Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивачі звернувся до суду з позовною заявою про стягнення компенсації за знецінення грошей, у зв`язку з інфляцією та компенсацією за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду. Свої вимоги позивачі обгрунтовують тим, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області прийнято рішення у справі №362/3598/14-ц про стягнення з Крушинської сільської ради Васильківського району заборгованості за Договором підряду в розмірі 1 256 074,49 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 913,50 гривень кожному з Позивачів. 27 січня 2015 року Апеляційним судом Київської області рішення суду першої інстанції скасовано, вирішено стягнути з Крушинської сільської ради Васильківського району на користь Позивачів по 1 015 454,09 гривень кожному. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 травня 2015 року рішення Апеляційного суду Київської області від 27 січня 2015 року залишено без змін. 05 липня 2016 року Верховний Суд України відмовив у допуску даної справи № 362/3598/14-ц до свого провадження. 18.02.2015\~року Васильківським\~міськрайонним судом\~Позивачам видано\~виконавчі листи\~у справі\~№ 362/3598/14-ц\~для примусового\~виконання рішення\~Апеляційного суду\~Київської області,\~які 04.03.2015\~року пред`явлені для виконання до Васильківського Управління Державної казначейської служби України Київської області. Разом з цим, у зв`язку із невиконанням Відповідачем судового рішення Апеляційного суду Київської області від 27 січня 2015 року, Позивачам було завдано суттєвих збитків, пов`язаних із знеціненням валюти, та зростом інфляції. Таким чином Відповідач має сплатити Позивачам компенсацію, яка обраховується з моменту закінчення трьохмісячного строку після подачі виконавчих документів і по 1 березня 2019 року (початок виконання боржником Мирової угоди), розмір компенсації, що має бути сплачений на користь кожного з Позивачів становить 173 883.68 гривень. Позивачі та їх представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову, з підстав зазначених у відзиві Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, виходить з наступного. За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області прийнято рішення у справі №362/3598/14-ц про стягнення з Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області заборгованості за Договором підряду в розмірі 1 256 074,49 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 913,50 гривень кожному з Позивачів. 27 січня 2015 року Апеляційним судом Київської області вищезазначене рішення суду першої інстанції скасовано, вирішено стягнути з Крушинської сільської ради Васильківського району Київської\~області на користь [PERSON] та [PERSON] по 1 015 454,09 гривень кожному. Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 травня 2015 року рішення Апеляційного суду Київської області від 27 січня 2015 року залишено без змін. 18.02.2015\~року Васильківським\~міськрайонним судом\~Позивачам видано\~виконавчі листи\~у справі\~№ 362/3598/14-ц\~для примусового\~виконання рішення\~Апеляційного суду\~Київської області,\~які 04.03.2015\~року пред`явлені для виконання до Васильківського Управління Державної казначейської служби України Київської області. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області №362/4901/16-а від 10 квітня 2017 року Васильківським міськрайонним судом Київської області визнано бездіяльність Начальника Васильківського Управління Державної казначейської служби України Київської області\~ щодо безспірного списання грошових коштів з наявних рахунків Крушинської сільської ради незаконною. Крім того, зобов`язано Васильківське Управління Державної казначейської служби України Київської області здійснити безспірне списання коштів з наявних рахунків Крушинської сільської ради, на підставі виконавчих листів виданих на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. В подальшому, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2017 року Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області №362/4901/16-а від 10 квітня 2017 року залишено без змін. 16 квітня 2019 року Постановою колегії судців Касаційного адміністративного суду Верховного Суду України, касаційну скаргу Васильківського Управління Державної казначейської служби України Київської області у справі № 362/4901/16-а - залишено без задоволення, а Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2017 року та Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2017 року - залишено без змін. 26.07.2017 року видано відповідні виконавчі листи по справі №362/4901/16-а, які передано для примусового виконання до Державної казначейської служби України та Відділу Державної виконавчої служби України Головного територіального управління юстиції у Київській області. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.06.2018 року (справа №362/3598/14-ц) \~встановлено спосіб і порядок виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 27.01.2015 р. у справі №362/3598/14-ц шляхом стягнення з Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області, в тому числі виконавчого комітету Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області - за рахунок Крушинського місцевого (сільського) бюджету на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за договором підряду в розмірі 1015454,09 грн. кожному. Рішеннями Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2016 року у справі № № 362/610/16-ц, стягнуто з Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області на користь Позивачів інфляційних втрат в сумі 379 904,05 гривень та 3% річних в сумі 29 475,90 гривень, кожному, на