Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Приватне підприємство «Новий Світ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою, посилаючись на те, що 08 серпня 2008 року між господарством та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки [NUMBER] загальною площею 6,09 га ріллі терміном на 12 років, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Новоархангельському районі 15 липня 2011 року №352630004000478. 04.08.2014 року [PERSON] звернувся із заявою до директора ПП "Новий світ", з проханням розірвати договір оренди земельної ділянки на території Тернівської сільської ради, на що йому було повідомлено листом від 18 серпня 2014 року, що підстав для дострокового розірвання вищевказаного договору оренди земельної ділянки ПП «Новий світ» не вбачає, умови договору виконує своєчасно та добросовісно і в подальшому до закінчення терміну дії договору буде виконувати свої обов'язки та користуватися своїми правами у відповідності до договору. За користування земельною ділянкою [PERSON] відповідно до вказаного договору з 2008 по 2014 роки ПП «Новий світ» виплачувалась орендна плата своєчасно та в строки, визначені умовами договору оренди. ПП "Новий світ" з моменту укладення договору є добросовісним землекористувачем: використовує земельну ділянку за цільовим призначенням, здійснює комплекс заходів щодо охорони земель, збереження і підвищення родючості ґрунтів та своєчасно і в повному обсязі виплачує орендну плату. У 2015 році [PERSON] були вчинені дії, які перешкоджали господарству у користуванні орендованою земельною ділянкою. Так на вказаній земельній ділянці, що знаходяться у полі № 204 останній встановив межові знаки та в 2015 році одноосібно використовував (вирощував сою), тому на його земельній ділянці здійснити посів кукурудзи в 2015 році ПП "Новий світ" не мало можливості через те, оскільки земельна ділянка була засіяна. Господарство вважає, що чинення перешкод орендодавцем у використанні орендованої згідно договору земельної ділянки є неправомірним. Просив зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод приватному підприємству «Новий світ» до 8 серпня 2020 року у користуванні орендованою земельною ділянкою [NUMBER] площею 6,09 га., що розташована у відповідності до державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 08 липня 2005 року на території Тернівської сільської ради Новоархангельського району. Зобов'язати [PERSON] негайно повернути у користування приватному підприємству "Новий світ" земельну ділянку [NUMBER] площею 6,09 га., що розташована у відповідності до державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 08 липня 2005 року на території Тернівської сільської ради, Новоархангельського району. Стягнути із [PERSON] на користь приватного підприємства "Новий світ" оплачені судові витрати, державне мито. В свою чергу [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до ПП «Новий світ» про розірвання договору оренди земельної ділянки, посилаючись на те, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 08.07.2005 року Новоархангельським районним відділом земельних ресурсів, йому належить на праві приватної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельна ділянка площею 6,09 га., що розташована на території Тернівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. Вищевказану земельну ділянку він згідно договору оренди землі, укладеного 08.08.2008 року, надав в оренду строком на дванадцять років ПП «Новий світ». Враховуючи те, що період складання договору був суміжний із завершенням сільськогосподарського року, керівництво підприємства попросило його одночасно із укладанням договору передати і земельну ділянку, зобов'язавшись зареєструвати вказаний договір відповідно до вимог чинного законодавства у десятиденний термін, на що він погодився. Після цього керівництво господарства, запевнивши його про те, що договір оренди земельної ділянки, зареєстрований у Новоархангельському Держземагенстві належним чином, почало обробіток земельної ділянки. 15.07.2011 року на його прохання надати йому один екземпляр договору оренди земельної ділянки відповідач погодився і цього ж дня надав йому копію договору. Вивчивши даний договір, ним було встановлено, що в порушення вимог Закону України «Про оренду землі» у договорі не зазначено кадастровий номер земельної ділянки, хоча дана умова договору була обов'язковою, також відповідно до ст. 25 цього ж закону відповідач повинен приступати до використання земельної ділянки в строки встановлені договором оренди землі лише зареєстрованим в установленому законом порядку, однак відповідач в односторонньому порядку збільшив строк дії договору на три роки. На його прохання внести зміни в строк дії договору відповідач відмовився. На його звернення від 10.04.2012 року № 21/10 до відповідача повідомити номер договору земельної ділянки, останній свідомо проігнорував його вимоги у відповіді, надавши лише дату реєстрації договору, не вказуючи номера, а в листі від 18.08.2014 року №104 відповідач вказав взагалі інший номер договору. Такий ганебний перебіг обставин спонукав його звернутися до відділу Держземагенства в Новоархангельському районі. Тричі на його адресу надходили відповіді, у яких було зазначено про те, що на земельну ділянку, яка належить мені відповідно до Державного акту на право власності серії [NUMBER], договір оренди взагалі не зареєстровано. У зв'язку з цим 08.09.2014 року він письмово повідомив керівництво ПП «Новий світ», про те, що на підставі інформації Держземагенства про відсутність відповідної реєстрації договору оренди, він самостійно буде здійснювати обробіток земельної ділянки, оскільки незважаючи на його листи та звернення до відповідача, в яких він зазначав про бажання розірвання договору оренди землі, у зв'язку з виявленими ним порушеннями вимог чинного законодавства України та невиконання умов договору оренди ПП «Новий світ» не виявило доброї волі для вирішення цього спору у позасудовому порядку. Крім цього, протягом всього періоду використання земельної ділянки [NUMBER] відповідач не виконує істотну умову договору, а саме п. 10 розділу «Орендна плата», в частині обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку, яка здійснюється з урахуванням індексів інфляції, що переглядається щорічно. Наприклад, у 2012 та 2013 роках сума орендної плати складала 4526 грн. 43 коп., а індекс інфляції складав у 2012 році - 99,8%, а у 2013 році - 100,5%. У 2014 році сума орендної плати була встановлена в сумі 7544 грн. 06 коп., а індекс інфляції складав 124,9%. Відповідачем це не було враховано під час орендної плати, починаючи з 2008 року та по теперішній час. На його неодноразові звернення до відповідача про здійснення повного розрахунку за договором оренди останній відповідав відмовою. Не виконується істотна умова договору № 13 розділу «Орендна плата», в частині того, що розмір орендної плати переглядається один раз на 2 роки, оскільки жодного разу він не був запрошений на загальні збори, де б розглядалося дане питання. Свідомо ігноруються його вимоги про внесення зміни до п. 9 розділу «Орендна плата» шляхом додаткової угоди договору в частині підвищення розміру орендної плати із 3% до 5%, оскільки це передбачено наказом ПП «Новий світ» № 07 від 31.03.2014 року. При погодженні з ПП «Новий світ» орендної плати за користування земельною ділянкою, яка є істотною умовою договору оренди землі, він розраховував на отримання необхідних йому обігових грошових коштів від підвищення розміру орендної плати. А отже у зв'язку з вищезгаданими порушеннями, він був позбавлений можливості отримання матеріальних благ, на які він розраховував при укладенні договору оренди землі. Також зазначив, що відповідно до абзацу третього частини першої статті 24 Закону України «Про оренду землі»: «орендодавець має право вимагати від орендаря:... дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил». Одним із обов'язкових заходів із забезпечення збереження родючості ґрунтів, які має здійснити землекористувач, є розробка і дотримання проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь. Вказаний обов'язок встановлений у частині четвертій статті 22 Земельного кодексу України, згідно з якою: «земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель». В той же час у зв'язку з тим, що в 2011-2013 роках йому стало відомо, що відповідач змінив технологію обробітку землі з механічного на хімічний, не дотримуючись ніякої ротації культур, 01.09.2014 року він звернувся до відповідача з проханням надати йому копії документації по веденню сівозміни, технічних карт механічного та хімічного обробітку земельної ділянки [NUMBER]. На дану заяву він отримав лише відповідь з переліком культур, які вирощувалися на земельній ділянці [NUMBER]. Тому, ним навіть не встановлено чи розроблений відповідачем згідно з вимогами чинного законодавства проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо земельної ділянки [NUMBER]. Крім цього ним встановлено, що в даний час належну йому земельну ділянку використовує зовсім інша приватна структура, з якою він не бажає співпрацювати, оскільки земельну ділянку він в змозі використовувати та обробляти самостійно. Враховуючи те, що протиправна бездіяльність ПП «Новий світ» загрожує збереженню стану орендованої земельної ділянки, вважав, що договір оренди землі має бути розірваний. Просив розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений 08 серпня 2008 року між ним та ПП «Новий світ». Зобов'язати ПП «Новий світ» негайно передати йому земельну ділянку [NUMBER] загальною площею 6,09 га, що розташована на території Тернівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області в стані, придатному для цільового використання. Судові витрати покласти на рахунок ПП «Новий світ». 10.11.2015 року на підставі ухвали Новоархангельського районного суду Кіровоградської області первісний позов було об'єднано в одне провадження із зустрічним позовом /а.с.66/. Представник ПП «Новий світ» в судовому засіданні первісний позов підтримав повністю та просив його задовольнити, зустрічний позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. [PERSON] та його представник первісний позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні, зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити. Представник третьої особи, який не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ Держгеокадастру у Новоархангельському районі Кіровоградської області, вважав, що підстав для розірвання договору оренди землі не вбачається. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що первісний позов обґрунтований і підлягає задоволенню, а зустрічний не обґрунтований і не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. У відповідності до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 08.07.2005 року [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 6,09 га, яка розташована на території Тернівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області /а.с.8/. 08.08.2008 року між [PERSON] та ПП «Новий Світ» в особі директора [PERSON] було укладеного договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано у відділі Держкомзему Новоархангельського району 15.07.2011 року за № 352630004000478 /а.с.5-7/. Зазначений договір відповідно до п. 8 укладено терміном на дванадцять років. П. 9 вказує, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3 % грошовому виразі від нормативної грошової оцінки. П. 20 договору вказує на те, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у десятиденний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання - передачі. У п. 21 зазначено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Згідно з п. 29 договору орендодавець зобов'язаний передати земельну ділянку, що відповідає умовам договору оренди; не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою, дане закріплено в ст. 24 Закону України «Про оренду землі». Акт про передачу та прийом земельної ділянки в натурі підписано сторонами 08.08.2008 року, акт визначення меж земельної ділянки в натурі підписано сторонами 15.07.2011 року /а.с.7/. Відповідно до відповіді відділу Держземагенства у Новоархангельському районі Кіровоградської області - 15.07.2011 року за № 352360004000478 відділом було зареєстровано договір оренди земельної ділянки, що розташована на території Тернівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області площею 6,09 га, стоком на 12 років між [PERSON] та ПП «Новий Світ». Договорів суборенди земельної ділянки станом на 01.01.2013 року не зареєстровано /а.с.84/. Згідно довідки ПП «Новий Світ» господарство на земельній ділянці [PERSON] вирощувало в 2012 році - соняшник, в 2013 році - оз. ячмінь, в 2014 році -кукурудзу /а.с.120/. З довідки ПП «Новий Світ» вбачається використання господарством добрив та засобів захисту рослин, при обробітку земельної ділянки [PERSON] /а.с.121/. В 2015 році [PERSON] на власний розсуд та з власної ініціативи, в період дії договору оренди землі, без його розірвання, займався обробітком належної йому на праві приватної власності земельної ділянки [NUMBER] (виходячи з його пояснень та пояснень представника ПП «Новий Світ). ПП «Новий Світ» зареєстровано про, що свідчить виписка з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, основним видом економічної діяльності підприємства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур /а.с.103/. Відповідно до п. 5.2.1 статуту ПП «Новий Світ» одним із видів діяльності є діяльність у сфері сільського господарства та рибальства, в т. ч. ведення товарного сільськогосподарського виробництва; вирощування зернових, технічних та решти культур; переробка, реалізація сіль господарської та іншої продукції як власного виробництва, так і виробництва інших осіб; обробка сільськогосподарських та інших земель /а.с.104-111/. Спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює відносини з оренди земельних ділянок є Закон України «Про оренду землі» . Ст. 1 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон), визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Орендодавцями землі відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендарями землі відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Право оренди земельної ділянки, відповідно до приписів ч. 5 ст. 6 Закону, підлягає державній реєстрації. Ст. 13 Закону вказує, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У відповідності до ст. 27 Закону орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленомузаконом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями. Розмір відшкодування орендодавцем збитків, завданих орендарю, повинен бути зменшений, якщо орендар навмисно або через необережність спричинив збільшення розмірів збитків унаслідок невиконання чи неналежного виконання умов договору орендодавцем або не вжив заходів щодо їх зменшення. Спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку, на що вказує ст. 35 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 18, ч. 1 ст. 20 Закону України « Про оренду землі», які діяли на момент вчинення правочину, договір оренди землі підлягає державній реєстрації й на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України і є укладеним з моменту такої реєстрації. Порядок державної реєстрації договорів оренди землі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 року № 2073, а відповідно до Указу Президента України від 17.02.2003 року «Про заходи створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру», який у силу ст. 106 Конституції України є обов'язковим до виконання на території України, на Державний комітет України по земельних ресурсах покладено обов'язок щодо здійснення у складі державного земельного кадастру, реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди земельних ділянок. Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого Постановою від 25 грудня 1998 року № 2073, державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Згідно ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору - є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України, яка діяла на момент вчинення правочину, договір який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації. Згідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Стаття 25 Закону України «Про оренду землі» - орендар земельної ділянки зобов'язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі; виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно - заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка діяла на момент вчинення правочину, істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди ; строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо. Невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі ; акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Відповідно до ч. 1 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. В зустрічному позові [PERSON] посилається на те, що ПП «Новий Світ» збільшило дію договору на три роки, хоча виходячи з первісного договору ПП «Новий Світ» відраховує дію договору з моменту укладання тобто з 08.08.2008 року, на думку суду таке твердження [PERSON] є помилковим та не може бути прийнято судом. Крім того, в позові [PERSON] наголошує, на тому, що договір оренди землі не зареєстровано, виходячи із відповідей Держгеокадастру в Новоархангельському районі, але суд зауважує на це, враховуючи те, що оглянутих в судовому засіданні договорах містились однакові номера реєстрації, хоча вони і мали технічні виправлення. До третьої особи [PERSON] звертався з листами, вказуючи зовсім інші номери реєстрації договору, а тому і отримував відповіді, що договори оренди землі за зазначеним номером не зареєстровано /а.с.43-44,45,46/. [PERSON] також в позовній заяві вказав на те, що ПП «Новий Світ» в порушення п. 10 договору оренди землі проводить виплату орендної плати без урахування індексів інфляції, починаючи з 2008 року, але з наданої ПП «Новий світ» довідки про нарахування орендної плати [PERSON] вбачається протилежне, а саме, що господарство нараховує орендну плату з урахуванням індексів інфляції та 3 % від нормативно грошової оцінки землі, що складає відповідно до п. 5 договору 79610 грн., в 2015 році [PERSON] орендну плату не отримував /а.с.5,122/. При цьому суд звертає увагу на те, що [PERSON] не звернувся до суду з вимогою, щодо стягнення недоотриманої орендної плати. Щодо зазначення в позові питання перегляду розміру орендної плати один раз на два роки суд зауважує, на те, що в п. 13 договору оренди землі зазначено конкретні обставини вчинення зазначеної дії, а саме зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Отже, розмір та умови оплати, зазначені в договорі, не можуть суперечити чинному на час укладення договору законодавству. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. У п. 1 Указу Президента України від 2 лютого 2002 року N 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» з подальшими змінами № 725/2008 року було визначено сплату орендної плати не менше 3 % визначеної відповідно до законодавства вартості землі, даний указ є рекомендаційним. В подальшому зміни до зазначеного Указу не вносились, та виходячи з умов договору в ньому визначено розмір сплати орендної плати в розмірі 3 % від нормативно грошової оцінки. Враховуючи викладене на думку суду, за період оренди земельної ділянки, підстав для перегляду розміру орендної плати не було. Разом з тим [PERSON] в позові наголошував на тому, що йому не збільшено розмір орендної плати із 3 % до 5 %, як це передбачено наказом ПП «Новий Світ» /а.с.145/. З цього приводу суд виходить з наступного, що договір оренди землі є двостороннім, виплатним та консенсуальним.Наказ керівника з приводу збільшення орендної плати, несе за собою правові наслідки, в разі погодження з орендарем, в односторонньому порядку збільшення або зменшення орендної плати не допускається, виходячи з умов укладеного договору оренди землі /а.с.5-7/. Додаткова угода до договору оренди землі між сторонами щодо збільшення розміру орендної плати не укладалась. На думку суду орендна плата [PERSON], як орендодавцю, нараховувалась та виплачувалась ПП «Новий Світ», як орендарем, належним чином з суворим дотриманням умов договору. Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямовані на врегулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування визначені нормами Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року № 858-IV. Частиною 3 ст. 52 Закону України «Про землеустрій» встановлено, що порядок розробки проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, встановлюється Кабінетом Міністрів України. На виконання вимог ч. 3 ст. 52 Закону України «Про землеустрій» постановою Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2011 року № 1134 затверджено Порядок розроблення проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь. З огляду на те, що на момент укладання сторонами договору оренди тобто 08.08.2008 року порядок розроблення проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь не існував, суд не вважає, що використання земельної ділянки [PERSON] без розроблення такого проекту погіршує екологічний стан земельної ділянки чи родючість ґрунтів. Тимчасовий порядок присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.0.08.2010 року за № 749, було прийнято до укладення договору оренди землі, а тому не вимагалось зазначення його в договорі оренди землі. На переконання суду своїми неправомірними діями [PERSON] створив ПП «Новий Світ» перешкоди у користуванні орендованою земельною ділянкою у 2015 році, в період дії договору оренди земельної ділянки. Враховуючи викладене та положення вищеперелічених статей суд приходить до висновку про задоволення в повному обсязі первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК не підлягають відшкодуванню [PERSON], понесені ним судові витрати, разом з тим з останнього на користь ПП «Новий Світ» підлягають стягненню судові витрати, понесені господарством при зверненні до суду з первісним позовом На підставі наведеного, та

Outcome: approved