Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на автомобіль марки TOYOTA, моделі HIGLANDER, 2008 року випуску, колір сірий, об`єм двигуна 3456 см. куб., номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , тип ТЗ легковий універсал, державний реєстраційний номер [NUMBER] , загальний розмір заборгованості 728\~575 грн. 99 коп., вчинений 17 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. та зареєстрований в реєстрі за №3352 таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги\~мотивує тим,\~що 20\~грудня 2007\~року між\~ним та\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Український промисловий\~банк» був\~укладений кредитний\~договір №\~579/ФКВ-07.\~Відповідно до\~умов кредитного\~договору ТОВ\~«УКРПРОМБАНК» надав\~йому кредит\~у розмірі\~39000\~доларів США\~за користування\~якого встановив\~процентну ставку\~у розмірі\~10,50\~%\~річних.\~В цей\~же день\~в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним Договором, між ним та ТОВ «Укрпромбанк» був укладений договір застави, посвідчений Гашовою В.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, що зареєстрований в реєстрі за №579/7.ФКВ-07, на виконання якого ним було передано рухоме майно у вигляді транспортного засобу марки TOYOTA, модель AVALON, 2007 року випуску, чорного кольору, тип ТЗ - легковий седан, реєстраційний № [NUMBER] . В період виконання кредитного договору, у зв`язку з чисельними несправностями автомобіля TOYOTA, модель AVALON, 2007 року випуску, який був на гарантійному обслуговуванні підприємства СТО «ТОТУС-АВТО», що був предметом застави, останній був замінений на автомобіль TOYOTA HIGHLANDER, 2008 року виготовлення, з відповідним укладенням додаткових договорів №1/579 від 25 лютого 2009 року та №579/ZOKB-07-l від 25 лютого 2009 року. Влітку 2010 року, листом без номера й дати, за підписом К.Є. Раєвського, ліквідатора ТОВ «Укрпромбанк» та Голови Ради Директорів Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», О.Ю. Попової, він був повідомлений про заміну кредитора у зобов`язаннях з 01.07.2010 року, шляхом відступлення права вимоги за кредитним договором. 17 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області, Личуком Тарасом Володимировичем, за заявою ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 3352 щодо звернення стягнення на автомобіль марки TOYOTA, моделі HIGLANDER, 2008 року випуску, колір сірий, об`єм двигуна 3456 см.куб., номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , тип ТЗ легковий універсал, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Вказаний автомобіль належить йому на праві приватної власності. Згідно тексту, викладеному в оскаржуваному виконавчому написі, встановлено, що зазначений автомобіль був переданий ним в заставу Товариству з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», правонаступником якого на сьогодні є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2268/К від 23 червня 2020 року, в забезпечення виконання зобов`язань за Договором застави № 579/ZФКВ-07-1 посвідченого 25 лютого 2009 року, Гашова В.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим № 760, за Додатковим договором № 1/579 від 25 лютого 2009 року до Кредитного договору № 579/ФКВ-07 від 20 грудня 2007 року». Строк за який проводиться стягнення з 23 червня 2020 року по 09 березня 2021 року. Згідно вчиненого виконавчого напису нотаріуса, який зареєстрований в реєстрі за №3352, за рахунок коштів отриманих від реалізації автомобіля марки TOYOTA, моделі HIGLANDER, 2008 року випуску, колір сірий, об`єм двигуна 3456 см. куб., номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , тип ТЗ легковий універсал, державний реєстраційний номер [NUMBER] , - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., пропонує задовольнити вимоги стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Загальна сума заборгованості, яку необхідно перерахувати ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», згідно вчиненого виконавчого напису, складає 728\~575 грн. 99 коп. та сума плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису. 12 жовтня 2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем, на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., що зареєстрований в реєстрі за № 3352, було відкрито виконавче провадження № 67137012. Позивач зазначає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного. ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС", що діє на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2268/К від 23 червня 2020 року, не направляв йому вимогу про виконання зобов`язання, у зв`язку з чим, вказана заборгованість є спірною. Кредитний Договір № 579/ФКВ-07, що укладений 20 грудня 2007 року між ним та ТОВ «Укрпромбанк» не є\~нотаріально посвідченим,\~а чинною\~редакцією постановою\~КМУ від\~29.06.1999\~року №\~1172\~визначено Перелік\~документів,\~відповідно до\~якого вчинення\~виконавчого напису,\~якщо йдеться\~про відносини\~кредитора й\~боржника,\~здійснюється лише\~на підставі\~оригіналу нотаріально\~посвідченого договору. Заставодержатель набуває\~право звернення\~стягнення на\~предмет застави\~в разі,\~якщо в\~момент настання\~терміну виконання\~зобов`язання,\~забезпеченого заставою,\~воно не\~буде виконано,\~якщо інше\~не передбачено\~законом чи\~договором.\~Звернення стягнення\~на заставлене\~майно здійснюється\~за рішенням\~суду або\~третейського суду,\~на підставі\~виконавчого напису\~нотаріуса,\~якщо інше\~не передбачене\~законом або\~договором застави.\~Згідно ст.\~24\~Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень»,\~-\~звернення стягнення\~на предмет\~забезпечувального обтяження\~здійснюється на\~підставі рішення\~суду виконавчого\~напису нотаріуса\~в порядку,\~встановленому законом,\~або в\~позасудовому порядку\~згідно із\~цим Законом.\~Обтяжувач,\~який ініціює\~звернення стягнення\~на предмет\~забезпечувального обтяження,\~зобов`язаний\~до початку\~процедури звернення\~стягнення зареєструвати\~в Державному\~реєстрі відомості\~про звернення\~стягнення на\~предмет обтяження.\~Одним із\~позасудових способів\~звернення стягнення\~на предмет\~забезпечувального обтяження,\~відповідно до\~п.\~5\~ч.\~1\~ст.\~26\~Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень»,\~є реалізація\~заставленого майна\~на підставі\~виконавчого напису\~нотаріуса.\~Відповідно до\~ст.\~27\~Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень»,\~якщо інше\~не встановлено\~цим Законом,\~обтяжувач,\~який має\~намір звернути\~стягнення на\~предмет забезпечувального\~обтяження в\~позасудовому порядку,\~зобов`язаний\~надіслати боржнику\~та іншим\~обтяжувачам,\~на користь\~яких встановлено\~зареєстроване обтяження,\~письмове повідомлення\~про порушення\~забезпеченого обтяженням\~зобов`язання.\~Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Ухилення від надсилання боржнику такого повідомлення, реєстрації в Реєстрі відомостей, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації, є порушеннями, зважаючи на які нотаріус не має права вчиняти виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави. Коли нотаріус, на стадії відкриття нотаріального провадження, встановлює, що заява стягувача не містить такої інформації або стягувач не надав необхідних документів, що підтверджують зазначені обставини, такі порушення повинні бути перешкодою йому вчиняти виконавчий напис. Жодного повідомлення позивачу, як боржнику, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» - не надсилалось. Звертаючись до нотаріуса ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" не надав приватному нотаріусу також засвідчену виписку із рахунку боржника, розрахункових документів, які отримав від ПАТ «Дельта Банк», на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2268/К від 23 червня 2020 року, а нотаріус в свою чергу не перевірив документи, що встановлюють заборгованість та строки давності за вимогами ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС. Звертаючись до нотаріуса ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" не надав засвідчену виписку із рахунку боржника та не виконав вимоги, передбачені пунктами в), г), ґ) переліку, встановленого Постановою КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172. Тобто, надані ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуку Т.В. документи не підтверджують безспірність його заборгованості перед ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС". Також позивач зазначив, що між ним на ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" існує судовий спір, провадження за яким було розпочато Біляївським районним судом Одеської області між ПАТ "ДЕЛЬТАБАНК" та ним, а в подальшому, на підставі передачі усіх прав та обов`язків між ним та ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС". Згідно обґрунтованого зустрічного позову, навпаки, боржником є ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС", заборгованість якого складає 16816,52 дол. США. Наявність спору у свою чергу унеможливлювало вчинення нотаріальної дії і було перешкодою, яка утворювала підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження. При вчинені виконавчого напису нотаріус порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи наявність спору між сторонами щодо розміру заборгованості за кредитом, слід дійти висновку, що виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Отже, в даному випадку у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису по кредитному договору, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Крім цього, виконавчий напис вчинений після спливу 3-річного встановленого законом строку на його вчинення, що також є достатньою підставою\~для визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню. Позивач у судове засідання не з`явився, а від його представника надійшла до суду заява, в якій останній зазначив, що позивач на позовних вимогах наполягає, просить суд розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі у разі неявки відповідача. Відповідач до судового засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, відзив на позов не подав. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович та приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійовичу у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Приймаючи до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 20 грудня 2007 року між позивачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (надалі за текстом - ТОВ «Укрпромбанк») був укладений Кредитний Договір № 579/ФКВ-07. Відповідно до умов Кредитного Договору ТОВ «Укрпромбанк» надав позивачу [PERSON] кредит у розмірі 39000,00 (тридцять дев`ять тисяч) доларів США, за користування якого встановив процентну ставку у розмірі 10,50% (десять цілих п`ятдесят сотих) відсотків річних (а.с.40-46). 20 грудня 2007 року, в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним Договором, між позивачем [PERSON] та ТОВ «Укрпромбанк» був укладений договір застави, посвідчений Гашовою В.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, що зареєстрований в реєстрі за №579/7.ФКВ-07, на виконання якого позивачем було передано рухоме майно у вигляді транспортного засобу марки TOYOTA, модель AVALON, 2007 року випуску, чорного кольору, тип ТЗ - легковий седан, реєстраційний № [NUMBER] (а.с.47-54). В період виконання кредитного договору, у зв`язку з чисельними несправностями автомобіля TOYOTA, модель AVALON, 2007 року випуску, який був на гарантійному обслуговуванні підприємства СТО «ТОТУС-АВТО», що був предметом застави, останній був замінений на автомобіль TOYOTA HIGHLANDER, 2008 року виготовлення, з відповідним укладенням додаткових договорів №1/579 від 25 лютого 2009 року та №579/ZOKB-07-l від 25 лютого 2009 року. Позивач у позовній заяві зазначив, що влітку 2010 року, листом без номера й дати, за підписом К.Є. Раєвського, ліквідатора ТОВ «Укрпромбанк» та Голови Ради Директорів Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», О.Ю. Попової, він був повідомлений про заміну кредитора у зобов`язаннях з 01.07.2010 року шляхом відступлення права вимоги за кредитним договором. 17 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем за заявою ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 3352 щодо звернення стягнення на автомобіль марки TOYOTA, моделі HIGLANDER, 2008 року випуску, колір сірий, об`єм двигуна 3456 см.куб., номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , тип ТЗ легковий універсал, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Вказаний автомобіль належить на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 24 лютого 2009 року РЕВ №8 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області позивачу [PERSON] (а.с.39). Згідно тексту, викладеному в оскаржуваному виконавчому написі: «Зазначений автомобіль був переданий [PERSON] в заставу Товариству з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (код ЄДРПОУ 19357325), правонаступником якого на сьогодні є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (код ЄДРПОУ 40340222, місцезнаходження: 03055, м.Київ, Солом`янська площа, буд. № 2) на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2268/К від 23 червня 2020 року, в забезпечення виконання зобов`язань за Договором застави № 579/ZФКВ-07-1, посвідченого 25 лютого 2009 року, Гашовою В.В. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим № 760, за Додатковим договором № 1/579 від 25 лютого 2009 року до Кредитного договору № 579/ФКВ-07 від 20 грудня 2007 року». Строк за який проводиться стягнення з 23 червня 2020 року по 09 березня 2021 року. Згідно вчиненого виконавчого напису нотаріуса, який зареєстрований в реєстрі за №3352, за рахунок коштів отриманих від реалізації автомобіля марки TOYOTA, моделі HIGLANDER, 2008 року випуску, колір сірий, об`єм двигуна 3456 см. куб., номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , тип ТЗ легковий універсал, державний реєстраційний номер [NUMBER] , приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., пропонує задовольнити вимоги стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». При цьому, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (код ЄДРПОУ 40340222, місцезнаходження: 03055, м.Київ, Солом`янська площа, буд. № 2) встановлено загальний розмір заборгованості 728\~575 (сімсот двадцять вісім тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) грн. 99 коп., з яких: -заборгованість за тілом кредиту 266\~934 (двісті шістдесят шість тисяч дев`ятсот тридцять чотири) грн. 23 коп.; -заборгованість за відсотками 232\~957 (двісті тридцять дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят сім) грн. 55 коп.; -заборгованість за комісією 80\~030 (вісімдесят тисяч тридцять) грн. 74 коп.; -пеня - 148\~653 (сто сорок вісім тисяч шістсот п`ятдесят три) грн. 47 коп.; Загальна сума заборгованості, яку необхідно перерахувати ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», згідно вчиненого виконавчого напису, складає 728\~575 (сімсот двадцять вісім тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) грн. 99 коп. та сума плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису. Позивач зазначає, що про існування зазначеного виконавчого напису нотаріуса йому стало відомо з постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області, Щербакова Юрія Сергійовича, про відкриття виконавчого провадження за №67137012 про звернення стягнення на автомобіль марки TOYOTA, моделі HIGLANDER, 2008 року випуску, колір сірий, об`єм двигуна 3456 см. куб., номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , тип ТЗ легковий універсал, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , в рахунок погашення заборгованості в розмірі 728\~575, 99 гривень (а.с.55). Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. За результатами аналізу норм Закону "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок), постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (постанова Кабінету Міністрів України № 1172) та іншими законодавчими актами можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює та зазначає в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», - для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 2 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р., встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом із цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 р., залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р. у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 р. «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, прийнявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001 р. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29.11.2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, на час вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору. Вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу кредитного договору, нотаріально не посвідченого, чинним законодавством не передбачалось. Так, Верховний Суд у своїй Постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже, не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічного висновку дійшов ВС у постанові від 29.01.2019 року у справі №910/13233/17 та у постанові від 21.10.2020 у справі №172/1652/18. Отже, на основі вищезазначеного суд констатує, що на сьогодні чинна редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису, якщо йдеться про відносини кредитора й боржника, лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про заставу», в силу застави кредитор (заставодержатель) має право, в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання, одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави (ст. 19 Закону України «Про заставу»). Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави (ст. 20 Закону України «Про заставу»). Згідно ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Одним із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», є реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Вказані вимоги є імперативними і не залежать від розсуду стягувача. Ухилення від надсилання боржнику такого повідомлення, реєстрації в Реєстрі відомостей, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації є порушеннями, зважаючи на які нотаріус не може вчинити виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави. Відсутність у Законі України «Про нотаріат» та у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України, вимоги до нотаріуса провести перевірку дій стягувача щодо дотримання норм спеціального закону щодо реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та спливу 30-денного строку з моменту реєстрації не свідчить про можливість нотаріуса не виконати ці вимоги. Коли нотаріус встановлює на стадії відкриття нотаріального провадження, що заява стягувача не містить такої інформації або стягувач не надав необхідних документів, що підтверджують зазначені обставини, це перешкоджає йому вчиняти виконавчий напис. Позивач зазначає, що вказане повідомлення йому, як боржнику, Стягувачем ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не надсилалось, що не оспорено ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». В постанові ВС від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18) Велика Палата Верховного Суду вважає той факт, що стягувач не дотримався положень ч. 3 ст. 24 та ч. 1 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» і не здійснив реєстрації у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження до того, як нотаріус вчинить виконавчий напис, є достатньою правовою підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Виконавчий напис нотаріуса визнається таким, що не підлягає виконанню при відсутності оригіналів фінансового чеку та опису вкладення, які підтверджують направлення боржнику вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання (справа № 22-620). Договір застави № 579/ZФКВ-07-1 від 25.02.2009 року має поxідний xарактер від кредитного договору № 579/ФКВ-07 від 20.12.2007 року, який є нотаріально не посвідченим, а стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку лише на договорах, які посвідчені нотаріусом, таким чином, вказаний договір не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Отже, в даному випадку у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису по кредитному договору, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Кредитний договір № 579/ФКВ-07 від 20 грудня 2007 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український Промисловий Банк» та [PERSON] нотаріально не посвідчений, отже, не може слугувати підставою видачі виконавчого напису за чинним законодавством України. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивачем заперечується факт отримання письмової вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» в наслідок чого останній не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису, а відповідачем на спростування доводів позивача та належних доказів відправлення такого повідомлення позивачу, також отриманні її позивачем - суду не надано. Також, суд приймає до уваги доводи позивача в частині того, що між ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" та [PERSON] існує судовий спір, провадження за яким було розпочато Біляївським районним судом Одеської області між ПАТ "ДЕЛЬТАБАНК" та [PERSON] , що в подальшому, на підставі передачі усіх прав та обов`язків від ПАТ "ДЕЛЬТАБАНК" за цим кредитним договором до ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС", згідно договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2268/К від 23 червня 2020 року. Згідно обґрунтованого зустрічного позову, навпаки, боржником є ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС", заборгованість якого складає 16816,52 дол. США. 07.05.2021 року, Біляївський районний суд Одеської області, розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк», третя особа: провідний професіонал з питань врегулювання неплатоспроможності банків, відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Фонд гарантування вкладів фізичних осіб Кадиров В.В., про визнання кредитного договору недійсним та визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим відмовив в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості та відмовив у задоволені зустрічного позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», ТОВ «Укрпромбанк», третя особа: провідний професіонал з питань врегулювання неплатоспроможності банків, відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Фонд гарантування вкладів фізичних осіб Кадиров В.В., про визнання кредитного договору недійсним та визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим (повний текст рішення складено 14.05.2021 року). ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС", що діє на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2268/К від 23 червня 2020 року, не направляв Боржнику вимогу про виконання зобов`язання, у зв`язку з чим, вказана заборгованість є спірною. Звертаючись до нотаріуса ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" не надав засвідчену виписку із рахунку боржника, розрахункових документів, які отримав від ПАТ «Дельта Банк», на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2268/К від 23 червня 2020 року, нотаріус в свою чергу не перевірив документи, що встановлюють заборгованість та строки давності за вимогами ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС. Тобто, надані Стягувачем приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуку Т.В. документи не підтверджують безспірність заборгованості [PERSON] перед ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС". Гл. 14 «Вчинення виконавчих написів» Закону України «Про нотаріат» визначений порядок вчинення виконавчих написів. Зокрема, норми статті 88 цього Закону (тут і далі - у первинній редакції) встановлюють, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні положення містяться у пунктах 3.1, 3.3 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17 зробила такий висновок про застосування вказаної норми права: «Строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений статтею 88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою ЦК України. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Отже, загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах, тобто цей строк підлягає застосуванню й у відносинах між юридичними особами. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку» (пункт 80 вказаної постанови). Обґрунтовуючи наведений правовий висновок, Велика Палата Верховного Суду виходила з такого: Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті. Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки (пункти 33-35 постанови від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17). Ст. 88 Закону «Про нотаріат» містить різні строки для звернення до нотаріуса (три роки - у відносинах за участю громадян, і один рік - для відносин за участю підприємств, установ і організацій). За змістом зазначеної постанови від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, здійснюючи тлумачення частини другої статті 88 Закону України «Про нотаріат», Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що строк вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. У справі № 3-239/2019(54444/19) Конституційний Суд України розглядав конституційну скаргу ТОВ «Укркава» щодо відповідності Конституції України (конституційності) саме положень частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат». У Рішенні від 01 липня 2020 року № 7-р(I)/2020 Конституційний Суд України визнав положення частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат» такими, що відповідають Конституції України. При цьому Конституційний Суд України виходив з такого змісту частини першої статті 88 цього Закону: «Відповідно до частини першої статті 88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років…». Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17 (12-5гс21) підтверджує висновок, викладений у постанові від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, що норми частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на час вчинення спірних виконавчих написів) слід застосовувати разом з нормами частини другої статті 88 цього Закону та статті 257 ЦК України, які передбачають трирічний строк від дня виникнення права вимоги, в межах якого вчиняється виконавчий напис. Пред`явлення до суду позову з вимогами про стягнення заборгованості за своєю правовою природою є пред`явленням такої вимоги позичальнику. Обрання певного способу пред`явлення вимоги належить до прав кредитора. Саме такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, щодо того, що виконавчий напис вчинений 17 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем та зареєстровано в реєстрі за № 3352 вчинено після спливу 3-річного встановленого законом строку на його вчинення, оскільки, саме з моменту звернення ПАТ «Дельта Банк» (а саме з 18.05.2012 року) до суду відраховується встановлений ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» трирічний строк у який може бути вчинено виконавчий напис нотаріуса, оскільки, фактично саме тоді у стягувача (ПАТ «Дельта Банк») виникло право вимоги до боржника ( [PERSON] ). Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України). Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Із врахуванням наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки виконавчий напис вчинений з порушенням порядку його вчинення, а також за відсутності доказів безспірності заборгованості, а тому він виконанню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 гривень за подання позовної заяви та 454 гривні за подання заяви про забезпечення позову, всього - 1362 гривні.

Outcome: approved