Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "Донуглепоставка" про стягнення заборгованості по заробітній платі, моральної шкоди, вказавши на підтвердження своїх уточнених вимог, що він з 01.12.2006 року пропрацював понад 8 років 9 місяців у ТОВ «Донуглепоставка» на одній і тій же посаді гірничим майстром підземним із повним робочим днем у шахті. Працював за підрядними договорами, укладеними відповідачем, на видобувних дільницях ДП ВК «Краснолиманська», ПАТ ШУ «Покровське», виконував контроль за проведенням гірничих виробок, веденням монтажно-демонтажних робіт, видачею гірничошахтного обладнання. Звільнений з підприємства наказом №52-к від 17.08.2015 року за ст.36 п.1 КЗпП України за згодою сторін, у звязку з тривалим терміном невиплати ТОВ «Донуглепоставка» заробітної плати, що є грубим порушенням трудового законодавства. Позивач зазначає, що йому була видана трудова книжка, але заробітну плату за лютий 2015 року в сумі 3570,20 грн., березень 2015 року в сумі 4437,25 грн., травень 2015 року в сумі 4900,49 грн., червень 2015 року в сумі 6632,52 грн., липень 2015 року в сумі 1897,79 грн., 17 днів серпня 2015 року 6314,18 грн., а всього 27752,43 грн., яку йому повинні були виплатити у день звільнення, а відповідач виплатив 06.11.2015 року. Позивач вказує, що зазначеними незаконними діями відповідач наніс йому суттєву моральну шкоду, оскільки майже півроку він та його сімя страждали від нестачі грошей, залишилися без коштів на життя, чим порушено життєвий уклад, що склався протягом багатьох років. Тому він вважає, що грошова компенсація може певною мірою зменшити вплив негативних наслідків на його особисте життя. Розмір такої компенсації, з урахуванням характеру заподіяної йому шкоди він оцінює у 20000,00 гривень. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 33425 грн., з яких 13425,00 грн. середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, та 20000,00 грн. компенсація за заподіяну моральну шкоду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.36). Представник відповідача ТОВ "Донуглепоставка" в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, а також письмові заперечення проти задоволення позовних вимог (а.с.36,37). Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 115 КЗпП, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідач в порушення положень ст. 115 КЗпІІ, проводив виплату заробітної плати не в повному обсязі. При звільненні з Підприємства з позивачем не був проведений повний розрахунок, хоча законодавством про працю передбачений чіткий порядок розрахунку при звільненні. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 117 КЗпП України у випадку невиплати з вини власника або уповноваженого ним органа належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України при відсутності суперечки про їхній розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за увесь час затримки по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 01.12.2006 року по 17.08.2015 р. працював на підприємстві у відповідача. Та 17.08.2015 року його було звільнено за угодою сторін, відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. Даний факт підтверджується записами в його трудовій книжці (а.с. 4). Заборгованість перед відповідачем, згідно довідки відповідача (а.с. 07) по заробітній платі за лютий-серпень 2015 року складала: 27752,43 грн., повний розрахунок заборгованості по заробітній платі було зроблено 06.11.2015 року (а.с. 25-28). Стосовно вимог позивача про стягнення середнього заробітку за затримку остаточного розрахунку, суд виходить з наступного. На підставі п. 1 розділу I и п. 2 розділу II Порядку нарахування середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, з послідуючими змінами та доповненнями, середній заробіток позивача для нарахування середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні повинен розраховуватися за два місяці до звільнення. Заробітна плата позивача за два місяці перед звільненням, з якої повинен розраховуватися середній заробіток позивача для нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відповідно до довідки відповідача складає 5387,04 грн., середньоденна заробітна плата складає 179 грн. (а.с. 07). У відповідності з п.5, п.9 розділу IV Порядку нарахування середньої заробітної платі, нарахування виплат проводяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Середньоденна заробітна плата вираховується діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих днів. Позивачем заявлені вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 17.08.2015 року за 75 днів. Однак, суд вважає, що дані вимоги підлягають частковому задоволенню, та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 17.08.2015 року у сумі 10203 грн. з розрахунку 179 грн. х 57 робочих днів. Стосовно вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 237-1 ч. 1 КЗпП України, працівникові проводиться відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що діями відповідача позивачу спричинені моральні страждання, повязанні із тим, що затримка розрахунку належних йому сум відобразилася на його матеріальному стану. Він був вимушений позичати гроші. Тобто був порушений його звичайний уклад життя, він став нервуватися. Дана ситуація є прямим наслідком дій відповідача у добровільній невидачі належних позивачу грошових коштів. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, глибину душевних страждань позивача, і виходячи з засад розумності та справедливості, частково задовільняє позовні вимоги [PERSON] та стягує на його користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ТОВ "Донуглепоставка" на користь держави підлягають стягненню судові витрати: по сплаті судового сбору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial