Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь суму вкладу за договором-заявою №313731/33741/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Нові гроші" від 31 жовтня 2014 року у розмірі 11 000 доларів США., посилаючись на те, що 31 жовтня 2014 року між нею та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", був укладений договір - заява № 313731/33741/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Нові гроші". На виконання умов договору вона внесла на депозит Банку грошові кошти у розмірі 12000 доларів США. Відповідно до п. 1 цього договору гроші на депозит були внесені на три місяця, тобто до 31 січня 2015 року. Згідно з п. 7 Договору строк розміщення депозиту не може бути продовжений сторонами, у зв'язку з чим з 01 лютого 2015 року Банк повинен був повернути їй депозитні кошти у повному обсязі. Положення про повернення грошових коштів з депозиту у повному обсязі на наступний день після закінчення строку розміщення депозиту міститься і у п. 5.1 "Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві "Банк "Фінанси та Кредит". В порушення умов Договору Банк повернув їй тільки 1000 доларів США, внаслідок чого заборгованість складає 11000 доларів США. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, при цьому пояснила, що у зв'язку з закінченням строку договору вона звернулася до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів внесених за договором банківського вкладу та в період до 25.02.2015 року банк частками, по сто доларів на день, повернув їй 1000 доларів США, після чого виплати були припинені. Заборгованість відповідача за договором банківського вкладу становить 11000 доларів США. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, заперечень на позов не надав. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 31 жовтня 2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення №10 Переверзєвої С.О. і [PERSON] укладено договір-заяву №313731/33741/3-14 про банківський строковий вклад ( депозит) «Нові гроші» на 3 місяці в іноземній валюті /а.с.6/. Відповідно до п. 1 зазначеного вище договору-заяви: вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на Вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 12000 доларів США 00 центів на строк з 31.10.2014 року по 31.01.2015 року та нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 13,25 % річних /а.с.6/. Пунктом 6 Договору-заяви про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» передбачено, що після закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.1 Основних умов. Згідно з п. 7 Договору строк розміщення депозиту не може бути продовжений сторонами. Відповідно до п. 5.1 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого не передбачено можливості продовження строку розміщення строкового вкладу після закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, кошти з строкового вкладного рахунку повертаються вкладникові шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дія договору припиняється. Внесення позивачкою коштів на депозитний рахунок в розмірі 12000 доларів США підтверджено квитанцією № 10+111141991 від 31.10.2014 року. /а.с.9/. Після закінчення строку договору-заяви відповідачем на виконання умов цього договору було повернуто позивачці 1000 доларів США. Залишок коштів на рахунку позивачки що підлягає поверненню станом на 25.02.2015 року складає 11000 доларів США 01 цент, що підтверджується довідкою начальника відділення №10 Філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит». /а.с. 10/ Згідно ч. 3. ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно із ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач порушив зобов'язання за договором-заявою №313731/33741/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Нові гроші" від 31 жовтня 2014 року, кошти відповідно до умов цього договору не виплатив тому на користь позивачки підлягає стягненню з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» сума вкладу. Суд, відповідно до ст. 11 ЦПК України, розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог. Оскільки позивачка заявила позовні вимоги на суму 11000 доларів США, тому саме ця сума і підлягає стягненню. При цьому, не суперечить чинному законодавству України вимога позивачки про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу в іноземній валюті, про що також зазначено в листі Верховного Суду України від 07.10.2010 "Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин", відповідно до якого не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором чи договором банківського вкладу в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Згідно до п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ст.22 ЗУ « Про захист прав споживачів» споживачі є звільненими від сплати судового збору з подачі позовів про захист свого порушеного права. Як вбачається із матеріалів справи позивачка є споживачем банківських послуг, отже, від сплати судового збору звільняється, тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2313 грн., який визначений за офіційним курсом валюти (доларів США) НБУ станом на 07.05.2015 року, що відповідає 2102,5503 грн. за 100 доларів США. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved