Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , вказавши третьою особою орган опіки та піклування Виконавчий комітет Уманської міської ради Київської області, про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини - дочки [PERSON] . На обґрунтування позову вказала, що з 07.07.2007 року до 04.11.2011 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . 04.11.2011 року рішенням Ульяновського районного суду шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Дитина проживає з позивачкою. Позивачка заявляє, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, не приймає участі в її вихованні, з 2011 року матеріальної допомоги на її утримання не надає, навчанням дочки, її фізичним розвитком не цікавиться, не проявляє інтересу до внутрішнього світу дочки, а тому має бути позбавлений батьківських прав відносно дитини. Позивачка, повідомлена про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, направивши до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність. Відповідач та його представник, повідомлені про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з`явились, направивши до суду відзов на позов та клопотання про розгляд справи у їх відсутність. У відзові на позов відповідач та його представник заперечили проти позовних вимог про позбавлення позивача батьківських прав за безпідставністю, вказавши, що позивач любить дитину, бажає спілкуватись з нею, брати участь у її вихованні ту утриманні. Вказав, що його спілкуванню з дитиною перешкоджають неприязні відносини з позивачкою. Зазначив, що давав кошти на утримання дитини, однак підтверджуючих документів від колишньої дружини не брав. Орган опіки і піклування-виконавчий комітет Уманської міської ради Київської області засідання, повідомлений про місце і час розгляду справи, в судове засідання представника не направив, заяв, клопотань, пояснень до суду не направив. З досліджених судом письмових доказів встановлено: Із свідоцтва про народження Серія [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . З копії довідки № 092 від 07.08.2018 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Діана-Умань» встановлено, що [PERSON] проживає з [PERSON] за адресою [ADDRESS] ; З копії рішення Ульяновського районного суду від 04.11.2011 року встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04.11.2006 року ВРАЦС Уманського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 400 був розірваний. Відповідно до копії довідки Уманської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 14 від 11.09.2018 року № 4701 [PERSON] навчається у закладі, батько дитини не бере участі у громадській роботі школи, не спілкується з класним керівником та працівниками, не з`являється до школи, не бере участі у вихованні дочки. Відповідно до копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї б/н від 11.09.2018 року житлово-побутові умови життя [PERSON] є задовільними, дитина зростає здоровій, дружній атмосфері; Відповідно до характеристики № 108 від 24.09.2018 року ОСББ «Діана Умань» позивачка характеризується позитивно. Разом з позовною заявою позивачкою надано письмові пояснення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказані пояснення не відповідають вимогам ні письмових доказів, ні показань свідків, тому, оцінивши їх, суд дійшов висновку про невідповідність їх вимогам допустимості і про неможливість у зв`язку з цим врахувати при розгляді справи. Відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] є інвалідом ІІІ групи. Суд не бере до уваги дані надісланого відповідачем до суду пенсійного посвідчення Серії [NUMBER] [PERSON] , оскільки суду не відомо, яке відношення [PERSON] має до справи і яке значення мають дані цього посвідчення для спору, що вирішується. Відповідно до копії квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 27.08.2019 року №RC_GJGCRL5JY8A324103U2BN [PERSON] перерахував на ім`я [PERSON] 1506 грн. 00 коп. Відповідно до копії квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 27.08.2019 року №RC_GJGCRL5JIS3EIW71KIU5PK [PERSON] перерахував на ім`я [PERSON] 69875 грн. 72 коп. Дослідивши доводи сторін та перевіривши їх наданими ними доказами, суд вважає, що вимоги позивачки щодо позбавлення відповідача батьківських прав є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з такого: Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, як принциповим положенням визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, підставою позбавлення батьківських прав, на яку посилається позивачка у позові, є ухилення відповідачем від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В суді знайшов підтвердження той факт, що відповідач не бере участі у громадській роботі школи, де навчається його донька, не спілкується з класним керівником та працівниками школи, де навчається його донька, не з`являється до школи, не бере участі у вихованні дочки. Цей факт підтверджується даними довідки Уманської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 14 від 11.09.2018 року № 4701. При цьому суд не може розцінити наведені факти відсутності спілкування між відповідачем та дитиною як ухилення батька від виховання дитини у зв`язку з встановленням того, що спілкуванню між ними перешкоджали неприязні стосунки між позивачкою та відповідачем. Суд вважає, що ці обставини свідчать про недоведеність свідомого нехтування відповідачем своїми обов`язками щодо виховання дитини. При вирішенні спору у цій частині суд, відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України застосовує і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ). Зокрема, як зазначив ЄСПЛ у п.47 рішення у справі "Савіни проти України" Заява N 39948/06 від 18 грудня 2008 року право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" (McMichael v. the United Kingdom) від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла, п. 87). Також, як зазначає ЄСПЛ у п.49 вказаного рішення, розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу "Ньяоре проти Франції" (Gnahore v. France), N 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу "Скоццарі та Дж`юнта проти Італії" (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], NN 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII). З огляду на те, що у ході судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт свідомого, винного нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо виховання дитини, суд констатує відсутність передбачених п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України підстав для позбавлення його батьківських прав щодо дитини. Тому у задоволенні позову у цій частині повинно бути відмовлено. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, керується положеннями ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати підлягають залишенню за позивачкою. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed