Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції та [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свою заяву тим, що 04.07.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладений кредитний договір № DN81AR00270030, згідно з яким позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 54702,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,75 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.07.2014 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідач 04.07.2007 р. уклали договір застави рухомого майна Згідно з договором застави [PERSON] надав в заставу автомобіль ВАЗ, модель: 211440, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова/шасі: [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. 27.05.2011 року Придніпровський районний суд м. Черкаси по справі № 2-1513/11 ухвалив рішення на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" про звернення стягнення на вище вказаний автомобіль, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DN81AR00270030 від 04.07.2007 року. Звернути стягнення на предмет застави ПАТ КБ "ПриватБанк" не вдалося: автомобіль з обліку органи ДАІ знімати відмовляються, оскільки існує обтяження в державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Згідно витягу з державного реєстру рухомого майна, на заставний автомобіль банку накладено арешт постановою Придніпровського відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 06.11.2013 року, зареєстровано обтяження під № 3 від 13.11.2013 року. На облік ДАІ арешт взятий 05.12.2013 року. ПАТ КБ "ПриватБанк" не погоджується з постановою державного виконавця Придніпровського ВДВС ЧМУЮ та вважає її неправомірною з наступних підстав. В силу ст.. 124 Конституції України ПАТ КБ «ПриватБанк» має виконати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі № 2-1513/11 від 27.05.2011 року про звернення стягнення на предмет застави, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DN81AR00270030 від 04.07.2007 року. Відповідно до ст. 52 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Цього державним виконавцем зроблено не було. Згідно ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі : - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержатель. Згідно ст. 1 ЗУ "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Згідно ст. 19 ЗУ "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. В даному випадку, по-перше: право застави у ПАТ КБ «Приватбанку» виникло, як зазначено вище, 04.07.2007 року, а постанова про накладення арешту на майно була винесена пізніше, а згідно ст. 1 ЗУ „Про заставу" ПАТ КБ "ПриватБанк" має переважне право задовольнити свої вимоги перед іншими кредиторами; по-друге, на сьогоднішній день заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ "ПриватБанк" не погашена. Отже, державний виконавець не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Відповідно до ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" у незавершеного виконавчого провадженнях арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Статтею 52 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно до ч.1 ст. 15, п.4 ч.2.ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; відновлення становища, яке існувало до порушення, тощо. ПАТ КБ "ПриватБанк" в силу договірних правовідносин з [PERSON] мав переважне право перед іншими кредиторами задовольнити свої вимоги з вартості автомобіля ВАЗ, модель: 211440, рік випуску: 2007, р.н.: [NUMBER] Проте, накладення арешту державним виконавцем на майно [PERSON] позбавило ПАТ КБ "ПриватБанк" права задовольнитися заставним майном, також арешт позбавив банк переважного становища перед іншими кредиторами, адже розпорядитися заставним майном немає змоги. В свою чергу такі обставини суперечать ЗУ «Про заставу», ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» тощо. Варто зазначити, що 13.11.2012 року та 03.06.2013 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, [PERSON] скасовані постанови про арешт та заборону відчуження майна [PERSON], що були на той час. Тому, наведені доводи ПАТ КБ «Приватбанк» вже встановлені судом і повторному доказуванню не підлягають. Просять суд скасувати постанову Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції від 06.11.2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, звільнити з-під арешту та заборони відчуження Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції автомобіль: ВАЗ, модель: 211440, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю Васьковський Р.М. в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, надавши до початку судового засідання заяву про розгляд справи без участі їх представника. Вирішення спору поклали на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Суд, на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 04.07.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладений кредитний договір № DN81AR00270030, згідно з яким ПАТ КБ "ПриватБанк" надав [PERSON] отримав кредит в розмірі 54702 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,75 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 04.07.2014 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідач 04.07.2007 р. уклали договір застави рухомого майна Згідно з договором застави [PERSON] надав в заставу автомобіль ВАЗ, модель: 211440, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова/шасі: [NUMBER] реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.05.2011 року на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" звернено стягнення на вище вказаний автомобіль, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DN81AR00270030 від 04.07.2007 року. Звернути стягнення на предмет застави ПАТ КБ "ПриватБанк" не вдалося: автомобіль з обліку органи ДАІ знімати відмовляються, оскільки існує обтяження в державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Згідно витягу з державного реєстру рухомого майна, на заставний автомобіль банку накладено арешт постановою Придніпровського відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 06.11.2013 року. ПАТ КБ "ПриватБанк" не погоджується з постановою державного виконавця Придніпровського ВДВС ЧМУЮ та вважає її неправомірною з наступних підстав. В силу ст.. 124 Конституції України ПАТ КБ «ПриватБанк» має виконати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі № 2-1513/11 від 27.05.2011 року про звернення стягнення на предмет застави, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DN81AR00270030 від 04.07.2007 року. Відповідно до ст. 52 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Цього державним виконавцем зроблено не було. Відповідно до ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі : - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно ст. 1 ЗУ "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Згідно ст. 19 ЗУ "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. В судовому засіданні було встановлено, що право застави у ПАТ КБ «Приватбанку» виникло 04.07.2007 року, а постанова про накладення арешту майна боржника була винесена 06.11.2013 року, тобто пізніше ніж було укладено договір застави. Таким чином, суд приходить до висновку, що накладення Придніпровським відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції арешту на майно, що є предметом застави у забезпечення грошових вимог банку, порушує майнові інтереси банка, тобто позбавляє його права задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави у випадках, передбачених кредитним договором та договором застави, а тому позов підлягає до повного задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved