Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

У травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2006 року, що стягуються з нього на користь [PERSON] на сина [PERSON] , [INFO] , з ј до 1/6 частки його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позову зазначав, що з 04 вересня 1999 року він перебував у шлюбі із [PERSON] , від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києвавід 26 грудня 2006 рокушлюб між сторонами розірвано. Цим же рішенням суду з нього стягнуто на користь відповідача аліменти на їхнього сина [PERSON] в розмірі ј частки усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 грудня 2006 року і до досягнення сином повноліття. 26 липня 2008 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] , [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , а [INFO] - син [PERSON] . З 03 лютого 2003 року по даний час він офіційно працює у Виробничому структурному підрозділі "Київське регіональне відділення" філії "Енергозбут" ПАТ "Укрзалізниця" на посаді інженера 1 категорії Київського лінійного відділу з посадовим окладом 6950 грн. У зв`язку з народженням дітей, із 06 квітня 2015 року по 02 січня 2016 року та з 23 січня 2017 року він перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку. На даний час його матеріальне становище погіршилося, через відсутність доходу. У період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку відповідно до виконавчого провадженням № 17083449 державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва визначає розмір аліментів на сина [PERSON] виходячи з середньомісячної заробітної плати встановленої Міністерством фінансів України по місту Києву в розмірі 13388 грн., тому розмір аліментів згідно із вказаним рішенням суду складає 3347 грн. на місяць, що становить майже 50 % його доходу. Враховуючи той факт, що на його утриманні перебуває троє дітей, принцип рівності матеріального забезпечення дітей, позивач вважає доцільним стягнення з нього на користь відповідача аліментів на сина [PERSON] в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), оскільки наявні підстави для зменшення розміру аліментів. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, остання подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за відсутності сторони позивача та задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву до суду, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позов вона визнає повністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 04 вересня 1999 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Солом`янського районного суду м. Києвавід 26 грудня 2006 року. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає з матір`ю. Згідно із рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2006 року із позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на сина [PERSON] в розмірі ј частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 грудня 2006 року і до досягнення сином повноліття. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2009 року місце проживання сина сторін [PERSON] визначено разом із матір`ю [PERSON] 26 липня 2008 року позивач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , від цього шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Із довідки від 14 травня 2015 року, виданої виробничим структурним підрозділом "Київське регіональне відділення" філія "Енергозбут" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", вбачається, що позивач [PERSON] працює на даному підприємстві з 03 лютого 2003 року на посаді інженера 1 категорії Київського лінійного відділу, на момент видачі довідки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, його посадовий оклад становить 6950 грн. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок по утриманню батьками дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо утримання дитини (ст. 141 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України у п. п. 17, 23 постанови № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем, перебування на утриманні позивача ще двох дітей, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів на дитину та стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved