Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення матеріальної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 липня 2019 року в районі ПК 318 Перекопського відділення каналу управління Північно-Кримського каналу сталася дорожньо-транспорта пригода за участю водія [PERSON] , який не впорався з керуванням автотранспортного засобу "ВАЗ-2109", номерний знак [NUMBER] , та в`їхав в залізобетонну огорожу території Перегороджувальної споруда. В наслідок ДТП було пошкоджено дев`ять секцій зі стовпчиками бетонного паркану (8 штук), які на даний час відновленню не підлягають. Загальний розмір завданої відповідачем шкоди складає 11 699.00 грн. З метою досудового врегулювання спору, позивачу було запропоновано укласти договір про відшкодування вказаних збитків, з умовами якого відповідач погодився, проте згодом від виконувати своє зобов`язання відмовився. Просили стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 11 699.00 грн. на користь управління Північно-Кримського каналу та судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 1921.00 грн. Представник позивача до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю; наполягав на задоволенні позовних вимог та не заперечував проти винесення заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з`явився, належним чином повідомлений про день та час слухання справи у встановленому законом поряку. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача , суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною 1статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положеньст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 29 липня 2019 року о 04 годині 30 хвилин на автодорозі "Нова Каховка-Армянськ", 31 км., [PERSON] керував автомобілем "ВАЗ-21093", номерний знак [NUMBER] та не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду (паркан). В наслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження. вказаними діями водій порушив п.2.1 Правил дорожнього руху України (а.с.6,35-37). Згідно заяви від 01 серпня 2019 року, наданої начальнику Чаплинського відділення поліції Генічеського відділу ГУНП в Херсонській області начальником управління Північно-Кримського каналу, 29 липня 2019 року черговим оглядачем близько 04.00 години зафіксовано ДТП за участю водія транспортного засобу "ВАЗ-2109", номерний знак [NUMBER] [PERSON] на ПК 318 Перекопського відділення каналу. В наслідок скоєних дій [PERSON] , управлінню завдано матеріальної шкоди- зруйнована огорожа відділення (09секцій-18 м.), яка на даний час не підлягає відновленню. Загальний розмір шкоди складає 11699.00грн.(а.с.7). Відповідно дост. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ізст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Стороною відповідача розмір завданого матеріального збитку та доказів на підтвердження своєї невинуватості, в ході розгляд справи суду не надано. Суд вважає, що стороною позивача доведено причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданими збитками, а також підтверджено допустимими доказами розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду порушені, позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди із винуватця ДТП є обґрунтованими, доведеними належними доказами, та відповідачем, в свою чергу, не спростовані, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved