Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до К.П. «Харківські теплові мережі», в якому просить зобов'язати відповідача усунити перешкоди у здійснення нею права на оплату послуг з централізованого опаленняв належній ій на праві власності квартири [ADDRESS], як споживачем категорії - населення., зобов'язати відповідача укласти з нею договір на надання послуг, як з споживачем категорії населеня, зобов'язати відповідача закрити особовий рахунок [NUMBER] який відкритий на офіс нотаріуса, відновити дію особового рахунку [NUMBER], зобов'язати відповідача здійснити перерахунок оплати за надані послуги за тарифами, що встановлені для здійснення розрахунків з населенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору дарування, нотаріально посвідченого 25.04.2008 року за реєстр № 1660. Зазначена квартира є місцем ії проживання. Вона є приватним нотаріусом, робче місце якого розташовано також в цій квартирі. Зазначена квартира не виключена із житлового фонду. З 2008 року вона є споживачм послуг з опалення, що адаються за вказаною адресою, було відкрито особовий рахунок № [NUMBER], оплата по якому здійснювалась у повному обсязі. В січні ій стало відомо, що особовий рахунок № [NUMBER] було анульовано з невідомих причин. Після звернення до відповідача, отимала відповдідь, що за фактом виявлення по вищевказаній адресі офісу нотаріуса, було відкрито особовий рахунок [NUMBER], а попередній рахунок закрито, при цьому на новий рахунок вже була наявна заборгованість за послуги в сумі 7505,78 гривень. Вважає, дій відповідача незаконними, оскльи нотаріус відповідно до вимог законодавства не юридичною особою чи підприємцем, а є власником цього майна-фізичною особою, права якої порушуються по оплаті комунальних послуг. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючисьна обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на безпідставність позовних вимог, зазначивши, що тариф на послуги оплалення для населення, застосовується до житлових приміщень, які використовуються для постійного проживання. Актом обстеження від 31.03.2014 року зафіксовано, що квартира за вищевказаною адресою в наслідок реконструкції обладнана окреми входом, на вході міститься вивіска «Нотаріус»., в звзязку з чим нарахування оплати послуг здійснюються за тарифами для потреб інших споживачів. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, не заперчується сторонами, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору дарування, нотаріально посвідченого 25.04.2008 року за реєстр № 1660. Зі змісту договору, квартира 2-ч кімнатна, обладнана окремим входом, загальна площа 63,1 кв.м., житловою полощею 38,7 кв.м.. Реєстрація права власності проведена 21.05.2008 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності (а.с. 9, 10) Згідно довідки КП «Харківські теплові мережі» від 11 квітня 2014 року № 3905, по особовому рахунку № [NUMBER], код ЖЕУ 6760, заборгованості по оплаті послуг не існує, що також підтверджується квитанціями по оплаті послуг (а.с. 14, 24-47). Позивач [PERSON] є приватним нотаріусом, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльністі № 329 від 31 травня 2007 року. Відпвідно до копії посвідченя, адресою розташування її робочого місця є : [ADDRESS] (а.с. 20). Згідно листа КП «ХТМ» від 18.02.2015 року № 23, позивача повідомлено, що в березні 2014 року за вищевказаною адресою виявлено розташування офісу нотаріальних послуг та відкрито особовий рахуок [NUMBER], було закрито осбовий рахунок на квартиру. Сума боргу по новому рахунку складає 7505,78 грн. Станом на 01.02.2015 року (а.с. 15). Як вбачається з копії акту обстеження системи теплопостачання обєкту № 176/132 від 31 березня 2014 року, який був складений у присутності позивача працівниками Жовтневої філії КП «ХТМ», квартира, що належить [PERSON] обладнана окремим входом з вуиці, на вході міститься вивіска «Нотаріус», опалювальна площа квартири скадає 59,9 кв.м. . Споживач договір на надання послуг не укладав, тому запропоновано укласти відповідний договір протягом 10-ти днів. [PERSON] від підпису в акті відмовилась, про що є відмітка. Як вбачається з копії рекомендованого повідомлення, наданого представником відповідача, позивач отримала копію акту 03 квітня 2014 року за адресою проживання [ADDRESS] (а.с. 56, 61). Як зазначила в судовому засіданні представник позивача, остання дійсно проживала за адресою [ADDRESS], та в подальшому зареєстувала місце проживання та проживає за спірною адресою, що є ії правом. З копії паспорта позивача вбачається, що остання зареєструвала місце проживання в квартирі [ADDRESS] 05 квітня 2014 року, тобто після отримання копії акта обстеження (а.с. 7). Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописки за №67 від 23.03.2015 року ТОВ «ЖЕК Канатного заводу» за вищевказаною адресою зареєстрована та проживає [PERSON] (а.с. 21). В статті 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» наведені терміни вживаються в такому значенні житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; Пунктом 1 ч.1 ст.13 даного Закону визначено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); Частинами 1,2 ст. 19 даного Закону встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Постановою КМУ від 1 червня 2011 р. N 869 затверджено Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води. Пунктом 2 Порядку визначено, що він застосовується під час установлення Національною комісією регулювання ринку комунальних послуг та органами місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи) тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для суб'єктів природних монополій, а також для суб'єктів господарювання на суміжних ринках, зазначених у пункті 1 цього Порядку, та поширюється на таких суб'єктів під час розрахунку зазначених тарифів. Відповідо до вищезазначеної постанови та до законів України "Про теплопостачання" і "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг", Указу Президента України від 23.11.2011 N 1073 "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг", Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг прийнято Постанову від 31 березня 2014 року N 241 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ та інших споживачів (крім населення) КП "Харківські теплові мережі", п.1.2 якої встановлено Комунальному підприємству "Харківські теплові мережі" тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання на рівні для потреб інших споживачів (крім населення): тариф на теплову енергію - 837,04 грн./Гкал (без ПДВ) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 789,89 грн./Гкал (без ПДВ); тариф на транспортування теплової енергії - 44,84 грн./Гкал (без ПДВ); тариф на постачання теплової енергії - 2,31 грн./Гкал (без ПДВ). Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). За положеннями ч.ч.1,4 ст. 3 цього Закону, нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Нотаріус не може займатися підприємницькою, адвокатською діяльністю, бути засновником адвокатських об'єднань, перебувати на державній службі або службі в органах місцевого самоврядування, у штаті інших юридичних осіб, а також виконувати іншу оплачувану роботу, крім викладацької, наукової і творчої діяльності. Статтею 25 даного Закону визначено, що робоче місце (контора) приватного нотаріуса має знаходитись у межах нотаріального округу, в якому приватний нотаріус здійснює нотаріальну діяльність. Робоче місце (контора) має відповідати таким умовам: 1) забезпечувати дотримання нотаріальної таємниці; 2) давати можливість кожному приватному нотаріусу, який здійснює нотаріальну діяльність, одночасно та незалежно від іншого приватного нотаріуса здійснювати нотаріальну діяльність; 3) бути захищеним від несанкціонованого проникнення; 4) бути забезпеченим сейфом для зберігання печаток, штампів, металевою шафою для зберігання архіву нотаріуса; 5) кількість кімнат у приміщенні, де знаходиться робоче місце (контора) приватного нотаріуса, не може бути меншою, ніж кількість приватних нотаріусів, які здійснюють нотаріальну діяльність у його межах; 6) бути пристосованим для роботи технічного персоналу з документами у відокремленій від нотаріуса кімнаті. До початку нотаріальної діяльності приватним нотаріусом, а також у разі зміни адреси розташування робочого місця (контори) приватного нотаріуса, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі протягом 15 днів з моменту отримання заяви про зміну адреси розташування робочого місця (контори) проводиться перевірка відповідності робочого місця (контори) приватного нотаріуса встановленим цим Законом умовам, за результатами якої складається акт про сертифікацію робочого місця (контори) приватного нотаріуса або акт про відмову у сертифікації робочого місця (контори) приватного нотаріуса. Наказом Міністерства Юстиції України від 23.03.2011 N 888/5 затверджено Положення про вимоги до робочого місця (контори) приватного нотаріуса та здійснення контролю за організацією нотаріальної діяльності, Пунктами 1,3 визначено, що це Положення встановлює єдиний підхід до організації нотаріальної діяльності для покращення якості обслуговування населення, вільного доступу до нотаріальної контори, неухильного забезпечення дотримання нотаріальної таємниці при вчиненні нотаріальних дій, суворої схоронності нотаріальних документів, печатки та штампів приватного нотаріуса, спеціальних бланків нотаріальних документів та архіву нотаріуса. Сертифікація робочого місця (контори) - перевірка приміщення на предмет відповідності робочого місця (контори) приватного нотаріуса умовам, передбаченим статтею 25 Закону України «Про нотаріат», та визнання його придатним для використання як робоче місце приватного нотаріуса з метою учинення нотаріальних дій. Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Статтею 379 ЦК України визначено поняття житла фізичної особи, яким є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Таким чином, робоче місце приватного нотаріуса призначено виключно для здійснення нотаріальної діяльності по обслуговування населення, та в порівнянні в вищезазначеними статтями ЦК України не може бути житлом для постійного або тимчасового проживання фізичної особи. Позивач є приватним нотаріусом, є власником квартири [ADDRESS], та використовує ії як робоче місце нотаріуса, яке затверджене начальником Головного управління юстиції в Харківській області відповідно до законодавства. Доводи позивача, що дана квартира, яка є робочим місцем, одночасно є ії місцем проживання, суд вважає необґрунтованим оскільки це суперечить законодавству. Приміщення, яке використовує нотаріус для своєї професійної діяльності, не відноситься до житлового фонду, тому що згідно із ч. 4 ст. 4 Житлового кодексу України до житлового фонду не входять нежитлові приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру. За вказаною адресою надаються послуги з постачання теплової енергії, яка споживається позивачем для нотаріальної діяльності, тому суд вважає, що дії відповідача по нарахуванню оплати послуг за тарифами для споживачів категорії «інші» відповідають законодавству. Суд розглядає справу з урахуванням постанови Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року по цивільній справі № 6-43цс12. На підставі вищезазначеного, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed