділля Н» (відповідач 1), [PERSON] (відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача РС Калинівського РУЮ Вінницької області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування реєстрації права оренди, в частині позовної вимоги про скасування зареєстрованого за ФГ «Поділля Н» іншого речового права (права оренди) відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 26152570 від 15.11.2015 року - залишено без розгляду. Прийнято до провадження та об'єднано в одне провадження цивільний позов ТОВ «Хмільницьке» до ФГ «Поділля Н» (відповідач 1), [PERSON] (відповідач 2) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача РС Калинівського РУЮ Вінницької області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та зустрічну позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Хмільницьке», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні зустрічного позивача: ФГ «Поділля Н», РС Калинівського РУЮ Вінницької області про визнання недійсним договору № 97 від 01.04.2015 року укладеного між ТОВ «Хмільницьке» та [PERSON] В судовому засіданні представник ТОВ «Хмільницьке» [PERSON] підтримав первісний позов, з наведених в ньому підстав та просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки б/н від 01.08.2015 року укладений між [PERSON] та ФГ "Поділля Н", як такий що порушує переважне право ТОВ «Хмільницьке», закріплене в ст. 33 Закону України "Про оренду землі" на поновлення договору оренди земельної ділянки. Також представником ТОВ "Хмільницьке" надані письмові заперечення проти зустрічного позову [PERSON] в яких просить відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви, оскільки договір №97 від 01.04.2015 року [PERSON] підписувала власноручно, даний договір відповідає вимогам ст.ст. 4-6, 11, 15, 17, 19 ЗУ "Про оренду землі" та ст. 203 ЦК України. Також, [PERSON] зазначає, що [PERSON] жодним чином не повідомляла ТОВ «Хмільницьке» про намір передати належну їй земельну ділянку ФГ «Поділля Н» та про укладення 20.02.2015 року між [PERSON] та ФГ «Поділля Н» договору оренди тієї ж земельної ділянки, яку орендує ТОВ «Хмільницьке». Представник ФГ "Поділля Н" [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення первісного позову та підтримав надані ним письмові заперечення від 13.01.2016 року в яких зазначив, що реалізація переважного права попереднього орендаря на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання ним встановлених ст. 33 Закону України "Про оренду землі" певної процедури і у визначені строки. Вказаної процедури ТОВ "Хмільницьке" не дотрималось, зокрема не направляло [PERSON] лист - повідомлення про поновлення договору оренди, не направляло додаткову угоду до договору оренди, натомість [PERSON] у встановлений вказаним Законом строк повідомила ТОВ "Хмільницьке" про не бажання продовження орендних відносин із ТОВ "Хмільницьке". Також звернув увагу суду на те, що умови визначені ТОВ "Хмільницьке" в договорі від 01.04.2015 року щодо орендної плати, яка становлять 5% від нормативної грошової оцінки, в той час як згідно договору від 01.08.2015 року укладеного з ФГ "Поділля Н" [PERSON] отримує орендну плату в розмірі 7% від нормативної грошової оцінки, більшою є також натуральна форма оплати. Представник [PERSON] - [PERSON] заперечив проти задоволення первісного позову та підтримав зустрічну позовну заяву, з наведених в ній підстав. Зустрічний позов просив задовольнити. Представник РС Калинівського РУЮ Вінницької області у судове засідання не з'явився, причини неявки не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Ухвалою суду від 25.02.2016 року визнано обов'язковою явку [PERSON], для надання особистих пояснень. Разом з тим, [PERSON] будучи неодноразово повідомленою про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила. В зустрічній позовній заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що як первісний так і зустрічний позов задоволенню не підлягають, враховуючи наступне. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 14.11.2005 року між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «ім.Б.Хмельницького» (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки № 49 (а.с.6-7), за умовами якого орендодавець надала, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 5,4552 га., посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №099753 (а.с.9). Договір укладено на 10 років, строк дії договору до 14.11.2015 року. Орендна плата встановлюється в грошовій формі та в розмірі 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки або в натуральній формі с/г продукцією. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Договір зареєстрований у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії "Центру ДЗК" про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.03.2007 року №040783500212. На виконання вказаного договору його сторонами було складено акт приймання-передачі земельної ділянки що орендується від 17.03.2007 року (а.с.8). Витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.18), а також протоколом №2 загальних зборів учасників ТОВ «ім.Б.Хмельницького» від 25.12.2008 року (а.с.15-17) підтверджено, що ТОВ «Хмільницьке» є правонаступником ТОВ «ім.Б.Хмельницького». 01.04.2015 року між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Хмільницьке» (орендар) укладено договір оренди землі № 97 (а.с.11-12), за умовами якого орендодавець надала, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,4552 га., кадастровий номер земельної ділянки 0524883500030010328. Договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 5% нормативно-грошової оцінки земельної ділянки 8006,67 грн. на рік, або у натуральній формі. 01.08.2015 року між [PERSON] (орендодавець) та ФГ «Поділля Н» (орендар) укладено договір оренди землі (а.с.91-93), за умовами якого орендодавець надала, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером 0524883500:03:001:0328. Договір укладено на 7 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Орендна плата вноситься орендарем один раз на рік у натуральній або грошовій формі за вибором орендодавця у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки. У разі внесення орендної плати у натуральній формі її розмір становить 3500 кг. зернових та 100 кг. цукру. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 47641565 від 15.11.2015 року вказаний договір пройшов державну реєстрацію (а.с. 13). Відповідно до ч. 4\~ст. 124 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. За змістом ч. 2\~ст. 792 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України)\~\~майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства \~ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Відповідно до\~ст. 13 Закону України «Про оренду землі»\~під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України). У первісній позовній заяві, а також запереченнях проти зустрічного позову від 10.02.2016 року представник первісного позивача зазначає, що ТОВ «Хмільницьке» скористалось своїм переважним правом на поновлення строку договору оренди земельної ділянки, шляхом укладення нового договору оренди №97 від 01.04.2015 року. Разом з тим, вказані доводи представника позивача не узгоджуються з вимогами чинного законодавства. Так, статтею 33 Закону України "Про оренду землі" визначено процедуру поновлення договору оренди землі. Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Таким чином, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої процедури та наявності волевиявлення сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених ст. 15 Закону України "Про оренду землі", переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Також, частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обовязки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди: - із новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право; - у випадку недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору, на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права; - укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю у поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати обєкт оренди для власних потреб. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-219 цс14. Враховуючи вищевикладене та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що первісний позов не підлягає задоволенню. Так, обставини належного виконання обов'язків ТОВ «Хмільницьке» як орендаря за договором від 14.11.2005 року сторонами не заперечувались. Разом з тим, ТОВ "Хмільницьке" не скористалось своїм переважним правом визначеним в договорі від 14.11.2005 року, а також не виконало вимог та умов, не дотрималось процедури зазначеної в ч.ч. 1-5, 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» які б давали право на поновлення договору оренди земельної ділянки. Натомість ТОВ «Хмільницьке» уклало з [PERSON] новий договір оренди №97 від 01.04.2015 року. При цьому представник позивача в судовому засіданні пояснив, що ні лист-повідомлення, ні додаткова угода на адресу [PERSON] не направлялась.Тому доводи ТОВ «Хмільницьке» про те, що його переважне право на поновлення строку договору оренди земельної ділянки порушено не знайшли свого підтвердження. Також суд враховує, що по закінченню строку дії договору оренди земельної ділянки від 14.11.2005 року [PERSON] листом повідомленням від 15.11.2015 року (а.с.41) повідомила ТОВ «Хмільницьке» про своє не бажання продовжувати договірні відносини із ТОВ «Хмільницьке» щодо оренди належної їй земельної ділянки. Згідно фіскального чека (а.с.42), а також опису вкладення в цінний лист, адресований ТОВ «Хмільницьке» (а.с.43) вказаний лист [PERSON] від 15.11.2015 року був направлений до ТОВ «Хмільницьке» 14.12.2015 року, тобто протягом строку, визначеного ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі». Отримання вказаного листа ТОВ «Хмільницьке» підтвердив у судовому засіданні його представник. Зазначене спростовує доводи ТОВ «Хмільницьке» про те, що [PERSON] жодним чином не повідомляла ТОВ «Хмільницьке» про намір передати належну їй земельну ділянку ФГ «Поділля Н». Суд відхиляє доводи представника ТОВ «Хмільницьке» про те, що [PERSON] незаконно уклала з ФГ «Поділля Н» договір оренди від 20.02.2015 року тієї ж земельної ділянки, яку орендує ТОВ «Хмільницьке». Як видно з позовних вимог ТОВ «Хмільницьке» просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений від 01.08.2015 року між ФГ «Поділля Н» та [PERSON] Вказані вимоги позивачем не змінювались, хоча відповідні права позивача представнику ТОВ «Хмільницьке» судом було розяснено. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на це, правомірність укладення [PERSON] договору від 20.02.2015 року з ФГ «Поділля Н» не є предметом даного позову. Окрім того, відповідно до п. 43 договору від 20.02.2015 року договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, однак вказаний договір не пройшов державну реєстрацію. Окрім того договір від 01.08.2015 року укладений ФГ «Поділля Н» та [PERSON] містить більший розмір орендної плати ніж договір від 01.04.2015 року укладений з ТОВ «Хмільницьке». Таким чином доводи ТОВ «Хмільницьке», що укладення договору оренди земельної ділянки 01.08.2015 року ФГ «Поділля Н» з [PERSON] порушило переважне право ТОВ «Хмільницьке» на оренду земельної ділянки [PERSON] не знайшли свого підтвердження. При цьому суд враховує вимоги ст. 125 Земельного кодексу України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з нормами ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено судом договір укладений ТОВ «Хмільницьке» з [PERSON] від 01.04.2015 року не пройшов державну реєстрацію. Натомість, договір від 01.08.2015 року укладений між ФГ «Поділля Н» та [PERSON] пройшов державну реєстрацію, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 47641565 від 15.11.2015 року (а.с. 13). Враховуючи вищевикладене, первісний позов задоволенню не підлягає. У свою чергу зустрічну позовну заяву [PERSON] мотивує тим, що договір оренди №97 від 01.04.2015 року вона не підписувала, а лише ставила свій підпис при отриманні орендної плати за попереднім договором. Відповідно до вимог\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з положеннями\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою\~\~та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частиною 3\~ст. 10 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Для зясування обставин укладення договору оренди від 01.04.2015 року, враховуючи те, що представник [PERSON] в судовому засіданні не зміг повідомити суду всіх обставин укладення даного договору, ухвалою суду від 25.02.2016 року було визнано обов'язковою явку [PERSON], для надання особистих пояснень. Разом з тим, [PERSON] у судові засідання не зявлялась та не повідомляла причини своєї неявки до суду, вказавши у зустрічній позовній заяві про розгляд справи за її відсутності. Про дату, час і місце судових засідань повідомлялась завчасно та належним чином. Отже, пославшись на те, що договір оренди земельної ділянки [PERSON] не підписувала, вона, відповідно до ст. 60 ЦПК України, як позивач за зустрічним позовом зобов'язана довести те, що підпис в договорі оренди їй не належить. При цьому в ч. 2\~ст. 218 ЦК України\~визначено, що заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду у таких справах не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Зазначене положення закону роз'яснено судам також і в п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». При цьому судом, у відповідності до ст. 10 ЦПК України, було розяснено сторонам право просити суд призначити експертизу для встановлення належності підпису у договорі оренди землі №97 від 01.04.2015 року, розяснено наслідки не вчинення даних процесуальних дій, однак клопотань про призначення експертизи не надійшло, а проведення експертизи за ініціативою суду неможливе згідно вимог ст. 143 ЦПК України. Згідно зі ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. За таких обставин, суд дійшов висновку що обставини, на які посилається [PERSON] у зустрічній позовній заяві є недоведеними, а тому зустрічна позовна заява задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для задоволення первісного позову та зустрічної позовної заяви. Судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: dismissed