Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Першотравенського міського житлово-комунального підприємства про визнання звільнення неправомірним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку. Ухвалою Першотравенського міського суду від 28 січня 2014 року за клопотанням позивача провадження по справі було зупинено до вирішення Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області цивільної справи за позовом [PERSON] до Першотравенського МЖКП та Павлоградської міжрайонної МСЕ про встановлення факту, що має юридичне значення. Провадження по справі відновлено 06 листопада 2014 року. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в період з 01 квітня 2008 року по 26 липня 2010 року він працював на посаді начальника районної дільниці "Водопровідних та каналізаційних мереж" Першотравенського міського житлово-комунального підприємства. На момент призначення його на посаду у нього була третя група інвалідності за загальним захворюванням - бронхіальна астма, яка була встановлена у 1998 році відповідно до акту огляду МСЕК від 04 лютого 1998 року. В подальшому, протягом періоду 1998-2009 років включно його інвалідність підтверджувалася висновками МСЕК. В період роботи в Першотравенському МЖКП, відповідно до наказу МОЗ України №280 від 23.07.2002 р., він щорічно проходив профілактичний медичний огляд. За наслідками оглядів, в тому числі й за наслідками останнього огляду 11.01.2010 року, позивач був визнаний придатним до виконання посадових обов'язків. У лютому 2010 року йому за висновком МСЕК було встановлено другу групу інвалідності з 01 лютого 2010 року у зв'язку з висновком та умовами праці: працепристосування, про що була надана довідка до акту огляду МСЕК №1666 від 04.02.2010 року. Відповідно до наказу №146к від 02.08.2010 року його було звільнено з роботи з підстав передбачених п.2 ст.40 КЗпП України у зв'язку із виявленням невідповідності зайнятій посаді за станом здоров'я. Вважаючи своє звільнення незаконним він звернувся з позовом про поновлення його на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди спричиненої незаконним звільненням. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.09.2011 року, в задоволенні його вимог відмовлено. У період серпень-листопад 2012 року, позивачем були встановлені істотні для справи обставини,які діяли на час розгляду справи про поновлення на роботі, але не були та не могли бути відомі ні сторонам по справі, ні суду. Серед основних нововиявлених обставин було те, що у листопаді 2012 року відповідачем було проведено атестацію робочого місця - посади, з якої його було звільнено та складено інформаційну довідку про умови праці [PERSON] в період трудової діяльності з 14.07.2003 року по 02.08.2010 р. від 20.11.2012 року №2/2-43-3061, якими було встановлено факт того, що на посаді начальника РД ВКМ Першотравенського МЖКП відсутні шкідливі фактори, які могли б негативно вплинути на стан здоров'я позивача. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Першотравенського міського суду від 16.08.2011 року. Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2013 року, залишеної без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області йому було відмовлено в перегляді рішення Першотравенського міського суду від 16.08.2011 року за нововиявленими обставинами. Позивач, вважає, що зазначені вище обставини, які встановлені компетентною комісією при проведенні атестації його робочого місця, є новими обставинами у справі, а отже є іншою підставою для розгляду спору про визнання його звільнення незаконним, та поновлення його на посаді начальника РД ВКМ Першотравенського МЖКП. Відповідно до характеристики шкідливих факторів виробничого середовища працівника за фахом начальника РД ВКМ, встановлених при обстеженні об'єкта згідно акту від 19.11.2012 р., встановлено що наявні на посаді начальника РД ВКМ шкідливі фактори знаходяться у допустимому стані (клас 2). На підставі висновків акту від 19.11.2012 р. Першотравенською міською СЕС було складено інформаційну довідку 20 листопада 2012 року № 2/2-43-3061 про умови праці [PERSON] за період трудової діяльності з 14.07.2003 р. по 02.08.2010 р. Відповідно до висновку (п.12) робота на посаді начальника РД ВКМ Першотравенського МЖКП знаходиться у допустимому класі умов праці відповідно до гігієнічної класифікації праці, є допустимим та безпечним для роботи на цій посаді [PERSON] як інваліда другої групи, оскільки шкідливі фактори знаходяться у оптимальному стані (клас 1) чи допустимому стані (клас 2). Крім того Вінніцьким НДІ було проведено дослідження, та у листі №122 від 18.05.2013 року було надано висновок про те, що працевлаштування інваліда другої групи на посаді, умови праці на якій відповідають 1 та 2 класу умов праці, є допустимими. До також висновку прийшов головний лікар КЗ "Першотравенська міська лікарня", про що свідчить лист закладу від 24.04.2013 року №827, в якому остання зазначила, що шкідливі фактори, які б перешкоджали виконання [PERSON] його посадових обов'язків після встановлення йому другої групи інвалідності відсутні, на підставі чого були надані заключення профілактичних оглядів. Позивач посилається на те, що стан його здоров'я, на підставі якого йому було встановлено другу групу інвалідності було вже визначено 23.11.2009 року, а отже черговий медичний профогляд, який він проходив відповідно до приписів наказу МОЗ України №280 від 08.08.2002 р., був проведений 10.01.2010 р., з урахуванням встановленого ще 23.11.2009 р. стану його здоров'я, та його визнано придатним до праці начальником РД ВКМ Першотравенського МЖКП. [PERSON] прохав суд: поновити йому строк на звернення до Першотравенського МЖКП з позовом про незаконне звільнення з підприємства згідно наказу №146к від 02.08.2010 р. з підстав передбачених п.2 ст.40 КЗпП України. Дану вимогу мотивував тим, що інформаційну довідку №2/2-43-3061 від 20 листопада 2012 року він отримав 23 листопада 2012 року, тобто в цей час дізнався про обставину яка свідчить про порушення його права - незаконне звільнення. Відразу ж за фактом отримання довідки, він подав її до Першотравенського міського суду як доказ нововиявленої обставини для перегляду рішення Першотравенського міського суду від 16.08.2011 року. Ухвала Першотравенського міського суду від 05 липня 2013 року про відмову в перегляді вищезазначеного рішення набрала чинності після її перегляду в апеляційній інстанції, а саме 28.10.2013 року, а тому позивач вважає, що з цього часу починається обчислення строку для звернення до суду, який встановлений ст.233 КЗпП України; визнати його звільнення з посади начальника РД ВКМ Першотравенського МЖКП згідно наказу №146к від 02.08.2010 з підстав передбачених п.2 ст.40 КЗпП України, незаконним; поновити його на посаді начальника РД ВКМ Першотравенського МЖКП з 02 серпня 2010 року; стягнути з Першотравенського МЖКП на його користь різницю у заробітку за весь час виконання нижче оплачуваної роботи по день прийняття рішення суду; витрати по справі покласти на Першотравенське МЖКП. Під час судового розгляду позивач та його представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі та прохали суд їх задовольнити. В судовому засіданні 05 березня 2015 року представник позивача надав суду розрахунок суми компенсації за нижче оплачувану роботу та прохав суд стягнути з Першотравенського МЖКП на користь [PERSON] 90810 гривень 34 копійки за період часу з серпня 2010 року по лютий 2015 року включно. Представник відповідача Койдан О.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду письмові заперечення проти позову, відповідно до яких прохала суд закрити провадження у справі у зв'язку з тим, що відповідно до рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2011 року, яке набрало законної сили було відмовлено [PERSON] в поновленні на посаді начальника РД ВКМ Першотравенського МЖКП, також ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2013 року [PERSON] було відмовлено в перегляді зазначеного рішення за нововиявленими обставинами. Вона вважає, що позивач втретє звертається до суду з одним і тим же предметом позову та з одних і тих же підстав. В ході судового розгляду представник відповідача прохала суд застосувати строк позовної давності до позовних вимог [PERSON], а також наголосила на тому, що атестація робочого місця, де працював [PERSON] до звільнення, була предметом розгляду при вирішенні позову [PERSON] про його поновлення в 2011 році. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та обставини. [PERSON] згідно наказу директора Першотравенського МЖКП №5-к від 14 липня 2003 року був прийнятий слюсарем аварійно- відновлювальних робіт 3-го розряду. Наказом №7-к від 21 липня 2003 року позивача переведено майстром дільниці водопровідних та каналізаційних мереж; 01 березня 2004 року наказом №28 переведено виконуючим обов'язки начальника дільниці "Водопровідних та каналізаційних мереж"; наказом №99-к від 27 липня 2004 року [PERSON] було переведено начальником дільниці "Водопровідних та каналізаційних мереж"; 02 квітня 2008 року наказом директора МЖКП №55-к переведено на посаду начальника районної дільниці "Водопровідних та каналізаційних мереж". 02 серпня 2010 року [PERSON] було звільнено на підставі п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України - наказ № 146-к від 02 серпня 2010 року у зв'язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров'я . Згідно п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника посаді внаслідок стану його здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи. Відповідно до ч.2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав зазначених у пунктах 1,2 і 6 цієї статті, допускається якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. [PERSON], вважаючи, що його звільнення є незаконним, звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до Першотравенського МЖКП про поновлення його на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2011 року, в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. У 2012 році [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, якими зазначив: лист голови Павлоградської МСЕК від 18.09.2012 року; інформаційну довідку про умови праці від 20.11.2012 року; акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкту м.Першотравенська від 19 листопада 2012 року; лист науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів від 18 травня 2013 року та довідку про перевірку правомірності дій медичних працівників Першотравенської ЦМЛ при наданні висновків за результатами проходження щомісячних медичних оглядів [PERSON] за 2010 рік. Ухвалою Першотравенського міського суду від 05 липня 2013 року, залишеної без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2013 року, в перегляді рішення за нововиявленими обставинами було відмовлено. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так рішенням Першотравенського міського суду від 16 серпня 2011 року було встановлено, що на момент звільнення [PERSON] з посади начальника районної дільниці водопровідних та каналізаційних мереж Першотравенського МЖКП, у адміністрації підприємства були наявні фактичні дані, які підтверджують, що внаслідок стану здоров'я ( стійкого зниження працездатності) [PERSON] не міг належно виконувати покладені на нього трудові обов'язки начальника вказаної дільниці, оскільки тривалий час знаходився на лікуванні згідно листків непрацездатності ( з 08 лютого 2010 року по 25 червня 2010 року мав листки непрацездатності на 63 робочі дні, тобто практично із чотирьох місяців роботи три місяці знаходився на лікарняному, в основному з причин загального захворювання, відносно якого йому встановлено зниження працездатності, 2 групу інвалідності та зазначені рекомендації відносно умов та характеру роботи), та у адміністрації підприємства були фактичні дані про те, що виконання [PERSON] трудових обов'язків начальника вказаної дільниці протипоказано йому за станом здоров'я, оскільки згідно висновку Павлоградської міжрайонної МСЕК від 04.02.2010 року, роз'ясненні голови Павлоградської міжрайонної МСЕК терміну працепристосування, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи №40 від 12 квітня 2011 року, [PERSON] рекомендовано умови та характер праці - працепристосування, що відповідно до п.2.2 Інструкції про встановлення груп інвалідності є можливість інваліда 2 групи працювати тільки в спеціально створених умовах - це працевлаштування інвалідів на спеціально створених підприємствах, що створюються для них та спеціальних робочих місцях. Також судом було встановлено, що ПМЖКП не є спеціальним підприємством, що створене для інвалідів, а посада начальника районної дільниці водопровідних та каналізаційних мереж підприємства не є і не може бути відповідно до вимог посадової інструкції, спеціально створеним робочим місцем для інвалідів, а є посадою з ненормованим робочим днем, що протипоказано [PERSON] за станом здоров'я згідно висновку МСЕК, оскільки висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації інваліда, обов'язкові для виконання підприємствами в яких працює або перебуває інвалід згідно п.6 Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою КМУ №1371 від 03.12.2009 р. Також в ухвалі апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2011 року зазначено, що не проведення атестації робочого місця [PERSON] та відсутність його посади у списку №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення не має правового значення для вирішення спору. Висновок суду викладений в рішенні Першотравенського міського суду від 16 серпня 2011 року підтверджується також експертним висновком №33 від 27 березня 2014 року наданого ДЗ "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров'я України", долученим до матеріалів справи за клопотання позивача, відповідно до якого розумне пристосування інваліда до виконання функціональних обов'язків начальника районної дільниці "Водопровідних та каналізаційних мереж" Першотравенського міського житлово-комунального підприємства відповідно до санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта від 19.11.2012 року та індивідуальної програми реабілітації інваліда №155 від 04.02.2010 року мало бути оформлено угодою між адміністрацією підприємства та інвалідом з обговоренням всіх необхідних обмежень, а саме це могли бути скорочений робочий день, праця без додаткового об'єму роботи, додаткових навантажень різного характеру (відряджень, нічних змін), надання відпусток без збереження заробітної плати, щорічні відпустки в необхідний час та інше. При зазначених умовах, суд приходить до висновку, що посилання позивача на: акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта від 19.11.2012 року, відповідно до якого наявні на посаді начальника РД ВКМ шкідливі фактори знаходяться у допустимому стані ( клас 2), інформаційну довідку від 20 листопада 2012 року №2/2-43-3061 про умови праці [PERSON] за період трудової діяльності з 14.07.2003 р. по 02.08.2010 р.; лист Вінницького НДІ №122 від 18.05.2013 р., згідно якого працевлаштування інваліда 2 групи на посаді, умови на якій відповідають 1 та 2 класу умов праці є допустимими, та лист КЗ "Першотравенська міська лікарня" №827 від 24.04.2013 року, як на підстави визнання його звільнення 02.08.2010 року з посади начальника районної дільниці "Водопровідних та каналізаційних мереж" Першотравенського міського житлово-комунального підприємства за п.2 ст.40 КЗпП України є хибними, так як вони повністю спростовуються фактами та обставинами встановленими відповідно до рішення Першотравенського міського суду від 16 серпня 2011 року. Обговорюючи вимоги [PERSON] в частині поновлення строку звернення до суду з даним позовом про поновлення на роботі, суд вважає що вони підлягають задоволенню, так як обставини, на які посилається позивач, як на підставу визнання його звільнення незаконним буди отримані ним після постановлення рішення Першотравенським міським судом 16 серпня 2011 року, та були предметом судового розгляду по іншим цивільним справам. В задоволенні решти позовних вимог відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed