Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що між ПрАТ «ВФ Україна» (23.05.2017 р. перейменоване із ПрАТ «МТС Україна») та [PERSON] була досягнута згода з усіх істотних умов і укладено договір про надання послуг мобільного зв'язку № 3726423 від 30.07.2017 р. на номер телефону № [NUMBER], контракт № 395368886380. Відповідно до умов договору та умов користування мережами мобільного зв'язку ПрАТ «МТС Україна», відповідач взяв на себе обов'язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі ПрАТ «МТС Україна», особисто перевіряти залишок авансового платежу та вносити відповідні платежі за послуги, отримані за Договором. Однак, відповідач на дату подання позовної заяви не оплатила отримані нею послуги зв'язку, внаслідок чого була відключена від мережі зв'язку. Загальна сума заборгованості відповідача перед ПрАТ «ВФ Україна» за період з 15.07.2014року і на момент звернення до суду із позовною заявою становить 3000 грн. 33 коп., а тому позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, подала письмово викладені заперечення на позов, просила суд застосувати строки позовної давності. В судовому засіданні встановлено, що між ПрАТ «ВФ Україна» (23.05.2017 р. перейменоване із ПрАТ «МТС Україна») та [PERSON] був укладений договір про надання послуг мобільного зв'язку № 3726423 від 30.07.2017 р. на номер телефону № [NUMBER], контракт № 395368886380. З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв'язку відповідачу було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER]. З технічних причин, у зв'язку з переходом ПрАТ «МТС Україна» на нову білінгову систему (автоматизовану систему розрахунків за послуги) особовий рахунок абонента було замінено на [NUMBER]. Відповідно до умов договору та умов користування мережами мобільного зв'язку ПрАТ «МТС Україна», що є невід'ємною частиною зазначеного договору, та згоду з якими підтверджено підписом відповідача, [PERSON] взяла на себе обов'язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі ПрАТ «МТС Україна», особисто перевіряти залишок авансового платежу та вносити відповідні платежі за послуги, отримані за цим договором. Згідно п.п. 2.4.2. договору, відповідач взяв на себе обов'язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв'язку. Фактичне використання абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена Абонентом. Відповідно до п.п. 3.3. Договору, за наявності авансу рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу.При цьому одна із сторін договору - ПрАТ «МТС Україна» здійснила фактичні дії, щодо виконання договору в повному обсязі. Позивач зазначає, що станом на дату подання даної заяви відповідач не оплатила отримані нею послуги зв'язку ані особисто, ані на підставі надісланого позивачем на її адресу рахунку від 30.06.2014 р. На підставі цього та відповідно до умов договору відповідач була відключена від мережі зв'язку ПрАТ «МТС Україна». Встановлено, що на адресу відповідача 27.07.2016 року позивачем була надіслана претензія № С [NUMBER]/07 з проханням терміново сплатити суму заборгованості. Пунктом 3.1. Договору №3726423/1.11739548 про надання послуг мобільного зв'язку від 30.07.2007р. визначено: "Нарахування за надані послуги мобільного зв'язку здійснюється згідно з тарифами Оператора, які є невід'ємною частиною цього Договору. Розрахунковий період становить один календарний місяць. Пунктом 3.5. Договору №3726423/1.1 1739548 про надання послуг мобільного зв'язку від 30.07.2007р. визначено: "Кількість та вартість послуг, наданих Абоненту за розрахунковий період, визначається відповідно до показників належних оператору технічних засобів виміру тривалості, кількості та вартості наданих послуг. Відповідно до п.п. 3.5. договору, кількість та вартість послуг, наданих абоненту за розрахунковий період, визначається відповідно до показників належних оператору технічних засобів виміру тривалості, кількості та вартості наданих послуг. Встановлено, що 08.06.2017 р. Білоцерківським районним судом Київської області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ПрАТ «МТС» заборгованості за надані телекомунікаційні послуги, проте ухвалою від 10.08.2017 р. зазначений судовий наказ було скасовано за заявою відповідача. Таким чином, встановленим є те, що сума заборгованості [PERSON]перед ПрАТ «ВФ Україна», що виникла у період з 15.07.2014 р. становить 3 000 грн. 33 коп. З письмово викладених заперечень на позовну заяву вбачається, що відповідач не погоджується з позовними вимогами, оскільки жодного договору про надання послуг мобільного зв'язку ні з ПрАт «МТС України» ані з ПрАТ «ВФ Україна» не укладала. Відповідач ставить під сумнів свій підпис на аркушах договору. Крім того, відповідач вказує, що не пам'ятає коли і куди робила дзвінки, ніяких претензій, вимог від позивача не отримувала, просила застосувати строки позовної давності. Відмовляючи в задоволенні позову суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про телекомунікації», споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати тримані ними телекомунікаційні послуги. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 -ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" . Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. За ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно приписів ст.261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Отже, як було встановлено судом, 30.06.2014 року на номер відповідача було отримано останній вхідний дзвінок. За червень 2014 року відповідачу по її особовому рахунку було виставлено рахунок в 3058,72 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтвердила, що в зв'язку з неоплатою відповідачем виставленого їй рахунку, з 17.12.2014 року позивач припинив надавати відповідачу телекомунікаційні послуги, в зв'язку з тим, що [PERSON] до 15.07.2014 року не оплатила борг за надані їй послуги згідно договору. Отже, саме з 15.07.2014 року почався перебіг позовної давності, а звернувся позивач до суду з даним позовом 29.11.2017 року , тобто з пропуском строку позовної давності. Таким чином, даючи аналіз зазначеним правовим нормам, суд приходить до висновку, що, дійсно, сплив строк позовної давності за вимогами по даному позову та наведене вище є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог позивача.

Outcome: dismissed