Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивачі звернулися до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Харківської міської ради Харківської області, третя особа Житловий кооператив "ОАЗИС-9", про визнання права власності у порядку спадкування за законом, в якій з урахуванням уточнень, просили суд визнати за [PERSON] право власності на 1/4, а за [PERSON] на 3/4 квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що вони є спадкоємцями після смерті їхньої матері [PERSON], яка померла [INFO] р. [PERSON] з 06.12.1982 р. і по дату смерті була членом Житлового кооперативу "ОАЗИС-9", 06.12.1082 р. повністю внесла пайовий внесок у сумі 10206 руб., а 31.12.1992 р. повністю виплатила квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], у сумі 14398 руб. 93 коп. Однак, набувши право власності на вищевказану квартиру, мати позивачів не здійснила реєстрацію такого права, у зв'язку з чим відсутні будь-які правовстановлюючі документі на квартиру. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру, нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину, роз'яснивши їм право на звернення до суду для встановлення права власності на вказану квартиру. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явивився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа в судове засідання також не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, через канцелярію суду надала заяву, в якій справу просила розлянути без участі її представника, проти задоволення позову не заперечувала, у зв'язку з тим, що [PERSON] за життя повністю внесла пайовий внесок та виплатила вартість квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], у сумі 14398 руб. 93 коп. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши і оцінивши надані докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 05.09.2012 р. [PERSON] померла [INFO] р. Згідно довідки Асоціації "Управління будинками №52 житлових кооперативів "Оазис" №5 від 05.04.2013 р., а також поданої через канцелярію суду заяви третьої особи ЖК "ОАЗИС-9" від 03.10.2014 р., [PERSON] з 06.12.1982 р. і по дату смерті була членом ЖК "ОАЗИС-9", 06.12.1982 р. повністю внесла пайовий внесок у сумі 10206 руб., а 31.12.1992 р. повністю виплатила квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], у сумі 14398 руб. 93 коп. Суд зазначає, що відповідно до ст. 15 ЗУ "Про власність" №697-XII від 07.02.1991 р., у редакції, що діяла на дату виплати [PERSON] повної вартості квартири, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. При цьому, суд також приймає до уваги роз'яснення Пленуму ВСУ, що містяться у п. 5-1 постанови "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" №9 від 18.09.1987 р., згідно яких судам слід мати на увазі, що згідно із ст.15 Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що [PERSON], яка померла [INFO] р., набула право власності на спірну квартиру з моменту виплати у повному обсязі пайового внеску за квартиру, тобто з 31.12.1992 р. Згідно з ч. 4 ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV від 01.07.2004 р. права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, зокрема,за умови якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Отже, суд вважає дійсним право власності [PERSON], яка померла [INFO] р., на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], навіть за відсутності державної реєстрації такого права. Згідно зі ст. 1220 ЦК України після смерті матері позивачів відкрилася спадщина, до складу якої, в силу ст. 1218 ЦК України, увійшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому, суд також враховує роз'яснення Пленуму ВСУ, що містяться у п. 8 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 р., відповідно до яких, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Таким чином, суд вважає, що до складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] увійшла й спірна квартира. Як встановлено судом з матеріалів справи, в тому числі наданої нотаріусом Десятої харківської державної нотаріальної контори копії спадкової справи №565/12, спадкоємцями першої черги після померлої [PERSON] були її сини [PERSON] та [PERSON], її чоловік - [PERSON] та мати (бабуся позивачів) [PERSON], яка згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 05.02.2014 р. померла [INFO] р. Судом встановлено, що чоловік та мати померлої спадкодавиці відмовилися від своїх часток у спадщині після смерті [PERSON] на користь позивача [PERSON], про що склали заяви, копії яких містяться у матеріалах справи. Крім того, від [PERSON] до суду також надійшла нотаріально завірена заява, в якій він повідомив суд, що вартість спірної квартири його дружина [PERSON], яка померла [INFO] р., виплатила будучи членом ЖК "ОАЗИС-9" за рахунок грошових коштів, які належали їй особисто й участі у виплаті вартості вказаної квартири (паю) він не приймав. Також судом встановлено, що третій син [PERSON], яка померла [INFO] р., - [PERSON] помер ще [INFO] р., дружини та дітей не мав. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] судом не встановлено. В свою чергу, позивачі прийняли спадщину у порядку, передбаченому ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали із спадкодавицею на час відкриття спадщини, що підтверджується довідками Асоціації "Управління будинками №52 житлових кооперативів "Оазис" №73 від 26.02.2013 р. та №195 від 16.07.2013 р., а також матеріалами спадкової справи. З огляду на вищевстановлені обставини справи, суд дійшов висновку про те, що єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] є її сини - позивачі [PERSON] та [PERSON] й їхні частки у спадщині, відповідно, слід розподілити наступним чином: частка [PERSON] у квартирі, що підлягає спадкуванню, становить 3/4, а [PERSON] - 1/4. Суд зазначає, що згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що позивачі у встановленому законом порядку, звернулися до Десятої харківської державної нотаріальної контори для оформлення свого права на спадщину після померлої [PERSON] Однак, листом №2717/565/2012 від 09.10.2012 р. нотаріус їм повідомив про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру, одночасно роз'яснивши їхнє право на звернення до суду для встановлення права власності на вказану квартиру. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивачів щодо визнання за ними права власності на спірну квартиру у порядку спадкування за законом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved