Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

24 березня 2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Публічного акціонерного товариства "Фінанси та Кредит" про захист прав споживачів шляхом повернення банківського вкладу, мотивуючи його тим, що 12.09.2014 року між ним та філією "Полтавське регіональне управління ПАТ "Фінанси та Кредит" було укладено договір-заяву №331832/178904/5-14 про банківський строковий вклад "Нові гроші" в національній валюті строком на 5 місяців.12.02.2015 року по закінченню строку дії договору ним була подана заява про повернення коштів, проте банком була виплачена лише частина, а саме: 7 000 грн. 05.03.2015 року він звернувся з письмовою заявою про повернення вкладу, однак банком кошти не були повернуті та відповіді не було надано. Просив суд стягнути з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на його користь суму банківського вкладу в розмірі 33 000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи мається рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки (а.с.16), заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. На підставі наявних у справі доказів суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.09.2014 року між позивачем та банком було укладено договір № 331832/178904/5-14 про банківський строковий вклад "Нові гроші" (а.с.5). Згідно даного договору [PERSON] вніс на вкладний рахунок банку [NUMBER] грошові кошти в сумі 40 000 гривень. Банк зобов'язався повернути вклад 12.02.2015 року. Крім того, сторони домовилися про дострокове розірвання договору, що передбачено п. 5 договору № 331832/178904/5-14 про банківський строковий вклад "Нові кошти" (а.с.5). Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав і в установлений строк вклад не повернув. 12.02.2015 року позивачу були повністю повернуті відсотки за користування внеском та частково виплачено суму вкладу, а саме: 12.02.2015 року - 3 000 грн., 16.02.2015 року - 2 000 грн., 17.02.2015 року - 1 000 грн., 23.02.2015 року - 1 000 грн., що разом становить 7 000 грн. Заяви [PERSON] про повернення залишку вкладу, керівництво банку ігнорує. В зв'язку з чим залишок коштів станом на день розгляд справи становить 33 000 грн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" прострочив виконання грошового зобов'язання за договором від 12.09.2014 року № 331832/178904/5-14 укладеним ним та [PERSON] він зобов'язаний на вимогу позивача сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" та ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивача звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про захист прав споживача, підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Отже, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 400 грн.

Outcome: approved