Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

26.09.2017 [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] [PERSON] про усунення порушень права власності на землю та зобов'язання вчинити певні дії. Заявлений позов [PERSON] вмотивував так. Позивач проживає в ж/будинку під [ADDRESS] і використовує для обслуговування ж/будинку земельну ділянку площею 0,1345 га, яка перебуває у його приватній власності. Користувачами суміжних земельних ділянок є громадяни [PERSON] та [PERSON] (відповідачі). Останні чинять перешкоди [PERSON] у користуванні та володінні його ділянкою, що проявилося в такому. Відповідачі по всій довжині правої сторони від вулиці Шевченка захопили частину земельної ділянки позивача та використовують таку у власних цілях, загальна площа захопленої земельної ділянки становить 0,0139 га. Згідно Акту встановлення межових знаків від 09.09.2015 року виготовленим ТОВ "Землемір" від т.Б до т.В - [PERSON], а від т.В. до т.Г - [PERSON]. Під час винесення меж ділянки в натуру на місцевості, яку проводив ТОВ "Землемір", виявилася накладка земельних ділянок відповідачів на земельну ділянку позивача. Добровільно перенести огорожу відповідачі не бажають. Дані обставини стали підставою для звернення позивачем до суду з цим позовом. Позивач та його представник заявлений позов підтримали просять такий задовольнити. Відповідачі та їх представник позов [PERSON] заперечили, а свою позицію обгрунтували так. Позивач використовує земельну ділянку для обслуговування ж/будинку площею 0,1345 га, яка є його приватною власністю, кадастровий номер [NUMBER]. Право власності позивачем зареєстроване 22.07.2016 р. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] був виготовлений у 2015 році та погоджений без належного їх повідомлення та участі за рішенням другої сесії сьомого скликання Колочавської сільської ради від 24.12.2015 р. № 11 "Про погодження меж земельної ділянки". Натомість, відповідачі набули право власності на земельні ділянки виділені їм для обслуговування ж/будинку: [PERSON] - площею 0,0939 га, за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] - 06.12.2014; [PERSON] - площею 0,1289 га, за адресою : [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER] - 06.12.2014. При розробленні землевпорядної документації, що посвідчує право власності на вказане нерухоме майно , відповідачами було погоджено межу з батьком позивача - [PERSON], який на той час був їх суміжним землекористувачем. Жодних порушень права власності позивача на земельну ділянку, що є предметом позовних вимог, з їх боку не відбулося, огорожа, яку позивач просить перенести встановлена позивачем та його покійним батьком [PERSON] , вже більше десяти років. Під час реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку для будівництва та обслуговування ж/будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1345 га, та під час виготовлення, погодження та державної реєстрації вказаної земельної ділянки у державному земельному кадастрі жодних накладок на їх земельні ділянки не виявлено. Тому просять відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки такий є надуманим та необгрунтованим. Третя особа Колочавська сільська рада без самостійних вимог в особі уповноважених представників висловили позицію про винесення судового рішення відповідно до вимог закону та обгрунтували її такими поясненнями. Сторони як суміжні землевласники є свояками між собою. Земельна ділянка [PERSON] на межі з земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] закріплена стаціонарною огорожею. Покійний батько позивача [PERSON] за життя погодив це розмежування, що відображено в правоустановчих документах відповідачів. Натомість відповідачі не погодили розміщення межі в проекті землеустрою позивача в зв'язку з цим сільська рад затвердила розміри земельної ділянки [PERSON] за спірною межою рішенням сесії. Представники сільської ради не змогли пояснити розбіжність фактичної площі земельної ділянки [PERSON] з площею зазначеною в його документах, тобто накладення земельних ділянок та заступ. Суд установив такі обставини. Сторони оформили і зареєстрували право власності на земельні ділянки з присвоєнням кадастрових номерів за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлових будинків у [ADDRESS] саме: - [PERSON] - на підставі рішення Колочавської сільської ради № 32 від 28.08.2015 р. за проектом землеустрою, виготовленим у 2015 р. і затвердженим рішенням Колочавської сільської ради № 20 від 27.03.2016 р., - по [ADDRESS] площею 0,1345 га; - [PERSON] - на підставі рішення Колочавської с/ради № 55 від 15.02.2011 р. за технічною документацією, виготовленою в 2013 р., - по [ADDRESS], площею 0,0939 га; - [PERSON] - на підставі рішення Колочавської сільської ради № 83 від 27.06.2013 р. за проектом землеустрою, виготовленим у 2013 р. по вул. [ADDRESS] площею 0,1290 га. Земельна ділянка [PERSON] межує із земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] межою від [ADDRESS] на плані геозйомки, складеному ТзОВ "Землемір" (а.с.6), а також на детальному плані забудови земельної ділянки, складеному КПП "Архітектура" (а.с.18). У планах з описом меж земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] також зазначено суміжним землевласником [PERSON]. Суміжне розмежування зазначених земельних ділянок закріплено стаціонарною огорожею по суцільній довжині межі (точки 2-8 на плані). Натомість протилежні межі земельних ділянок відповідачів (вглиб земельної ділянки не зафіксовані). Ці обставини не оспорюються і визнані сторонами. Предметом спору є накладення (заступ) на земельну ділянку позивача [PERSON], підтверджений фактичним вимірюванням на місцевості за геодезичною зйомкою із занесенням на план-схему спеціалістами ТзОВ "Землемір", а саме зі сторони земельної ділянки [PERSON] - площею 0,0093 га, зі сторони земельної ділянки [PERSON] - площею - 0,0046 га. Згідно плану земельної ділянки за проектом землеустрою [PERSON] ширина його земельної ділянки на межі [ADDRESS] становить 11,46 м. (від А до Б). Цей параметр ширини земельної ділянки погоджений сільською радою як суміжним землевласником від т.1 до т.2 не відповідає фактичним вимірам, зафіксованим ТзОВ "Землемір" станом на час розгляду справи, внаслідок чого фактично [PERSON] володіє і користується земельною ділянкою площею 0,1189 га замість наданих у власність із внесенням у державний реєстр за рішенням сільської ради площі 0,1345 га. Відповідачі, заперечуючи позов і покликаючись на те, що раніше виготовили документи і що покійний батько позивача - [PERSON] погодив їм суміжне землекористування за життя за встановленою огорожею, не змогли обгрунтовано пояснити чому вони не погодили як суміжні землевласники межу земельної ділянки позивача. Натомість цю межу погодила Колочавська сільська рада рішенням № 11 від 24.12.2015 р., затвердивши розміри земельної ділянки від т.2 до т.8, сільська рада як землевласник (розпорядник земель загального користування) встановила межі земельної ділянки [PERSON] з [ADDRESS] шириною 11,46 м (Т1 -Т.2); з [ADDRESS] - 12,34 м (т.8 - т.9), - і затвердила розмір земельної ділянки [PERSON] площею 0,1345 га. Відповідачі та третя особа на їх стороні Колочавська сільська рада визнали факт накладення (заступ) на земельну ділянку [PERSON], неспівпадіння ширини земельної ділянки [PERSON] на межі по [ADDRESS] і розбіжності площ земельної ділянки [PERSON] за документами і фактичними вимірами, однак не подали доказів спростування заступу (накладення) земельних ділянок. Ні в проекті землеустрою [PERSON], ні в технічних документах [PERSON], [PERSON], зокрема в актах прийому-передачі межових знаків на зберігання не зазначено опис межових знаків жодної земельної ділянки, зокрема в додатках не зазначено (не додано). Не має жодної відмітки, що цих землевласників станом на час відведення земельної ділянки в натурі на місцевості розмежовує стаціонарна огорожа з описом такої, зокрема кому належить огорожа тощо. Натомість Інструкція про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі на місцевості та їх закріплення межовими знаками (затв. Наказом № 376 від 18.05.2010 р.) передбачає закріплення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) межовими знаками на вибір замовника за трьома видами (п.3.1 Інструкції). Цією ж інструкцією передбачено, що в разі закріплення меж земельних ділянок, які збігаються із, зокрема огорожами, парканами, використовується такий вид межового знаку як закладний дюбель (деталь 2), який встановлюється в отвір у твердій поверхні. Закріплення межових знаків здійснюється у присутності власників земельних ділянок, які належно повідомляються про це, з фіксацією повідомлення (п.3.12 Інструкції). Отже, встановлення меж земельних ділянок [PERSON] , [PERSON], [PERSON] мало місце за неналежного виконання вимог Інструкції, що призвело до спору сторін. Згідно ст.106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. Витрати на встановлення суміжних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними. Згідно з ст. 152 ч.1 і ч.2 ЗК України - держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Суд, вважає, що для захисту прав позивача слід застосувати ст. 152 ч.3 п. "д" ЗК України, а саме відновити межу земельної ділянки на рівні наданої [PERSON] площі земельної ділянки за параметрами, затвердженими сільською радою. Для забезпечення цього слід зобов'язати відповідачів перенести огорожу вглиб своїх земельних ділянок, звільнивши площу заступу згідно із фактичними замірами. Натомість вимога позивача здійснити це за рахунок відповідачів не грунтується на законі, бо вимоги ст. 108 ЗК України передбачають спільне використання межових споруд, здійснення спільних витрат на утримання таких споруд, зокрема й огорожі (паркана) в рівних частках. Судові витрати у виді судового збору, сплаченого позивачем, покладаються на відповідачів у рівних частках.

Outcome: partial