Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 26.02.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 74-023/ФКВ-08, згідно якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 22891 дол. США з розрахунку 13,6 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 26.02.2008 року по 24.02.2015 року. Мета кредитування - придбання авто. Відповідач взяв на себе забов'язання здійснювати погашення кредиту за користування кредитними коштами, щомісячно частинами у розмірі не менш як 272 дол. США по 20 число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. [PERSON] належним чином свої зобов'язання за договором не виконує та не здійснює повернення кредиту. Сума заборгованості за договором станом на 20.11.2013 року становить 198065,42 гривень. На підставі викладеного просять суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надали до суду клопотання, просили суд розглянути справу у відсутність їхнього представника, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що 26.02.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 74-023/ФКВ-08, згідно якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 22891 дол. США з розрахунку 13,6 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 26.02.2008 року по 24.02.2015 року. Мета кредитування - придбання авто. Відповідач взяв на себе забов'язання здійснювати погашення кредиту за користування кредитними коштами, щомісячно частинами у розмірі не менш як 272 дол. США по 20 число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. 30.06.2010 року між ТОВ "Укрпромбанк", АТ "Дельта Банк" та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ "Укрпромбанку" на користь АТ "Дельта Банк", відповідно до якого ТОВ Укрпромбанк" передав АТ "Дельта Банк" право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. В силу ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З матеріалів справи вбачається, що банк перерахував на рахунок відповідача кошти передбачені кредитним договором. Згідно ст.1050 ч.2 якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору позики. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Кредитним договором передбачено, що позичальник повинен належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та повернути кредит в сумі передбаченого договором, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору сплатити штрафні санкції у строки та на умовах, що визначені у ньому. [PERSON] свої зобов'язання по договору належним чином не виконує внаслідок чого згідно розрахунків наданих суду, станом на 20.11.2013 року загальна сума його заборгованості за кредитним договором № 74-023/ФКВ-08 становить 198065,42 гривень з яких: -тіло кредиту - 167749,09 грн.; -заборгованість за відсотками - 30316,33 грн. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. З матеріалів справи вбачається, що позивач направляв відповідачу письмову вимогу про погашення грошових зобов'язань за договором. До теперішнього часу сума боргу за кредитним договором не повернута, у зв'язку з чим підлягає стягненню з відповідача на користь позивача - основна сума боргу за кредитами та інші обов'язкові платежі. Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджено судові витрати, які в даному випадку складаються з 1980,65 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved