Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з [PERSON] вона перебувала у шлюбі з 03.06.1987 року до 11.10.2011 у. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] Вказала, що 11.10.2011 року Хотинським районним судом їхній шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу їй залишено дошлюбне прізвище - [PERSON]. Причиною фактичного розірвання шлюбу стали його зв'язки з іншою жінкою, з якою він має намір одружитися. За час перебування у шлюбі ними придбано майно: житловий будинок літ. «А-1» вартістю 74792 грн. вбиральня літ. «Г», вартістю 1879 грн.; господарський блок літ. «Б», вартістю 131406 грн.; підвал-склал літ. «Д», вартістю 83090 грн.; підвал літ. «ПГ», вартістю 94340 грн., гараж літ. «Ж». вартістю, 29770 грн.; огорожа №1-4, вартістю 6683 грн., автомобіль моделі Opel Omega держ.номерний знак [NUMBER], 1987 р.в., вартістю 8000грн. на загальну суму 429962 грн. Дане майно знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Також вказала, що до придбаного під час шлюбу майна відноситься, житловий будинок та належними до нього будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а саме: житловий будинок літ. «А-1», вартістю 8244 грн. погріб літ. «ПГ», вартістю 1064 грн., огорожа № 1-2, вартістю 2313 грн. На загальну суму 12161 грн., а всього майна на суму 434123 грн. Зазначила, що згоди про добровільний поділ майна ними не досягнуто. Беручи до уваги інтереси неповнолітньої їхньої доньки [PERSON], яка після розірвання шлюбу залишилась зі нею, на її утриманні і вихованні, а також те, що вона даний час не працює, відповідно до вимог ст.71 СК України вважає можливим відступити від принципу рівностей часток подружжя. Посилаючись на викладене просила, розділити майно, що є їхньою спільною, сумісною власністю, із майна, що знаходиться по [ADDRESS], виділивши їй: житловий будинок літ. «А-1», вартістю 74792 грн. господарський блок літ. «Б», вартістю 131406 грн. вбиральню літ. «Г», вартістю 1879 грн., 1/2 частину огорожі № 1-4, вартістю 3341 грн., автомобіль моделі Opel Omega держ.номерний знак [NUMBER], 1987 р.в., вартістю 8000грн. із майна, що знаходиться по [ADDRESS] виділивши їй, 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1», вартістю 4121 грн., погріб літ. «ПГ», вартістю 1064 грн., 1/2 частину огорожі № 1-2, вартістю 1156 грн., на суму 6881 грн; всього майна на суму 226299 грн. Вказала, що відповідач забезпечений житлом, і має як підприємець високий рівень доходу, із майна, що знаходиться по [ADDRESS], йому виділити:. підвал-склад літ. «Д», вартістю 83092 грн. підвал літ. «ПГ», вартістю 94340 грн., гараж «Ж», вартістю 29770 грн., 1/2 частину горожі № 1-4, вартістю 3341 грн., із майна, що знаходиться по [ADDRESS] виділивши йому1/2 житлового будинку літ. «А-1», вартістю 4121 грн., 1/2 частину огорожі № 1/2, вартістю 1156 грн., на суму 1156 грн; всього майна на суму 215790 грн. Стягнути з відповідача на її користь сплачений за позовну заяву судовий збір в сумі 2269 грн. та за видачу довідок службою Хотинського БТІ 1813 грн., згідно квитанції. Крім того відповідач [PERSON] подав до Хотинського районного суду Чернівецької області зустрічну позовну заяву в якій посилався на те, що з [PERSON] вони перебували в шлюбних відносинах з червня 1987 року по жовтень 2011 рік, шлюб між ними був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №28. Вказав, що після укладення шлюбу з [PERSON] починаючи з 1989 по 2011 рік вони проживали спільно з нею у житловому будинку її батька [PERSON], що розташований за адресою: [ADDRESS]. Зазначив, що також за час спільного проживання ними було побудовано житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами по [ADDRESS]. Вказав, що за час шлюбу вони придбали, наступне майно: спальню вартістю 12000грн.,спальню - 11000 грн.,вітальню - 1200 грн., кухонну стінку - 10000 грн., стіл кухонний - 1000 грн.,диван - 3000 грн., крісла 2шт. - 2000 грн., холодильник „Норд" - 3500 грн., газову плиту „Ардо" - 3200 грн.,телевізори „Самсунг" 2шт. - 6400 грн.,мікрохвильову піч „Самсунг" - 800 грн.,супутникову антену - 1000 грн.,пилосос - 1080 грн., газовий котел - 6400 грн., гідро бокс - 3200 грн., умивальник - 1200 грн.,біде - 750 грн., унітаз - 800 грн., килими 2шт - 1600 грн., відведення газопроводу - 8000 грн., обладнання млину - 80000 грн., обладнання пекарні - 20000 грн. Всього майна яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] на суму - 178130 грн. Також вказав, що придбали під час шлюбу наступне майно , стінку вартістю - 8000 грн., вітальню - 1200 грн., диван та два крісла - 4000 грн.,диван - 3000 грн.,тумбочки під телевізор 2шт. - 700 грн.,кухню - 12000 грн., холодильник „Норд" - 3500 грн., пральна машина - 3500 грн., мікрохвильова піч - 800 грн.,телевізор - 1700 грн.,телевізор - 900 грн., газовий котел - 6400 грн.,супутникова антена - 1600 грн., килими 2 шт. - 1600 грн., всього майна яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] на суму - 45400 грн. Зазначив, всього ними за час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі придбано майна на загальну суму: 223530 грн. Посилаючись на викладене, просив поділити майно, набуте ним за час шлюбу з [PERSON], виділивши йому, обладнання млину - 80000 грн., обладнання пекарні - 20000 грн. Всього майна на загальну вартість - 100000 гривень. Виділити [PERSON] в рахунок розподілу наступне майно: :спальню - вартістю 12000 грн.. спальню - 11000 грн..вітальню - 1200 грн, кухонну стінку - 10000 грн., стіл кухонний - 1000 грн., диван - 3000 грн., крісла 2 шт. - 2000 грн., холодильник "Норд" - 3500 грн., газову плиту "Ардо" - 3200 грн., телевізори " Самсунг" 2 шт. 64000 грн., мікрохвильову піч "Самсунг" 2 шт. - 800 грн., -супутникову антену - 1000 грн., пилосос - 1080 грн., газовий котел - 6400 грн., гідро бокс - 3200 грн., умивальник - 1200 грн., біде - 750 грн., унітаз - 800 грн., килим 2 шт. - 1600 грн., підведення газопроводу - 8000 грн., яке знаходиться за адресою : [ADDRESS] на загальну суму 78130 грн. та майно стінку - 8000 грн., вітальню - 1200 грн., диван та два крісла - 4000 грн., диван - 3000 грн.,тумбочки під телевізор 2шт. - 700 грн.,кухню - 12000 грн., холодильник „Норд" - 3500 грн., пральна машина - 3500 грн., мікрохвильова піч - 800 грн.,телевізор - 1700 грн.,телевізор - 900 грн., газовий котел - 6400 грн.,супутникова антена - 1600 грн., килими 2 шт. - 1600 грн., всього майна яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] на суму - 45400 грн. Всього майна на загальну суму 123530 грн.. Крім того в зв'язку з тим, що у позовній заяві не було включено майно яке придбано під час їхнього сумісного проживання і яке знаходиться в [ADDRESS], по [ADDRESS] та [ADDRESS] та у зустрічній позовній заяві відповідач перерахував не все майно, включив тільки по [ADDRESS],частково та по [ADDRESS], а по вул. [ADDRESS] взагалі не включено, не включено також майно пекарні та приміщення пекарні, тому позивачка [PERSON] доповнила первісну позовну заяву та вказала, що майно, яке вони придбали за час перебування у шлюбі, що знаходиться по [ADDRESS], а саме: обладнання пекарні - 32000 грн., картина «Тайна вечеря» - 16000 грн., Данайя» - 8000 грн., стільці 6 шт. - 600 грн., мойка автоматична - 1500 грн., телевізор - 300 грн., тумбочка - 200 грн., килим - 200 грн., басейн - 800 грн., комп'ютер - 3000 грн., телевізор - 800 грн., всього на загальну суму - 63400 грн. Крім того вказала, що майно, що знаходиться по [ADDRESS]: диван - 4500 грн., диван - 1500 грн., кухня - 4500 грн., холодильник - 2800 грн., газова плита - 3500 грн.; підведення газопроводу - 6000 грн., шафа - 600 грн., тумбочка під телевізор - 350 грн., журнальний стіл - 350 грн., телевізор - 900 грн., вітальня - 1200 грн., унітаз - 800 грн., біде - 750 грн., котел - 5600 грн., картини 3 шт. - 2500 грн., пилосос - 600 грн., праска - 300 грн., килим - 300-грн., всього на загальну суму 37050 грн.Всього майна на загальну суму 100450 грн. Посилаючись на викладене просила прийняти доповнення до позовної заяви про поділ спільного сумісного майна подружжя. Виділити майно відповідачу [PERSON], яке знаходиться по [ADDRESS], а саме обладнання пекарні - 32000 грн., картина «Тайна вечеря» - 16000 грн., «Данайя» - 8000 грн., стільці 6 шт. - 600 грн., мойка автоматична - 1500 грн., телевізор - 300 грн., тумбочка - 200 грн., килим - 200 грн.,басейн - 800 грн., комп'ютер -3000 грн., телевізор - 800 грн., всього майна на загальну суму 63400 грн. Майно, що знаходиться по [ADDRESS], диван - 4500 грн., диван - 1500 грн., кухня -4500 грн., холодильник - 2800 грн., газова плита - 3500 грн., підведення газопроводу - 6000 грн., шафа- 600 грн., тумбочка під телевізор - 350 грн., журнальний стіл - 350 грн., телевізор - 900 грн., вітальня - 1200 грн., унітаз - 800 грн., біде - 750 грн., котел - 5600 грн., картини 3 шт. - 2500 грн., пилосос - 600 грн., праска - 300 грн., килим -300 грн., всього на загальну суму 37050 грн. та всього майна на суму 100450 грн. Крім того до Хотинського районного суду з позовною заявою звернулись [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], в обґрунтування якої вказали, що між відповідачем [PERSON] та [PERSON], був зареєстрований шлюб 06 червня 1987 року, в РАЦС Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області . Від шлюбу в них є спільні діти. Донька, [PERSON], 1997 р.н. та син [PERSON] 1990 р.н. Вказали, що обов'язки батька, відповідача, рідної людини, щодо морального та матеріального стану своїх дітей, не цікавлять останнього, а навпаки, порушують інтереси, в першу чергу своїх дітей на житлову площу, спільне нажите між подружжям, за час шлюбу майно, їхньої родини. Зазначили , що вони проживають в спільній власності по [ADDRESS], майно було придбане, за рахунок спільних грошових заощаджень їхнього шлюбу з 1987 -2011 рік, з зобов'язаннями сімейних прав кожного. З метою забезпечення своїх дітей. Де в засадах шлюбу, регулюються особистості немайнові та майнові права обов'язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав і обов'язків батьків і дітей, що в даному випадку, порушує права їхньої родини та завдання регулювання сімейних відносин. Зазначили, що спільна сумісна власність всього нажитого майна що розташоване по [ADDRESS] , має бути розділена по закону, на 4 рівні частини чи на дві у відсотковому співвідношенні 75 та 25% відповідно, для урахування прав в цілому, що збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових та грошових затрат, добудов, що є спільною власності всіх осіб які проживають та користуються спільним майном. Де між ними позивачами та відповідачем не було укладено жодного договору майна особистої приватної власності, щодо майна яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, та вже дорослих дітей. Вказали, що відповідачем [PERSON], 22 травня 2004 року , був укладений Договір купівлі- продажу підвальних приміщень та складу, що складають 40/100 частин всього будинковолодіння, розташованого в [ADDRESS] що знаходилось на балансі Хотинського ВУЖКГ. Тобто договір, укладений одним із подружжям в інтересах сім'ї, створивши обов'язки для них. Де вже протягом 3 років, від розірвання шлюбу, вони не мають можливості визначення та виділу в натурі і належним чином користуватись спільним майном на законних підставах, по зазначеній адресі розподілу. За предметом купівлі-продажу 2004 року , де Хотинська районна рада продала, а [PERSON] купив будинкоуправління які складаються з приміщень підвалу Літ "А-1" - коридор 1=4,00 кв.м, битовка 2=6,20 кв.м,коридор 3 =8.20 кв.м., підвал 4=9,60 кв.м, підвал 5=23,9 кв.м, підвал 6=19,10 кв.м,підвал 7=48.60 кв.м.. підвал, 8=80.00 кв.м, підвал 9= 14.00 кв.м, підвал 10=23.60, складу літ. "Б"=84.60 кв.м, складу-підвалу=317.40 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS] і розташовані на присадибній земельній територіальної громади м.Хотин. Вищевказані 40/100 частин будинкоуправління належало територіальній громаді на підставі свідоцтва про право не нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Хотинської міської ради від 11.05.2004 року на підставі рішення 6 сесії 23 скликання Хотинської міської ради від 08.07.1999 року № 27 та зареєстрованого в Хотинському комунальному районному бюро технічної інвентаризації 11.05.2004 року в книзі №2 за номером запису 89 . Де вони спільно з відповідачем купили зазначені будівлі, і відповідач представляла нотаріальні дії за їхню родину, що до цих пір, із-за незаконних дій відповідача, немає жодних документальних, нотаріально- фіксованих прав на майно їхньої родини, чим зупиняє підприємницьку діяльність, побудованого ними млина та кондитерського цеху. Де навіть проведення світла, комунальні витрати, послуги, вимагають письмової згоди одного представника договору купівлі-продажу 2004 року не враховуючи їхніх спільних прав на спільне майно. Посилаючись на викладене просили провести законний розподіл спільного майна подружжя з визначеними в рішенні суду будівлями, підвальними, складськими, житловими приміщеннями по [ADDRESS] Для чесного та прозорого поділу між членами родини. Надати як законну частку від розподілу сумісного майна по [ADDRESS], відповідачу [PERSON], приміщення що зазначені та функціонують на даний час в сумісній власності: кондитерський цех, приміщення підвалу, літ.А-1, підвал 4=9.60, підвал 5=23.90, підвал 6=19.10, підвал 7 =48.60, підвал 8 = 80,00, підвал 9 = 14.00, підвал 10=23,660, підвал = 317.40 кв.м. Залишити в користуванні з правом спільної майнової долі дітей відповідача, та її особисто, що може бути визначена рішенням суду в спільній сумісній власності їхньої родини з трьох осіб, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], житлові приміщення по [ADDRESS], складське приміщення де розташований млин, на якому працює [PERSON]. Позивача [PERSON] - в судовому засіданні підтримала уточнені позовні про поділ сумісного майна подружжя посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві, крім того підтримала в повному обсязі та просила задовольнити в повному об'ємі позовні вимоги до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, та майнової частки, членів родини. Відносно зустрічної позовної заяви [PERSON] до неї про поділ спільного майна подружжя не визнала та просила відмовити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилався на обставини викладенні в позовній заяві та просив задовольнити позов. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилалась на обставини викладенні в позовній заяві та просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про причину неявки суду не повідомив. До суду надав заперечення відповідно до якого просив відмовити позивачці [PERSON] в заявлених позовних вимогах відносно визнання спільною сумісною власністю та розподілу житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] за безпідставністю заявлених позовних вимог. В запереченнях посилався на те, що позивачем [PERSON] до Хотинського районного суду Чернівецької області подана позовна заява в якій вона просить суд розділити майно, що є їхньою спільною власністю по [ADDRESS], та майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Позивачем [PERSON] в поданій позовній заяві визначений механізм ( варіант) розподілу даного спільного майна, який на його думку , а також на вимоги чинного законодавства є недійсний зокрема: Позивач просить суд визнати спільною власністю подружжя майно яке розташоване по [ADDRESS]. Даними позовними вимогами порушується його право особистої власності на майно, так як даний житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами йому подарований 05.08.1999 року [PERSON] і згідно п.2 ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України є його особистою приватною власністю. Не відповідає вимогам закону варіант розподілу зазначений позивачем у заявлених позовних вимогах, так як згідно даного варіанту позивач просить виділити її майно вартість якого не визначена в законний спосіб , тобто невстановлена ринкова вартість майна експертом будівельно-технічної експертизи. А також не проведено згідно ДБН та правил, варіанти розподілу в натурі з урахуванням рівності частин та іншими обставин. Вважає порушенням своїх прав на житло, виділення позивачці в повній істині житлового будинку літ. А-1 по [ADDRESS] так, як згідно ст. 70 Сімейного кодексу України частки у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності є рівними. Тому на його думку відповідно до діючого законодавства підлягає рівному розподілу житлове майно. Крім того стосовно позову [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до нього про розподіл спільного майна подружжя та майнової частки, членів родини також надав свої заперечення, згідно яких просив відмовити позивачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в задоволені позову даного ними до Хотинського районного суду Чернівецької області про поділ спільного майна подружжя, та майна частки, членів родини за безпідставністю та необґрунтованістю. Відповідно до якого посилався, на те, що позивачами [PERSON], [PERSON] та неповнолітньою [PERSON] до Хотинського районного суду Чернівецької області подана позовна заява про розподіл спільного майна подружжя, та майна частки, членів родини. Даною позовною заявою позивачі просять суд провести розподіл спільного майна подружжя з визначеними в рішенні суду будівлями, підвальними, складськими, житловими приміщеннями по [ADDRESS]. При цьому зазначають що надати йому як законну частку сумісного майна кондитерський цех та складські приміщення, а їм житлові та складські приміщення. Вважає, що позовна заява у даній формі, надіслана до Хотинського районного суду Чернівецької області позивачами [PERSON], [PERSON] та неповнолітньою [PERSON] суперечить нормам процесуального права України зокрема:п. п. 2, 4, 6, 7, ч.2, ч. з, ч4, ч.5 ст.119 ЦПК України Глави 2 ЦПК України, ч.2 ст.31 ЦПК України. Відносно викладених обставин в позовній заяві, то на його думку вони так суперечать вимогам чинного Цивільного, Цивільно - процесуального, Сімейного законодавства та Конституції України так як в заявленому позові позивачі просять суд позбавити його гарантованого Конституцією та законами України права на житло, виділивши йому тільки нежитлові будівлі та споруди. Відносно ствердження позивачів, щодо поділу спільного майна подружжя між подружжям та дітьми, то відповідачі [PERSON] та [PERSON] не надали жодного доказу, що вищенаведене майно побудоване за їхні кошти чи їхньою працею чи належить їм на підставі спільної сумісної власності згідно договору чи в інший спосіб. Вказав, що відповідно до ч.2 ст.173 Сімейного кодексу України при вирішені спору між батьками та малолітніми, неповнолітніми дітьми, які спільно проживають, щодо належності їм майна вважається, що воно є власністю батьків. Щодо утримання дітей повідомив, що ним згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] позивача по справі сплачуються аліменти в розмірі 600 гривень, а сина [PERSON] він утримувати не зобов'язаний так як він є дорослою, здоровою людиною, яка має свою сім'ю і тим більше працевлаштований. Зазначив, що ствердження позивачів про те, що [PERSON] працює на млині є видуманим по тій причині, що обладнання млину було придбане ним під час його зайняттям підприємницькою діяльністю, а починаючи з 2009 року підприємницька діяльність ним припинена і з того часу млин не використовується як засіб підприємства. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо позовних вимог відносно його довірителя [PERSON] та в повному обсязі підтримав зустрічні позовні вимоги заявлені [PERSON] просив задовольнити їх в повному обсязі. Свідок [PERSON] в судовому засідання показала, що вона знає зі слів [PERSON], що майно купувалось спільно, а [PERSON] купував будівельні матеріали. Свідок [PERSON] в судовому засідання показа, що майно купувалась за спільні кошти, але особисто вона не була присутня при купівлі всього майна. Позивач в справі [PERSON] допитаний в судовому засіданні як свідок показав, що він здійснював купівлю будівельних матеріалів і контролював проведення ремонтних робіт Cуд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд під час розгляду справи встановив, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.06.1987 року до 11.10.2011 р. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] Згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 11.10.2011 року вбачається, що їхній шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці залишено дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 22 КпШС України (1969 р.), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того що однин з них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу , крім речей індивідуального користування є суб'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Судом встановлено що, сторонами по справі набуто за час шлюбу майно, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] з господарськими спорудами та рухоме майно, а також рухоме майно яке розташоване за адресою: [ADDRESS], до складу якого входить спальня вартістю 12000 грн., спальня вартістю 11000 грн., вітальня вартістю 1200 грн., кухонна стінка вартістю 10000 грн., стіл кухонний вартістю 1000 грн., диван вартістю 3000 грн., крісла 2 шт. вартістю 2000 грн., холодильник "Норд" вартістю 3500 грн., газова плита "Ардо"вартістю 3200 грн.,супутникова антена вартістю 1000 грн., пилосос вартістю 1080 грн., газовий котел вартістю 6400 грн., гідро бокс вартістю - 3200 грн., умивальник вартістю 1200 грн., біде вартістю 720 грн., унітаз вартістю 800 грн., стінка вартістю 8000 грн., вітальня вартістю 1200 грн., телевізор "Самсунг" 2 шт., вартістю 6400 грн., мікрохвильову піч "Самсунг" вартість 800 грн., килим 2 шт. вартістю 1600 грн., диван та два крісла вартістю 4000 грн, обладнання млину вартістю 80000 грн., обладнання пекарні вартістю 20000 грн., та вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя так, як згідно зі ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними визначено нормою ст.63 СК України. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно Цивільного кодексу України. Таким чином судом встановлено, що дане майно придбане подружжям в період перебування у шлюбі, а тому є спільною сумісною власністю подружжя, крім того дані обставини визнані сторонами по справі та підтверджуються матеріалами справи. Оскільки, ст. 60 СК України встановлено, що кожна річ набута за час шлюбу є суб'єктом права спільної сумісної власності подружжя, вказаний житловий будинок та рухоме майно було куплено подружжям, вони ж сторони по справі, за час перебування їх в шлюбі, то відповідно до норми Закону цей житловий будинок є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] Також судом встановлено, що позивач просить суд визнати спільною власністю подружжя майно яке розташоване по [ADDRESS]. Однак відповідно до договору дарування вказаний житловий будинок з господарськими спорудами подарований [PERSON] 05.08.1999 року [PERSON] і згідно п.2 ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України є його особистою приватною власністю, документів підтверджуючих, що куплену спільно майно за вказаною адресою, суду не надано і даний факт всі сторони справи не визнали. Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У відповідності до ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Суд керується вказівками, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання недійсним та поділ спільного майна подружжя». Так, в п.23 Постанови зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя згідно зі ст.61 СК України може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. У відповідності до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до постанови Пленому Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя Вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє. Відповідно до висновку за № 248 судової будівельно - технічної експертизи від 07.09.2012 року, який досліджений як письмовий доказ вбачається, що першому власнику надати наступні приміщення житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS], а саме: коридор 1-1площею 12,2 м.кв., кімната 1-2 площею 21,1 м.кв., кімната 1-3 площею, 15,8 м.кв., господарський блок літ. Б-1, господарський блок Б-2, 1/2 вбиральні літ. Г, гараж літ. Ж, 1/2 огорожа № 1-4, загальна вартість становить: 209198,00 грн. та другому власнику надати наступні приміщення житлового будинку, що знаходяться по [ADDRESS], а саме: коридор 1-1 площею 10.7м.кв., кімната 1-4 площею 27 м.кв., підвал - склад літ. Д., підвал літ. ПгГ., 1/2 вбиральні літ. Г., 1/2 огорожі за № 1-4, загальна вартість становить: 215675,00грн. Відповідно до висновку за № 14152 судової будівельно - технічної експертизи від 22 жовтня 2014 року, який досліджений як письмовий доказ, вбачається, що вартість компенсації співвласників домоволодіння по [ADDRESS], яку слід сплатити один одному внаслідок поділу житлового будинку, господарських будівель та споруд визначена станом на 01.09.2012 р. на підставі варіантів поділу розробленого судовим експертом Созонтовою К.С. у Висновку № 248 від 07 вересня 2012 р. з коригуванням на дату проведення даної експертизи та з врахуванням забезпечення енергоносіями (електроенергія, газопостачання, опалення), водопостачання каналізацією двох частин (квартир) придатних для проживання згідно діючих норм та правил станом на 01 жовтня 2014 р. становила:за варіантом ІІІ поділу житлового будинку, господарських будівель та споруд -другий співвласник має компенсувати першому 37015,50 грн. За таких обставин судом з'ясовано, що з врахуванням вартості рухомого майна другий співвласник [PERSON] має компенсувати першому співвласнику [PERSON] компенсацію в розмірі 12443,25 грн. Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини, в контексті викладених норм законодавства, та приймаючи до уваги, що спірний житловий будинок та рухоме майно є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], суд вважає позовні вимоги про поділ майна подружжя є обґрунтованими, а отже такими, що підлягають до задоволення частково, а в іншій частині позовних вимог відмовити. Задовольняючи позовні вимоги частково суд виходить із того, що спірне майно придбане під час перебування сторін у шлюбі за спільні кошти, що доведено позивачем, а тому є спільним майном подружжя, яке підлягає розподілу між ними. Вирішуючи питання про поділ майна,що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільні речі,суди мають застосовувати положення частин 4,5 ст.71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Враховуючи те, що різниця між частками майна [PERSON] та [PERSON] становить 12443,25 грн., тому в рахунок компенсації суд вирішив визнати за позивачем [PERSON] право власності а майно, що знаходиться по [ADDRESS], а саме: коридор 1-1 площею 10.7м.кв., кімната 1-4 площею 27 м.кв., підвал - склад літ. Д., підвал літ. ПгГ., 1/2 вбиральні літ. Г., 1/2 огорожі за № 1-4, загальна вартість становить: 215675,00грн. та визнати за нею право власності на рухоме майно, а саме спальню вартістю 12000 грн., спальню вартістю 11000 грн., вітальню вартістю 1200 грн., кухонну стінку вартістю 10000 грн., стіл кухонний вартістю 1000 грн., диван вартістю 3000 грн., крісла 2 шт. вартістю 2000 грн., холодильник "Норд" вартістю 3500 грн., газову плиту "Ардо"вартістю 3200 грн.,супутникову антену вартістю 1000 грн., пилосос вартістю 1080 грн., газовий котел вартістю 6400 грн., гідро бокс вартістю - 3200 грн., умивальник вартістю 1200 грн., біде вартістю 720 грн., унітаз вартістю 800 грн., стінку вартістю 8000 грн., вітальню вартістю 1200 грн. та визнати за [PERSON] право власності на майно, що знаходиться по [ADDRESS], а саме: коридор 1-1площею 12,2 м.кв., кімната 1-2 площею 21,1 м.кв., кімната 1-3 площею, 15,8 м.кв., господарський блок літ. Б-1, господарський блок Б-2, 1/2 вбиральні літ. Г, гараж літ. Ж, 1/2 огорожа № 1-4, загальна вартість становить: 209198,00 грн. та визнати за ним рухоме майно обладнання млину вартістю 80000 грн., обладнання пекарні вартістю 20000 грн., телевізор "Самсунг" 2 шт., вартістю 6400 грн., мікрохвильову піч "Самсунг" вартість 800 грн., килим 2 шт. вартістю 1600 грн., диван та два крісла вартістю 4000 грн., таким чином стягнути з [PERSON] компенсацію в рахунок рівності часток при поділі майна в розмірі - 353, 75 грн. на користь [PERSON]. Стосовно позовної вимоги, про поділ автомобіля марки Opel Omega державний номерний знак [NUMBER], 1987 р.в., сторонами не надано жодних докзів, що вказаний автомобіль знаходиться у власності сторін у справі та зареєстрований належним чином за ким небудь з них, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити. Згідно з вказаними вимогами законодавства суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя - задовольнити частково, позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково та в іншій частині позовних вимог відмовити. В задоволенні позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, та майнової частки, членів родини - відмовити в повному обсязі. Так, щодо поділу спільного майна подружжя між подружжям та дітьми, [PERSON] та [PERSON] не надали жодного доказу, що вищенаведене майно побудоване за їхні кошти чи їхньою працею чи належить їм на підставі спільної сумісної власності згідно договору чи в інший спосіб, крім того суду не надано жодних доказів та підтверджуючих документів, які б вказували, що вони купували будівельні матеріали за власні кошти чи здійснювали поліпшення стану вказаного майна, також даний факт не визнаний відповідачем [PERSON] Відповідно до статей 79, 86, 88 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать у тому числі витрати пов'язані з проведенням експертизи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи те, що відповідачем [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі - 1000,00 грн., позивачем [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн. та нею також сплачено вартість за проведення судової будівельно - технічної експертизи за № 248 від 07.09.2012 року у сумі 4600,00 грн., що визнано сторонами у судовому засіданні, а доказів про вартість проведення судової будівельно - технічної експертизи за № 14152 від 22.10.2014 року суду не нанадо, у відповідності з ст.88 ЦПК України витрати, суд вирішив, що понесені позивачем під час розгляду справи судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] і становлять 2935,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 60, 68-72 СК України, ст. 372 ЦК України, п. 22 Постанови пленум Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: partial