Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" з [PERSON] в порядку регресу грошові кошти у розмірі 10706,00 грн., посилаючись на те, що 31.03.2013 року відбулась дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача, який керував транспортним засобом автомобілем "Деу Ланос", номерний знак [NUMBER], в результаті якої був пошкоджений транспортний засіб автомобіль "Деу Ланос", номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], під керуванням водія [PERSON]. Вина [PERSON] підтверджена відповідною постановою суду, тому виконуючи свої зобов'язання, передбачені ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивач здійснив регламентну виплату в межах визначеного законодавством ліміту відповідальності, відшкодував витрати в розмірі 10706,59 грн., що є регресним зобов'язанням відповідача. У судове засідання сторони, повідомлені про час і місце розгляду справи, не з'явились. Позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 31.03.2013 року о 11 год. 00 хв. в м. Київ, на перехресті вул. Закревського-Сабурова, [PERSON] керуючи транспортним засобом автомобілем "Деу Ланос", номерний знак [NUMBER], з ознаками алкогольного сп'яніння, внаслідок порушення правил дорожнього руху при зміні напрямку руху, здійснюючи поворот ліворуч при зеленому сигналі світлофору не врахував дорожню обстановку і вчинив зіткнення з транспортним засобом автомобілем "Деу Ланос", номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів, що підтверджується копіями відповідних довідок Державтоінспекції МВС України (а.с. 19, 25-26). 14.05.2013 року Деснянським районним судом м. Києва у справі №754/6712/13-п, була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до якої [PERSON] було визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до відповідальності відповідно до статтей 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 27). Відповідно положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої її ухвалено з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/1861032, термін дії з 12.03.2013 по 11.03.2014 року. 04.04.2013 року до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" звернувся [PERSON] із заявами про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 14-15 ). 21.05.2013 року до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" звернулася [PERSON] із заявою про страхове відшкодування (а.с. 28-29). Відповідно Звіту з оцінки транспортного засобу №0786 від 25.04.2013 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу автомобіля "Деу Ланос", номерний знак [NUMBER], внаслідок його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді становить 12985,91 грн. (а.с. 30-34). Відповідно Страхового акту №11046 від 01.08.2013 року сума страхового відшкодування складає 10706,59 грн. (а.с. 49-50). Вказаний розмір страхового відшкодування був перехований [PERSON], що підтверджується платіжними дорученнями: №4507 від 05.08.2013 року, №4576 від 07.08.2013 року (а.с. 51-52). Згідно п. 33.1.4. ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: 33.1.3. поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. У порушення ст.ст. 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ці зобов'язання належним чином відповідно до умов Закону [PERSON] не виконав. Виконуючи свої зобов'язання, передбачені ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» здійснило регламентну виплату в межах визначеного законодавством ліміту відповідальності в розмірі 10706,59 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №4507 від 05.08.2013 року, №4576 від 07.08.2013 року (а.с. 51-52). Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивачем було проведено регламентну виплату згідно норм чинного законодавства за водія транспортного засобу, з вини якого стався страховий випадок. Отже, відповідно до положень п. 38.2.1 ст. 38 Закону позивач набув права регресної вимоги до відповідача на суму 10706,59 грн. Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» направляло [PERSON] лист-претензію з вимогою відшкодувати йому 10706,59 грн., але ця претензія була залишена без задоволення (а.с. 53-54). Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Порядок виплати страхового відшкодування регулюються ст. ст. 22, 29, 30, 37 цього Закону. Згідно положень п. 22.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третіх осіб. Відповідно до положень ст. ст. 29 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.ст. 1187, 1188 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 3 ст. 20 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно з ч. 2 ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв, ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved