Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись, що 30.01.2013 року о 19-30 год. на автошляху с. Мотовилівка М-05, Васильківського району Київської області сталася дорожно-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes-Benz 310", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], а також автомобіля «Toyota Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Зазначає, що водій автомобіля «Mercedes-Benz 310" в порушення вимог п.п. 2.3в, 12.1 ПДР України не врахував дорожню обстановку при зустрічному розїзді, допустив занос автомобіля і що призвело до зіткнення з автомобілем «Toyota Camry» та отримання останнім механічних пошкоджень. Винним у пригоді є відповідач і що підтверджується постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.02.2013 року, відповідно до якої він притягнутий за ст.124 КУпАП до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340-00 грн. Згідно автотоварознавчого дослідження, проведеного оцінювачем ФОП [PERSON] від 05.03.2013 року, розмір заподіяної йому матеріальної шкоди складає 23107-12 грн. Добровільно відшкодувати заподіяну дорожно-транспортною пригодою шкоду відповідач не бажає. Ухвалою суду від 25.03.2016 року до участі у справі в якості співвідповідачів залучено ПрАТ "НФСК «Добробут» та Моторне (транспортне) страхове бюро України. На час розгляду судом спору по суті позивач уточнив свої вимоги та просить стягнути з відповідача [PERSON] 2086.48 грн. за втрату товарного вигляду автомобіля та 500.00 грн. франшизи. З іншого відповідача, а саме страхової компанії ПрАТ "НФСК «Добробут", просить стягнути на свою користь 21020-80 грн. в рахунок відшкодування вартості відновлювальних - ремонтних робіт автомобіля. Також просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь понесені ним у справі судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2311-00 грн., оплаті автотоварознавчого дослідження в розмірі 500.00 грн. та витрати, пов'язані із розміщенням у газеті оголошення про виклик відповідача у справі в розмірі 400.00 грн.. Відповідач в особі ПрАТ "НФСК «Добробут», будучи повторно повідомленими про день, час та місце розгляду справи чере оголешшя в пресі, в судове засідання свого представника не направив, заперечення на позов та заяви про розгляд справи у відсутності свого представника не подав. Відповідач в особі Моторного (транспортного) страхового бюро України, в судове засідання свого представника не направив, натомість надіслав до суду заперечення на позов, яким позов щодо нього не визнав, посилаючсиь на те, що свою діяльність воно здійснює відповідно до Закону україни "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до положень п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 якого МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Також зазначив, що оскільки винна особа правомірно володіла транспортним засобом і її цивільно -правова відповідальність була застрахована полісом обов'язкового страхування, який був чинний на момент вчинення ДТП, належним відповідачем у справі є ПрАТ "НФСК "Добробут", а позовні вимоги заявлені до МТСБУ є безпідставними. Просить відмовити позивачу в задоволені позових вимог заявлених до МТСБУ та справу розглянути у відсутності його представника. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, натомість остання подала до суду заперечення на позов зі змісту якого вбачається, остання визнала позовні вимоги позивача в частині стягнення з [PERSON] 2086.48 грн. за втрату товарного вартості автомобіля та 500 грн. франшизи. Вимоги про солідарне стягнення з відповідачів судових витрат не визнала пославшись при цьому на положення Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" в тім, що при повному або частковому задоволені позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених сулом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Просить суд розглянути справу у її відсутності, а судові витрати у справі розподілити у відповідності до ст. 88 ЦПК України. Позивач в судовому засіданні позов підтримав за викладених у ньому обставин та підстав і просив його задовольнити. Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що 30 січня 2013 року о 19:30 годині з вини відповідача, який керував легковим автомобілем «Mersedes Benz 310D», державний номерний знак [NUMBER] по автодорозі М-05 в с. Мотовилівка Васильківського району Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено легковий автомобіль «Toyota Camri», державний реєстраційний знак [NUMBER]. Винним у скоєнні вказаної ДТП визнаний відповідач [PERSON] і що підтверджується постановою Васильківського районного суду Київської області у справі про адмінправопорушення щодо особи останнього за ст..124 КУпАП, відповідно до якої він притягнутий до адмінівідповідальності у вигляді штрафу в сумі 340-00 грн.. Відповідно до звіту про оцінку майна № 03/03/13, про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, складеного суб'єктом оцюночної діяльності [PERSON], 05.03.2013 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику в наслідок пошкодження тарнспорного засобу "Toyota Camri», складає 23 107.12 грн., що вклачає в себе вартість відновлювального ремонту автомобіля в сумі 21020.64 грн. та величину втрати товарної вартості автомобіля в сумі 2086.48 грн.. Судом також встановлено, що відповідачем було застраховано належний йому транспортний засіб шляхом укладання з ПрАТ "НФСК "Добробут" полісу № АВ/6775940 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строк дії якого з 12.10.2012 року по 11.04.2013 року. У відповідності до вимог ст. 61 ЦПК України судом не з»ясовувалися та не досліджувалися у зв»язку з викладеним питання щодо факту ДТП та вчинення її саме відповідачем, оскільки за постановою Васильківського районного суду Київської області у справі про адмінправопорушення за ст. 124 КУпАП № 362/799/13-п від 18.02.2013 року винним в ДТП визнаний лише він, тобто, що пригода сталася лише з його вини. Сам відповідач також не заперечував своєї вини у дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль позивача. Досліджуючи факт заподіяння позивачу матеріальної шкоди в наслідок згаданої ДТП та причинного зв»язку з нею, судом встановлено, що факт заподіяння матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля позивача є безперечним, як і безперечним є заявлений позивачем розмір останньої і на що вказує звіт про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу № 03/03/13, складений суб'єктом оцюночної діяльності [PERSON] 05.03.2013 року, який не викликає у суду жодного сумніву та не оспорюється сторонами спору. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. За загальними правилами відшкодування матеріальної шкоди, визначеними ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала і остання звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини, а моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В судовому засіданні відповідач не довів того, що шкода, яка заподіяна майну позивача, завдана не з його вини, а саме, що остання не є причинним наслідком скоєного ним адміправопорушення. Згідно ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до статті 22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (ст. 28 закону). Згідно ст. 29 вказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законногокористувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України 1961-15 МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Підсумовуючи викладене, зважаючи, що відповідач [PERSON]застрахував свою цивільно-правову відповідальність шляхом укладення договору страхування з відповідачем у справі ПрАТ "НФСК "Добробут" і про що свідчить поліс № АВ/6775940, який дає право на відшкодування шкоди, заподіяної в період з 12.10.2012 року по 11.04.2013 року, з огляду на положення ст. 990 ЦК України в тім, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката), суд приходить до висновку, що в обставинах що склалися, особами, які мають відповідати за даним позовом та на які має бути покладений обов'язок по відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача є відповідач в особі ПрАТ "НФСК "Добробут" та [PERSON]. Такий висновок суду узгоджується з положеннями ст.ст. 979, 988, 990 ЦК України та ст. 20 Закону України «Про страхування». Визнання стороною відповідача [PERSON] позову в частині стягнення з останнього 2086.48 грн. в рахунок відшкодування величини втати товароної вартості автомобіля та 500.00 грн. франшизи не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається. Понесені позивачем судові витрати складаються із витрат по оплаті судового збору в розмірі 2311-00 грн. та витрат, повязаних з розглядом справи, а саме витрат по оплаті автотоварознавчого дослідження в розмірі 500-00 грн. та витрати, пов'язаних із публікацією в пресі повідомлення про виклик відповідача в розмірі 400-00 грн., а всього на загальну суму 3200-00 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, судовий збір сплачено позивачем у розмірі, що перевищує встановлені Законом України "Про судовий збір" ставки. Так, загальний розмір сплаченого ним судового збору відповідно до квитанції № 47 від 25.01.2016 року становить 2311.00 грн.. Разом з тим, з огляду на наявність у справі двох різних відповідачів, до яких заявлено різні позовні вимоги матеріального характеру та у відповідності до положень частини другої статті 4 вказаного Закону позивачем судовий збір мав бути сплачений двома платежами у розмірі 551.20 грн. кожен. Таким чином позивачем сплачено надлишково судовий збір у сумі 1208.60 грн.. Вказана сума підлягає поверненню позивачу відповідно до положень п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". На разі, у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача в рахунок відшкодування понесених ним судових витрат з ПрАТ «Народна фінансово-страхова компані «Добробут» 1376.05 грн. (521.20 грн. судовий збір + 454.85 грн. відшкодування вартості оцінки майна + 400.00 грн. оплата виклик відповідача через оголошення у пресі = 1376.05 грн.). З [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача в рахунок відшкодування понесених судових витрат 566.35 грн. (521.20 грн. судовий збір + 45.15 грн. відшкодування вартості оцінки майна = 566.35 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial