Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

В жовтні 2018 року Моторно ( транспортне ) страхове бюро України (надалі МТСБУ) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просило суд: стягнути з [PERSON] на свою користь виплачене страхове відшкодування у розмірі 7125,32 грн. та 820, 00 грн. за послуги, надані аварійним комісаром, а також понесені судові витрати.Вимоги обґрунтовує тим, що 18 березня 2017 року о 14.50 год., по пр. Броварському, 25 в м. Києві, з вини водія [PERSON] , яка керувала автомобілем "SUZUKI", номерний знак [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода з автомобілем "MITSUBISHI", номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який на праві власності належить [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль " MITSUBISHI", номерний знак [NUMBER] , було пошкоджено та заподіяно матеріальної шкоди. На час виникнення дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальність, а тому, за заявою [PERSON] , МТСБУ була виплачена сума страхового відшкодування за завдану відповідачкою останній шкоду при вчиненні ДТП у розмірі - 7125, 32 грн. та 820,00 грн. за послуги аварійного комісара. На листи з вимогами про добровільне погашення завданої страхувальнику своїми діями шкоди [PERSON] не погоджується. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва від 14 січня 2019 року за вказаним позовом відкрито провадження у цивільній справі, а справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача, в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав заяву про розгляд справи за його відсутності; позов підтримує та просив задовольнити в повному обсязі, з підстав, викладених у позові; проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилась; про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку; причини неявки суду не сповістила; відзив на позов не надіслала. Суд вважає, що по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п.п.22.1. ст.22 Закону України " Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів "). Відповідно до п.38.2.1. ст. 38 Закону України " Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ", страховик (МТСБУ) після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно - правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регрес) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч.1 ст.1191 ЦК України). Відповідно до п.п.а) п.41.1. ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що автомобіль марки "MITSUBISHI", номерний знак [NUMBER] на праві власності належить [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.9). 18 березня 2017 року о 14 годині 50 хвилин, [PERSON] , керуючи автомобілем "SUZUKI", номерний знак [NUMBER] , по пр.-ту Броварському, 25 в м. Києві ( в напрямку м. Бровари), при перестроюванні не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надала перевагу в русі автомобілю марки "MITSUBISHI", номерний знак [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустила зіткнення з ним, скоїла правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.11). Постанова суду набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Згідно Полісу № АК/5440035 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України) в період з 28 грудня 2016 року по 27 грудня 2017 року, в АТ "ПРОСТО страхування" було застраховано транспортний засіб " MITSUBISHI", номерний знак [NUMBER] (а.с.10). Судом встановлено, що на день вчинення ДТП відповідачка [PERSON] не мала чинного Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на транспортний засіб "SUZUKI", номерний знак [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, 13 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду (а.с.7). Із звіту №1406 про визначення вартості матеріального збитку, завданої власнику КТЗ "MITSUBISHI", номерний знак [NUMBER] , складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» від 6 грудня 2017 року вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ з урахуванням фактичного зносу складає: 7125,32 грн.(а.с. 13-16) Згідно довідки МТСБУ №1 від 08 лютого 2018 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, вбачається, що до сплати [PERSON] , підлягає сума в розмірі 7125,32 грн.(а.с.23 зв.), про що 12.02.2018р. позивачем був виданий наказ № 1384. Матеріалами справи встановлено, що на підставі платіжного доручення: №901897 від 13 лютого 2018 року, МТСБУ виплачено [PERSON] страхове відшкодування згідно наказу №1384 від 12.02.2018 року в розмірі 7125,32 грн. З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 7125,32 грн. є доведеними та в цій частині підлягають до задоволення. Відповідно до п.40.3. ст.40 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. З платіжного доручення №541913 від 19 січня 2018 року наявного в матеріалах справи вбачається, що позивачем перераховано грошові кошти в сумі 820,00 грн. на рахунок ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», як оплату послуг аварійного комісара (а.с. 25). Отже, ці кошти також підлягають до стягнення з відповідачки на користь позивача. З матеріалів справи вбачається, що 13 лютого 2018 року МТСБУ надіслало на адресу [PERSON] вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди в добровільному порядку, на яку остання не відреагувала. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд, приходить до висновку про доведеність позивачем позовних вимог в повному обсязі, а отже до стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 7125,32 грн. та 820, 00 грн. - витрати, понесені позивачем за послуги аварійного комісара, а всього7945,32 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 762, 00 грн. На підставі ст.ст.22, 38, 40, 41 Закону України " Про обов`язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ", ст.1191 Цивільного Кодексу України та

Outcome: approved