підставі якого 15 травня 2017 року було видано відповідні виконавчі листи, які передано для примусового виконання до Васильківського управління Державної казначейської служби України Київської області; Рішеннями Васильківського\~міськрайонного суду\~Київської області\~від 22\~вересня 2017\~року у\~справі №\~362/3882/17\~стягнуто з\~Крушинської сільської\~ради Васильківського\~району Київської\~області на\~користь позивачів\~суми заборгованості\~за договором\~підряду з\~урахуванням курсової\~різниці та\~три проценти\~річних в\~загальному розмірі\~1\~176\~564.63\~гривень кожному\~та витрати\~зі сплати\~судового збору\~в розмірі\~2\~105,00\~гривень кожному,\~на підставі\~якого 21\~листопада 2017\~року видано відповідні виконавчі листи, які передано до Васильківського управління Державної казначейської служби України Київської області. Рішеннями Васильківського\~міськрайонного суду\~Київської області\~від 22\~грудня 2017\~року у справі № 362/1225/17 стягнуто з Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області на користь [PERSON] та [PERSON] суми інфляційних втрат в розмірі 233\~554.41\~гривень кожному,\~три проценти\~річних в\~розмірі 55\~752.60\~гривень кожному та\~витрати зі\~сплати судового\~збору в\~розмірі 5\~787.90\~гривень,\~на підставі\~якого 23\~січня 2018 року видано\~відповідні виконавчі\~листи,\~які передано\~до Васильківського управління Державної казначейської служби України Київської області. 19 лютого 2019 року Васильківським міськрайонним судом Київської області постановлено ухвалу у справі № 362/3598/14-ц, про затвердження Мирової угоди між Крушинською сільською радою Васильківського району Київської області та Позивачами, відповідно до якої протягом березня-травня місяців 2019 року було сплачено визначену Мировою угодою заборгованість. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Відповідно до пункту 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Пунктом 50 зазначеного Порядку встановлено, що компенсація за порушення встановленого законом строку перерахування коштів нараховується за заявами стягувачів Казначейством, якщо боржником є державний орган. Компенсація виплачується Казначейством на підставі рішення або постанови про виплату компенсації за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів за черговістю надходження таких заяв стягувачів та після погашення заборгованості за рішеннями суду відповідно до пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону про гарантії. Компенсація підлягає перерахуванню на зазначенні позивачем в заяві реквізитів банківського рахунка. Згідно із п 3 Розділ II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення. Заборгованість погашається в такій черговості:у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами;у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду. Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачено ст. 1166 ЦК України. Відповідно до ч.1 цієї статті , майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Так, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). У відповідності до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не мо же ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що норми Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" не поширюються на зазначені правовідносини, оскільки дія цього закону не поширюється на рішення суду, де стягувачем є орган місцевого самоврядування, а в даному випадку орган місцевого самоврядування є боржником. На підставі вище викладеного, можна дійти висновку, що у зв"язку із тим, що судове рішення не було виконане протягом двох місяців з дня надходження виконавчого документу, відповідно до п.33 зазначеного Порядку орган казначейства зобов"язаний був здійснити безспірне списання коштів з наявних у Крушинської сільської ради рахунків. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню, а тому Відповідач має сплатити Позивачам компенсацію, яка обраховується з моменту закінчення трьохмісячного строку після подачі виконавчих документів і по 1 березня 2019 року (початок виконання боржником Мирової угоди): по справі № 362/3598/14-ц (виконавчі листи подано 04.03.2015): (присуджена сума - 1 015 454,09 грн.) з 04.06.15 по 01.03.19 (1364 дня): 1\~015\~454,09\~х 3%\~:\~365\~х 1364\~=\~113\~842.17\~гривень: по справі № 362/610/16-ц (виконавчілисти подано 15.05.2017): (присуджена сума - 409 379,95 грн.) з 15.09.17 по 01.03.19 (531 дня): 409\~379,95\~х 3%\~:\~365\~х 531\~=\~17\~866.92\~гривень: по справі № 362/3882/17 (виконавчі листи подано 21.11.2017): Є (присуджена сума - 1 178 669,63 грн.) з 21.02.2018 по 01.03.2019 (372 дня): 1\~178\~669.63\~х 3%\~:\~365\~х 372\~=\~36\~038,23\~гривень: по справі № 362/1225/17 (виконавчі листи подано 23.01.2018): (присуджена сума - 295 094,91 грн.) з 24.04.18 по 01.03.19 (253 дня): 295 094.91 х 3% : 365 х 372 = 6 136.36 гривень. Всього розмір компенсації, що має бути сплачений на користь кожного з Позивачів становить: 113 842.17 + 17 866.92 + 36 038.23 + 6 136.36 = 173 883.68 гривень. Стосовно вимог про стягнення втрат внаслідок інфляції апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке. Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, адекватність відшкодування зменшиться, якщо його буде виплачено без урахування різних обставин, спроможних призвести до зменшення його вартості (рішення у справі «Вассерман проти Росії» (Wasserman v. Russia (№ 2)). Позивачами надано суду детальний розрахунок інфляційних втрат, що ґрунтується на офіційних відомостях, а представник відповідача не надала заперечень щодо методики розрахунків. Тому суд вважає цей розрахунок обґрунтованим.

Outcome: approved