Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

10.06.2020 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису, відповідно до якого просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] та заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] строком на 6 місяців; обмежити спілкування [PERSON] з постраждалими [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] строком на 6 місяців; заборонити [PERSON] наближатися на відстань 300 м до місця проживання постраждалих осіб [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та наближатися на відстань 300 м до місця навчання постраждалих дітей [PERSON] та [PERSON] строком на 6 місяців; заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними строком на 6 місяців; заборонити [PERSON] вести телефонні переговори з постраждалими особами [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців; заборонити [PERSON] користуватися майном за адресою: [ADDRESS] . що є об`єктом права власності [PERSON] . Ухвалою суду від 10.06.2020 року, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду. У судове засідання представник заявниці просила заяву задовольнити, з підстав викладених у заяві Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, за вказаним номером телефону у заяві не відповідає. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи,яка постраждала від домашнього насильства. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Згідно ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, п. 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Згідно ст. 350-3 ЦПК України заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції. Згідно ст. 350-4 ЦПК України в заяві про видачу обмежувального припису мають бути зазначені, зокрема, п. 3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Згідно ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] . Спільно приживають у будинку за адресою: [ADDRESS] , який належить заявниці на праві власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на спадщину за законом від 08.08.2008 № 1-1093, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08.08.2008 № 15847123, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.08.2008 № 19891006. Заявниця зареєстрована з місцем свого фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наданою копією будинкової книги. Зі слів заявниці, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] проте проживає на цей час за адресою: [ADDRESS] . Разом з ними проживає її син від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] та спільний з [PERSON] син [PERSON] . [INFO] . Заявниця неодноразова зверталась з заявами до Київського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області про вчинення домашнього насильства [PERSON] , що підтверджується відповідними заявами. [PERSON] двічі було винесено терміновий заборонний припис від 18 грудня 2019 року та від 23 січня 2020 року. [PERSON] [INFO] близько 22:50 год., за адресою: [ADDRESS] , вчинив сімейний конфлікт по відношенню до [PERSON] , з якою підтримує фактичні шлюбні стосунки, в ході якого висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 06.11.2018 по справі № 520/15196/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, на підставі якої піддати його адміністративному стягненню в вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 170 грн. [PERSON] [INFO] близько 20:00 год., за місцем мешкання за адресою: [ADDRESS] . під час сварки висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою на адресу [PERSON] , з якою підтримує фактичні шлюбні відносини. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 16.01.2020 по справі № 947/31331/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, на підставі якої піддати його адміністративному стягненню у вигляді виді громадських робіт на строк тридцять годин. 23.01.2020 року [PERSON] побив свою цивільну дружину. У зв`язку з чим поліцією було складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 19.02.2020 по справі № 947/1828/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 170.00 гривень. Відповідно до довідки № 34 від 10.06.2020 року виданою Головою Правління Громадського руху « [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] », [PERSON] , [INFO] , разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] знаходяться на реабілітації у центрі для жінок з дітьми, що постраждали від насилля в сім`ї « [PERSON] » Громадської організації Громадського руху « [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] » з 29 січня 2020 року по сьогодні. Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України. Нормами статті 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як визначено п.3, 6, 7, 8 та 14 ч.1, ст.1 цього ж Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи Враховуючи викладене вище обставини справи, а також зазначені положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання,серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою. Приписами пунктів 5 та 6 частини 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків, зокрема: заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно ч.1ч.2ст.350-6ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України"Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України"Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви [PERSON] , оскільки наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника, а тому є необхідність видачі обмежувального припису відносно нього, шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В частині вимог про заборону [PERSON] вести телефонні переговори з постраждалими особами [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців слід відмовити, оскільки заявницею не надано доказів, що [PERSON] , якимось чином намагається контактувати з ними через телефонний зв`язок або інші засоби зв`язку. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4ст. 3506 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial