Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі по 800 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення сином віку двадцяти трьох років за умови продовження навчання. Свої вимоги мотивує тим, що 15 квітня 1997 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Залузькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області. Вказаний шлюб у 2013 році було розірвано. У період шлюбу з відповідачем у них народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, а тому 20 травня 2008 року Дубровицьким районним судом Рівненської області, було ухвалено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше мінімуму встановленого законодавством, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З 01 вересня 2015 року і по даний час, син навчається в державному навчальному закладі "Рівненське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі" на денній формі навчання за професією кухар і є учнем першого курсу та знаходиться на неповному державному утриманні. Син ніде не працює та продовжує фактично перебувати на утриманні позивача. В даний час позивач ніде не працює та є інвалідом 3-ї групи загального захворювання. Вказані обставини ставлять позивача в тяжке матеріальне становище. Внаслідок чого вона позбавлена можливості на належне забезпечення та навчання сина. До початку судового засідання, від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте від нього до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без його участі. Окрім того від нього надійшло заперечення проти позову, у якому позов визнає частково, пояснюючи це тим, що на даний час він ніде не працює та не має змоги сплачувати аліменти у тому розмірі, що просить позивач. Крім того, по мірі можливості сплачує аліменти. Погоджується сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі по 300 грн. щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 041049 від 02.03.1998 року, вбачається, що батьком [PERSON], який народився 17.02.1998 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження, зроблено відповідний запис № 6, є відповідач - [PERSON] (а.с.5). Згідно копії рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 20 травня 2008 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше мінімуму встановленого законодавством, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). Як вбачається із копії рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 14.02.2013 року шлюб [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 15 квітня 1997 року Залузькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, а/з №05 - розірвано (а.с.7) . Як вбачається із довідки про склад сім'ї №576 виданої 10.03.2016 року Залузькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, до складу сім'ї [PERSON], [INFO] входять: мати [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно акту огляду МСЕК серії АВ №0308921 від 19.06.2014 року, позивач [PERSON] є інвалідом 3-ї групи загального захворювання (а.с.11). Згідно довідки №138 від 21.03.2016 року, виданої державним навчальним закладом "Рівненське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі" [PERSON] навчається в групі К12 на денній формі навчання за професією кухар і є учнем першого курсу ДНЗ "Рівненське вище професійне училище ресторанного сервісу і торгівлі" на період навчання з 01.09.2015 року по 30.01.2017 року (а.с.12). Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 182 СК України, а також абзацами 3,4,5 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Як вбачається із долученої відповідачем до заперечення довідки №1374 від 05 квітня 2016 року, виданої Дубровицьким районним центром зайнятості Рівненської області, [PERSON] в Дубровицькому РЦЗ та інших центрах зайнятості України не перебуває на обліку (а.с.20). Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суду не надано жодних доказів того, що відповідач є нездоровим чи непрацездатним, а також не надано підтвердження того, що на своєму утриманні має інших непрацездатних осіб. Разом із тим, судом встановлено, що позивач є інвалідом 3-ї групи загального захворювання, а тому на підставі вищенаведеного та беручи до уваги те, що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити частково, призначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі із проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення сином в разі продовження навчання, двадцяти трьох років, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам закону. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст.182, 198-200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved