Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

05.12.2013 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що на основі договору дарування від 11.05.2006 року [PERSON] став власником 1/4 частини будинку [ADDRESS]. Рішенням сільради № 339-6-у від 22.09.2006 року [PERSON] виділено земельну ділянку, розміром 0,005 га для обслуговування його 1/4 частини будинку. Будинок на трьох сусідів, де ще 1/4 частина будинку належить [PERSON] і 1/2 частина будинку - [PERSON] На земельну ділянку [PERSON], для приватизації, виготовлено кадастровий план, де межа з сусідкою по будинку [PERSON] проходить по стіні кімнат, як і в усьому будинку. Це додатково підтверджено Київським державним підприємством "Київгеоінформатика" від 08.02.2007 року. Земельна комісія сільради, по проханню [PERSON], актом від 25.11.2006 року, встановила нову межу між сусідами по будинку - [PERSON] і [PERSON], на метр від веранди [PERSON], що фактично знаходиться між двома вікнами [PERSON], без його згоди, його єдиної кімнати площею 12 м2, тим самим створили [PERSON] незручність підходити до вікна під час ремонту з часом, а саме 12.12.2011 року. Цей акт земельної комісії був визнаний сільрадою незаконним, в зв'язку з чим, межа знову встановлена по стіні кімнат. Йдучи на зустріч сусідці [PERSON], і щоб дати їй можливість підходити до веранди для її обслуговування, [PERSON] 16.03.2012 року написав в сільраду заяву з проханням про виділення із його земельної ділянки частку для [PERSON] Розглянувши заяву, сільрада задовольнила його прохання, і винесла відповідне рішення від 20.04.2012 року, відокремивши приблизно 1,7 м2 із земельної частки [PERSON] сусідці [PERSON], з перестановкою її паркану. Але [PERSON] свій паркан не переставила. Через два місяці, 20.06.2012 року сільрада повторно попередила [PERSON], письмово, щоб та знесла паркан, що знову не було виконано. 21.08.2012 року рішенням адміністративної комісії сільради постановили - "в триденний термін демонтувати паркан", але [PERSON] знову проігнорувала рішення сільради. 05.09.2013 року дочка [PERSON] - відповідач по справі [PERSON] даний паркан демонтувала. Факт скоєння відповідачем протиправних дій позивач підтверджує листом Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області за підписом начальника [PERSON] від 20.09.2013 року; сесією сільради від 01.09.2013 року за підписом голови [PERSON]; комісією правопорядку і законності при Старівській сільраді від 21.10.2013 року. Завдані [PERSON] матеріальні збитки, пов'язані з пошкодженням паркану, складають 636,04 грн. З огляду на вказане представник позивача просить суд утримати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 636,04 грн. в порядку відшкодування за завдану матеріальну шкоду; 5 000,00 грн. в порядку відшкодування за завдану моральну шкоду ат понесені судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, вказала, що заміри Державного підприємства "Київгеоінформатика" ніяким чином не підтверджують заміри меж, оскільки дані заміри повинні додаватися до технічної документації для приватизації земельної ділянки, яка повинна бути затверджена сесією сільської Ради. Надані заміри не узгоджені з земельною комісією с.Старе, не підписані головою сільської ради та не затверджені на сесії селищної Ради. Винесеним рішенням сільська рада дійсно приєднала 1,7 м2 до земель [PERSON] від земель [PERSON] на його ж прохання та рекомендувала провести межу навскіс від кута спільних кімнат до даної споруди від веранди тобто огорожі, про що свідчить рішення виконавчого комітету с.Старе від 20.06 2012 р. Але [PERSON] з [PERSON] самовільно намалювали свій план меж, яким вводили в обман адміністративну комісію с.Старе. Вони самовільно зробили захват землі та без дозволу сільської ради збудували паркан, яким перегородили вхід до будинку Андріян закидавши дровами. Саме цими діями зробили сварку з [PERSON] на, що вона відреагувала заявою в районний відділ міліції. Відносно огорожі, яку повинна зносити [PERSON] була написана заява 08.01.2014 року голові сільської ради. Внаслідок вивчення даного питання сільська рада вирішила залишити дану огорожу без змін так, як вона ніяким чином не перешкоджає доступу до будівлі [PERSON], а огорожа збудована [PERSON] та [PERSON] являється самозахватом землі про що повідомлено виконавчий комітет села та не відповідає санітарним нормам. Матеріальна шкода в розмірі 636 грн. не відповідає дійсності. [PERSON] представила матеріальну шкоду внаслідок пошкодження профнастилу 4 листів. Та на зафіксованому нею ж фото ушкодження профнастилу не має. Доказів про ушкодження вона не надає .Інші фотографічні знімки ні про що не свідчать. [PERSON] разом з [PERSON] самі скоїли протиправні дії та подали незатверджені документи, неправдиві дані та навмисні наклепи на неї. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до договору дарування від 11.05.2006 року [PERSON] став власником 1/4 частини будинку [ADDRESS] (а.с.5). Рішенням Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області № 339-6-у від 22.09.2006 року [PERSON] виділено земельну ділянку, розміром 0,005 га під будівництво та обслуговування 1/4 житлового будинку (а.с.6). [PERSON] 16.03.2012 року звернувся до Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області з заявою про виділення із його земельної ділянки частку для [PERSON] Розглянувши заяву, сільрада задовольнила його прохання, і винесла відповідне рішення від 20.04.2012 року, в якому рекомендувала відокремити приблизно 1,7 м2 із земельної частки [PERSON] сусідці [PERSON], з перестановкою її паркану (а.с.7,8). На земельну ділянку [PERSON], для приватизації, виготовлено кадастровий план, відповідно до якого межа з сусідкою по будинку [PERSON] проходить по стіні кімнат, як і в усьому будинку, що також підтверджено листом Київського державного підприємства "Київгеоінформатика" від 08.02.2007 року (а.с.9,10). Згідно акту від 25.11.2006 року, комісія встановила нову межу між сусідами по будинку - [PERSON] і [PERSON], на метр від веранди [PERSON] (а.с.11). Відповідно до листа Старівської сільської ради даний акт було визнано незаконним та таким, що затверджений з порушенням норм чинного законодавства (а.с.13). Відповідно до витягу із протоколу виїзного засідання адміністративної комісії Старівської сільської ради № 2 вирішено [PERSON] в триденний термін демонтувати паркан, надавши можливість [PERSON] виконати рішення Старівської сільської ради (а.с.15). З досліджених судом обставин встановлено, що на даний час у співмешканців будинку [ADDRESS] існує спір про користуванню земельною ділянкою. Даний спір в судовому порядку не врегульовано. Права власності співвласники будинку не набули, в натурі свої ділянки не відокремили. Саме з вищенаведених обставин суд не може визнати дії позивача законними та такими, що направлені на виконання рішення сільської ради, яке до того ж має рекомендувальний характер. Дії ж відповідача не мали протиправного характеру, а направлені на захист своєї власності та усунення перешкод у її користуванні. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдані збитки має право на їх відшкодування, якщо доведе, що збитки спричинені у зв'язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до вимог ст.ст.57,212 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами дійсно існує спір по розмежуванню земельної ділянки, який має бути вирішений в судовому порядку. Сільська рада приймає рішення, які протирічать один одному, а тому сторони не можуть врегулювати спір поза судовим порядком. Представником позивача суду не надано доказів, які б обґрунтовували та підтверджували завдану позивачу матеріальну та моральну шкоду - не надано жодних доказів, розрахунків, не підтверджено, що стан здоров'я позивача погіршився через дії відповідача, а не через його досить похилий вік, не доведено протиправність дій відповідача. На підставі вище вказаного,

Outcome: dismissed