Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить скасувати заборону № 245, що зареєстровано в реєстрі № 6147 від 12.05.2006 року та звільнити майно - квартиру [ADDRESS] з під арешту. При цьому посилається на те, що 12.05.2006 року нею був укладений кредитний договір №МL-300/1645/2006, з Акціонерним комерційним банком „Райфайзенбанк Україна", правонаступником якого є ПАТ „ОТП Банк" та отримано кредитні кошти у розмірі 148910 доларів США, у тимчасове користування на умовах забезпеченості на придбання нерухомого майна. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, 26.06.2007 року між АКБ „Райфайзенбанк Україна" та нею був укладений Іпотечний договір № РСL-300/1603/2006, відповідно до умов якого Іпотекодавець передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. 12.05.2006 року вищенаведений договір був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], зареєстровано у реєстрі за № 6146, в порядку Закону України „Про нотаріат". У зв'язку з посвідченням договору іпотеки накладено заборону на відчуження зазначеної вище квартири. Заборона №245, зареєстровано в реєстрі під № 6147. Згідно Листа-повідомлення від АТ «ОТП Банк» від 18.10.2013 року № 502/3-327. АТ «ОТП Банк» повідомляє, що АТ «ОТП Банк» є правонаступником ТОВ «ОТП Кредит» в частині прав та обов'язків за кредитним зобов'язанням та про відсутність заборгованості по кредитному договору [PERSON] перед Банком, посвідка серії [NUMBER], виданий ГУ МВС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний номер [NUMBER]. Згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2014 року по справі №2/522/3176/14, яке вступило в законну силу, ТОВ „ОТП Факторинг Україна" у позовній заяві про звернення стягнення на предмет іпотеки до [PERSON] відмовлено. Станом на 01.12.2014 року, АТ „ОТП Банк" не намагався жодного разу претендувати на її квартиру [ADDRESS] тому що у неї не має зобов'язань перед Банком, але її квартира [ADDRESS] знаходиться під забороною, що порушує її права на реалізацію свого права користуватися та розпоряджатися квартирою на свій розсуд. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав, вважає його таким, що не підлягає задоволенню. Представник третьої особи в судовому засіданні з позовом не погодився, вважає його таким, що не підлягає задоволенню. Вислухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.05.2006 р. між Акціонерним комерційним банком „Райфайзенбанк Україна" та [PERSON] було укладено кредитний договір №МL-300/1645/2006, відповідно до якого позивачці було надано грошові кошти в розмірі 148910 доларів США. В якості забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між Акціонерним комерційним банком „Райфайзенбанк Україна" та [PERSON] 12.05.2006 р. було укладено договір іпотеки № РСL-300/1603/2006. Предметом іпотеки є квартира [ADDRESS]. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та було накладено заборону № 245 на відчуження зазначеної квартири, що зареєстрована в реєстрі № 6147 від 12.05.2006 року. Згідно свідоцтва про право власності від 18.12.2013 р. квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] Згідно Листа-повідомлення від АТ „ОТП Банк" від 18.10.2013 року № 502/3-327 АТ „ОТП Банк" є правонаступником ТОВ „ОТП Кредит" в частині прав та обов'язків за кредитним зобов'язанням та повідомляється про відсутність заборгованості по кредитному договору [PERSON] перед Банком. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 04.11.2014 р., яке набрало законної сили 17.11.2014 р., було відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю „ОТП Факторинг Україна" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS]. 12.11.2010 р. між АТ „ОТП Банк", правонаступником ЗАТ „ОТП Банк" та АКБ „Райфайзенбанк Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю „ОТП Факторинг Україна" укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н та договір відступлення прав вимоги № б/н, згідно яких ПАТ „ОТП Банк" відступило, а ТОВ „ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за кредитним договором №МL-300/1645/2006 від 12.05.2006 р. та договором іпотеки № РСL-300/1603/2006 від 12.05.2006 р. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що доказів наявності заборгованості позивачки за кредитним договором №МL-300/1645/2006 від 12.05.2006 р. суду не надано, а також те, що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 04.11.2014 р., яке набрало законної сили, відмовлено у зверненні стягнення на предмет іпотеки, суд вважає, що підстави для арешту квартири [ADDRESS] відсутні. Оскільки вказаний арешт порушує права власності позивачки слід скасувати заборону № 245, що зареєстровано в реєстрі № 6147 від 12.05.2006 року та звільнити майно - квартиру [ADDRESS] з під арешту. На підставі викладеного та

Outcome: approved