Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

В квітні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою та моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення АП2 № 113885, складеного 31 грудня 2016 року, Відповідач [PERSON] 31 грудня 2016 року приблизно о 11 год. 30 хв. керуючи транспортним засобом "Опель Астра", номерний знак "АЕ 3208 АО" у м. Кривому Розі, Покровському районі, б-р Маршала Василевського, буд. № 22, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності руху та скоїв наїзд на припаркований автомобіль "GEELYCK-2", номерний знак "АЕ 3292 ВХ", власником якого є Позивач, чим порушив вимоги п. 10.1, 10.9 ПДР України. При ДТП автомобіль Позивача отримав механічні пошкодження, чим було завдано матеріальні збитки. Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області віл 25.01.2017 року Відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д26/01/17 від 23.01.2017 року сума матеріальної шкоди складає 8020,30 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Крім того, позивач посилається на те, що внаслідок пошкодження майна, що належить йому на праві власності він зазнав душевних страждань, змінився його спосіб життя, маючи двох малолітніх дітей 2007 та [INFO], яким потрібна увага та турбота батьків, він вимушений докладати додаткових зусиль для його влаштування, необхідно вирішувати питання щодо доведеності завданої шкоди, оскільки відповідач в добровільному порядку відмовляється відшкодувати її. Враховуючи те, що 31.12.2016 року був передсвятковий день та у автомобілі знаходились двоє малолітніх дітей та дружина позивача, які налякалися під час даного зіткнення, завдану моральну шкоду позивач оцінює в 5000 грн. та просить стягнути на свою користь. Також просить стягнути з відповідача витрати по справі, а саме - судовий збір у сумі 640,00 грн., витрати за проведення експертного дослідження у сумі 1000 грн.. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 8020,30 грн., однак заперечив проти стягнення з нього витрат по оплаті експертизи та моральної шкоди. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля "Опель Астра", номерний знак "АЕ 3208 АО", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу АЕ3292ВХ від 05.04.2011 року. Як вбачається з матеріалів справи, 31 грудня 2016 року приблизно о 11 год. 30 хв. керуючи транспортним засобом "Опель Астра", номерний знак "АЕ 3208 АО" у м. Кривому Розі, Покровському районі, б-р Маршала Василевського, буд. № 22, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності руху та скоїв наїзд на припаркований автомобіль "GEELYCK-2", номерний знак "АЕ 3292 ВХ", чим порушив вимоги п. 10.1, 10.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим було завдано матеріальні збитки. Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 січня 2017 року встановлена вина відповідача [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постанова Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 січня 2017 року набрала законної сили 06.02.2017 року, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування даного позову в частині питань чи мали місце дії відповідача, а саме дії, що містять в собі склад порушення, наявність причинно-слідчого зв'язку між винними діями, пов'язаними з порушенням вимог чи Правил дорожнього руху України, відповідача і завданням шкоди позивачу. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 січня 2017 року встановлена вина відповідача [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому саме його діями завдано матеріальні збитки позивачеві. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д26/01/17 від 23 січня 2017 року сума матеріальної шкоди, спричиненої з технічної точки зору власнику автомобіля "Опель Астра", номерний знак "АЕ 3208 АО" ідентифікаційний номер (VIN) Y7WMR7151B0010012, складає 8020,30 грн.. Тому суд вважає, що вимоги позивача з приводу стягнення майнової шкоди підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 8020 грн. 30 коп.. Відповідно до ч. 1\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з п. 2 ч. 2 ст.\~23, ч. 1 ст.\~1167 ЦК України\~моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 3 Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року N 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з п. 5 Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року N 4 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають, зокрема, наявність такої шкоди. При цьому, суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 1000,00 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, які складаються з витрат за проведення експертного дослідження у сумі 1000 грн. та сплату судового збору у сумі 640 грн. 00 коп.. Враховуючи викладене,

Outcome: partial