Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

У червні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача із вимогою про стягнення на її користь матеріальної шкоди, заподіяної її автомобілю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь її користь грошові кошти в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 97455,91 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову зазначала, що 05 серпня 2014 року в м. Харкові на вул. Н. Ужвій біля буд. №70 сталося дорожня транспортна пригода за участі водія [PERSON], який керував автомобілем Toyota Yaris державний номер [NUMBER], що належить їй на праві власності та водія [PERSON], який керував автомобілем Skoda Octavia державний номер [NUMBER], та який перед зміною напрямку руху не впевнився, що це буде безпечно, внаслідок чого сталося зіткнення з її автомобілем Toyota Yaris державний номер [NUMBER]. Зазначила, що вищевказані обставини встановлені постановою Київського районного суду м. Харкова від 02.09.2014 року, якою [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено відповідний штраф. Вказала, що внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль Toyota Yaris державний номер [NUMBER], що належить їй, зазнав механічних пошкоджень. Згідно ремонтної калькуляції № 20762_О від 19 вересня 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Yaris державний номер [NUMBER] після ДТП складає 147455 грн. 91 коп. Також посилалась на те, що цивільна відповідальність водія [PERSON] була застрахована у ПАТ «УСК «Гарант-авто» згідно поліса АС/53335465, франшиза складала 0 грн. У зв'язку з чим, посилаючись на необхідність здійснення відшкодування в межах визначених ст. 9, 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", тобто в межах страхової суми у розмірі 50 000 грн. страховою компанією, зазначала, що за вирахуванням цієї суми, [PERSON] як власник джерела підвищеної небезпеки - автомобіля Skoda Octavia державний номер [NUMBER], повинен відшкодувати їйрешту витрати, на відновлення первинного стану її автомобіля, пошкодженого в ДТП, тобто витрати на його повний ремонт, у розмірі 97455 грн. 91 коп. На підставі викладеного, просила суд задовольнити її позовні вимоги. У судове засідання позивача [PERSON] не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити їх позовні вимоги у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення не надавав, у зв'язку з чим ухвалою суду від 14 серпня 2015 року з урахуванням згоди позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписами ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Судом встановлено, що 05 серпня 2014 року о 09-25 год. водій [PERSON], керуючи автомобілем Skoda Octavia державний номер [NUMBER] в м. Харкові по вул. Н. Ужвій в районі будинку №70 перед зміною напрямку руху не впевнився, що це буде безпечно, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Toyota Yaris державний номер [NUMBER], що належить позивачу на праві власності, та зазнав механічних пошкоджень. Як вбачається з 02 вересня 2015 року адміністративний матеріал у відношенні [PERSON] за ст. 124 КУпАП був розглянутий та як вбачається суд визнав встановленим те, що дорожньо-транспортна пригода сталося з вини саме водія [PERSON], останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.7). Дана постанова суду не була оскаржена та набула чинності. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справи, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що провина відповідача [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 05.08.2014 року - встановлена. Належних та допустимих доказів зворотного відповідач суду не надав. Згідно ремонтної калькуляції № 20762_О від 19 вересня 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Yaris державний номер [NUMBER] після ДТП складає 147455 грн. 91 коп. (а.с.8-9). Клопотань про призначення експертизи з приводу того, що розмір матеріальної шкоди є невірним та суперечить матеріалам справи, відповідач не заявляв. Вирішуючи по суті вимоги позивача, суд виходить з наступного. Правовідносини в сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до статті 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України. Так, судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Skoda Octavia державний номер [NUMBER] був забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується його копією, яка наявна в матеріалах справи (а.с.5). Ліміт відповідальності за цим полісом за шкоду заподіяну майну, встановлений у сумі 50 000 грн. (п. 4 Полісу), франшиза - 0 грн. Дорожньо-транспортна подія, яка сталася з вини [PERSON] була визначена страховим випадком згідно з умовами укладеного договору страхування. Згідно зі ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю та майну постраждалої особи. Як вбачається з матеріалів справи, розмір матеріальної шкоди, спричиненої позивачеві пошкодженням його автомобілю внаслідок ДТП, перевищує ліміт відповідальності, встановлений полісом № АС/5335465, а тому у відповідності до вимог закону страховик має відшкодувати матеріальну шкоду позивачу у межах ліміту, з урахуванням розміру франшизи, встановленої у полісі страхування. Щодо решти матеріальної шкоди, то у відповідності до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У відповідності до частин 1, 2 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, суд прийшов до висновку що за вирахуванням суми у розмірі 50 000 грн. (п'ятдесят тисяч гривень), [PERSON], як особа, з вини якої сталося ДТП, оскільки саме він керував автомобілем Skoda Octavia державний номер [NUMBER], повинен відшкодувати [PERSON]витрати на відновлення первинного стану її автомобіля Toyota Yaris державний номер [NUMBER], пошкодженого в ДТП, тобто витрати на його повний ремонт, у розмірі 97455 грн. 91 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Матеріалами справи підтверджується сплата позивачем 975 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем за звернення до суду з цим позовом, а тому ці витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України є підтвердженими і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved