Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою 28.03.2019 року, в якій просив суд визнати іпотеку за іпотечним договором №0111-І від 30.05.2011 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Банк «Форум» та [PERSON] , предметом якої є нерухоме майно - квартира [ADDRESS] , загальною площею 35,7 кв.м., житловою площею 15,7 кв.м - такою, що припинена у зв`язку з повним виконанням зобов`язань за кредитним договором №0111/11/21-NW від 30.05.2011 року, укладеним між тими ж сторонами; зобов`язати надати довідку про відсутність заборгованості за Кредитним договором №0111/11/21-NW від 30.05.2011 року для зняття обтяження з майна, що передано в іпотеку за іпотечним договором №0111-І від 30.05.2011 року, укладеним між ПАТ «Банк «Форумп» та [PERSON] в якості забезпечення виконання умов Кредитного договору №0111/11/21-NW від 30.05.2011 року укладеним між тими ж сторонами. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30.05.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір №0111/11/21-NW від 30.05.2011 року, згідно умов якого він отримав кредит у сумі 55 8000 грн. строком по 29.05.2026 року зі сплатою відсотків у розмірі 18,75% річних у випадку дотримання позичальником умов викладених у Договорі та 23,75 % річних у випадку недотримання умов. За несвоєчасне повернення кредиту передбачена сплата пені в розмірі подвійної облікової ставки за кожен день прострочення. Крім того, він згідно з умов договору мав повертати кредитні кошти відповідно до графіку сплати платежів. ПАТ «Банк Форум» на адресу позивача була надіслана вимога про дострокове виконання зобов`язань. Вказані обставини встановлені рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.03.2016 року, згідно якого з [PERSON] було стягнуто заборгованість у розмірі 59 374,19 грн. Вказане рішення було виконано позивачем у повному обсязі, що встановлено постановою Державного виконавця та виконавче провадження закрито. У зв`язку із повним погашенням заборгованості позивач у січні 2019 року звернувся до ПАТ «Банк Форум» із заявою щодо заняття обтяження з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яка виступала забезпеченням за кредитним договором. Однак, згідно з відповіді відповідача вбачається, що станом на 22.01.2019 року наявні заборгованість: у розмірі 32 133,48 грн., з яких: прострочена заборгованість за основною сумою кредиту - 30365,77 грн.; прострочена заборгованість за процентами 1767,71 грн. Вважає вимоги відповідача незаконними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання було виконано у повному обсязі, то зобов`язання за договором іпотеки, яке є похідним від кредитного договору припиняються. У даному випадку припинення зобов`язання за Кредитним договором є не дата вказана у договорі як кінцевий строк сплати процентів, а постанова винесена відділом ДВС про закінчення виконавчого провадження. Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Свої заперечення обґрунтовано тим, що він не згодний твердженням, що постанова про закінчення виконавчого провадження про припинення зобов`язань за кредитним договором №0111/11/21-NW , оскільки дана постанова свідчить лише про виконання через три роки, а саме 22.12.2018 року та про сплату заборгованості по кредитному договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Так як за кредитним договором не встановлено розмір процентів після спливу строку його дії, тому слід дійти висновку про визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України. Пунктом 2.7 Іпотечного договору визначено, що зобов`язання забезпечене іпотекою, вважаються виконаним, якщо кредит погашений, проценти за користування сплачені, можливі неустойки та витрати, пов`язані із виконанням зобов`язань з кредитним договором, відшкодовані. Враховуючи те, що у позивача існує заборгованість за кредитним договором, яка виникла за період з 03.07.2015 року по даний час, слід дійти висновку що забезпечене іпотекою зобов`язання не виконано. Таким чином, оскільки забезпечене Іпотекою зобов`язання не виконано, основне зобов`язання не припинено та строк дії Іпотечного договору не закінчився, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Виходячи із системного аналізу ст.525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Ухвалою від 29.03.2019 року відкрито провадження у справі та прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 21.05.2019 року замінено первісного відповідача - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Банк «Форум» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» у цивільній справі. Згідно з протоколу №06/08-2019 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» було вирішено перейменувати на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА». Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Представник позивача Штефан Д.Ю. надав суду заяву про розгляд справі за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Умріхін О.В. заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову та просив врахувати, що у позивача наявна заборгованість за період з 03.07.2015 року і по цей час, яка має розраховуватись за ч.2 с. 625 ЦКУ, що вказує на невиконання позивачем зобов`язання забезпеченого іпотекою. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Так, 30.05.2011 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] укладено Кредитний договір №0111/11/21-NW, відповідно до умов якого він отримав 55 800,00 грн. на придбання нерухомості, а саме однокімнатної квартири , що розташована за адресою: [ADDRESS] , зі сплатою 18,75% річних, а у випадку недотримання умов договору 23,75% річних, строком користування кредитом до 29.05.2026 року (а.с. 9-11). Порядок погашення кредиту врегульовано договором та графіком погашення кредиту (а.с. 12-13). З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищеназваним кредитним договором між банком та [PERSON] укладено іпотечний договір №0111-І від 30.05.2011 року, предмет іпотеки є нерухоме майно, що стане власністю іпотекодавця після укладення цього договору , а саме квартира [ADDRESS] , загальною площею - 35,7 кв.м., житловою площею - 15,7 кв.м, яке набуття іпотекодавцем у власність квартири у майбутньому підтверджується 5 на підставі договору купівлі-продажу від 30.05.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А. за реєстровим номером №1745 (а.с. 15-18). У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань [PERSON] банк направив вимогу про дострокове виконання зобов`язань за вих. №4048/1-2 від 17.03.2015 року (а..с 18) . Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.03.2016 року з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форум» стягнуто заборгованість по кредитному договору №0111/11/21-NW в розмірі 59 374 грн. 19 коп. Згідно рішення суду заборгованість станом на 02.07.2015 року склала 59374,19 грн., з яких : 831,45 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 51664,76 грн. - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів,; 5087.ю44 грн. - прострочена заборгованість за нарахованим процентами; 835,99 грн. - поточна сума заборгованості за нарахованими процентами; 954,55 грн. - пеня (а.с. 19-20). Як убачається з постанови державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Голошаповою Н.В. від 22.12.2018 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/214/204/16 виданого 27.07.2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форум» боргу 59 374,19 грн. - закінчено, у зв`язку зі сплатою боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження (а.с. 21). У лютому 2019 [PERSON] звернувся із заявою до уповноваженою особи по ліквідації ПАТ «Банк Форум» з вимогою отримання пакету документів, для можливості виведення предмету іпотеки з іпотеки (а.с. 22). На його заяву було отримано лист від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію ПАТ «Банк Форум» за вих. №200/4.2 від 24.01.2019 року згідно якого станом на 22.01.2019 року існує заборгованість за Кредитним договором № 0111/11/21-NW від 30.05.2011 року. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України наведено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобов`язання вважаються припиненими. Відповідно до статті 1 Закону України"Проіпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Як вказано в ст.3 Закону України "Про іпотеку", іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх. Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права і обов`язки) виникає між іпотекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням). Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку не доведення до цієї особи інформації про обтяження майна). Згідно із ч.1ст. 4 Закону України "Про іпотеку" обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ч.3 ст.3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Аналогічні положення містяться й у ч.2 ст.3 Закону України "Про іпотеку", відповідно до якої взаємні права й обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Крім того, порядок державної реєстрації іпотек у спірний період регулювався Тимчасовим порядком державної реєстрації іпотек, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31березня 2004року №410 (втратив чинність 31 січня 2013 року). На підставі п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у зв`язку із припиненням основного зобов`язання. Підстави припинення зобов`язання врегульовані Главою 50 ЦК України, серед яких: проведення належним чином виконання зобов`язання; зарахування зустрічних вимог; домовленість сторін; прощення боргу; поєднання боржника і кредитора в одній особі, тощо. Аналіз наведених норм свідчить про те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" припиняється іпотека, якою забезпечено дійсне кредитне зобов`язання, що виникло на підставі договору, який укладено відповідно до закону щодо його форми та змісту та за яким відбулася фактична передача грошових коштів від банку до позичальника, за однією з підстав, передбачених ст. ст.598-609ЦК України або договором, але не пов`язаних із недійсністю кредитного договору, його нікчемністю чи неукладеністю. Виходячи зі змісту статей 526, 599ЦК України зобов`язання буде вважатися виконане належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться. Юридичним наслідком належного виконання зобов`язання відповідно до статей 598, 599ЦК України є припинення зобов`язання. Таким чином, з моменту виконання боржником зобов`язань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обов`язків сторін, що складають зміст конкретного зобов`язального правовідношення. Відповідно до частини 5 статті 3Закону України"Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Підстави припинення іпотеки визначено статтею 17 Закону України "Про іпотеку". Зокрема, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зазначено в частині 1 статті 598 ЦК України. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Комісія та пеня за неналежне виконання договору іпотеки не є складовою кредитного зобов`язання та не можуть бути підставою для відмови у позові про визнання зобов`язання за договором іпотеки припиненим, виключення запису з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом України в Постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-2127цс15. За системним аналізом вищезазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконання. При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання. Отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора на момент виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості та припинення у зв`язку із цим основного зобов`язання іпотека припиняється. Аналогічна позиція викладена в постанові ВСУ від 06.07.2016 року по справі № 6-118цс16. Посилання відповідача на те, що на теперішній час у позивача наявна заборгованість судом мне береться до уваги, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі N 444/9519/12 (провадження N 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У відповідності до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 310/11534/13-ц (провадження 14-154цс18), наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, а кредитор в цьому випадку має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені. Таким чином, банк скористався правом дострокового повернення кредитних коштів та звернувся у 2015 році до суду з вимогою щодо стягнення з боржника всієї суми заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого змінив строк виконання основного зобов`язання, а зі спливом строку кредитування припинилося право банку нараховувати проценти за кредитним договором. [PERSON] виконав рішення Саксаганського районного суду Дніпропетровської області від 23.03.2016 року у справі №214/5382/15-ц, сплативши 22 грудня 20181 року заборгованість у розмірі 59 374,19 грн., виконавчий збір та витрати виконавчого провадження. Отже, [PERSON] є таким, що повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором від 30.05.2011 року №0111/11/21 -NW перед ПАТ «Банк Форум». Крім того, суду відповідачем не було надано документів, що б свідчили про неналежне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором відповідно до умов, передбачених кредитним договором та не надано жодних розрахунків в підтвердження своїх заперечень щодо позовних вимог. Враховуючи те, що в матеріалах справи міститься постанова про виконання зобов`язань за кредитним договором №0111/11/21-NW від 30.05.2011 року, що є допустимим доказом на підтвердження виконання основного зобов`язання за кредитним договором забезпеченого іпотекою в повному обсязі та зобов`язання за договором іпотеки, яке є похідним від кредитного договору, вважаються припиненими, та враховуючи відсутність доказів наявності заборгованості у позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Банк Форум», правонаступником якого є Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» про припинення іпотеки, слід задовольнити. У той же час захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Такими, зокрема є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення;7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Частиною другої статті 5 ЦПК України передбачено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Оскільки в процесі розгляду цієї справи встановлено, що [PERSON] є таким, що повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором від 30.05.2011 року перед ПАТ «Банк Форум», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», підтверджено відсутність заборгованості позивача перед відповідачем за вказаним кредитним договором, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог у частині зобов`язання банку видати довідку про відсутність заборгованості, наявність або відсутність якої не впливає на права позивача. Поновлення прав позивача не потребує впливу з боку суду на відповідача. (Постанова від 06.03.2019 № 286/1693/17 Верховний Суд). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial