Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

До Василівського районного суду надійла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, Комунальна установа «Сервісний центр закладів освіти» Василівської районної ради Запорізької області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 25 січня 2021 року до Комунальної установи «Сервісний центр закладів культури» Василівської районної ради Запорізької області, де вона працює, надійшов лист б/н від 16 січня 2021 року від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. про направлення для виконання та відома постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію на інші доходи боржника [PERSON] , яку видано в межах виконавчого провадження №64124742 з примусового виконання виконавчого напису №114775, вчиненого 18 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» стягнуто заборгованость у розмірі 16 155 грн. 09 коп. Позивач зазначає, що вона особисто не отримувала від приватного виконавця ні постанови про відкриття виконавчого провадження, ні постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію на інші доходи. Між позивачем та ТОВ «Вердикт Капітал» відсутні будь-які цивільно-правові відносини, про існування такої юридичної особи вона дізналася при ознайомленні з постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію на інші доходи боржника. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Вердикт Капітал» є фінансовою установою та надає фінансові послуги: 64.19 «Інші види грошового посередництва», 64.91 «Фінансовий лізинг», 64.99 «Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення). Засобами телефонного зв`язку нею з`ясовано, що ТОВ «Вердикт Капітал» стягує з неї кошти, як з позичальника заборгованість у розмірі 16 155 грн. 09 коп. за кредитним договором, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса №114775 від 18 грудня 2020 року, відповідно до якого вона є боржником ТОВ «Вердикт Капітал». Позивач зазначає, що жодних письмових вимог про усунення порушень виконання зобов`язань до неї від ТОВ «Вердикт Капітал» не надходили. Під час ознайомлення з постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію на інші доходи боржника, їй стало відомо, що в ній зазначена взагалі невідома їй адреса, начебто її адреса: [ADDRESS] , однак за зазначеною адресою вона ніколи не проживала та не була зареєстрована. Зазначена адреса у м. Києві знаходиться у Дніпровському районі, що співпадає з місцем знаходженням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. та його виконавчого округу і також підтверджує неправомірність відкриття щодо неї виконавчого провадження та незаконність винесення відповідних постанов, як про відкриття виконавчого провадження, так і про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію на інші доходи боржника. Позивача не було повідомлено про відкриття виконавчого провадження та всупереч вимогам закону не була направлена постанова про відкриття виконавчого провадження №64124742. Крім того, подані нотаріусу під час вчинення ним виконавчого напису нотаріусу документи не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року не може застосовуватись до кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. Оскільки договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, нотаріально не посвідчений, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 10 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. Згідно розписки позивач [PERSON] 18 лютого 2021 року отримала копію ухвали суду від 18 лютого 2021 року. 26 лютого 2021 року на виконання ухвали суду від 18 лютого 2021 року на адресу суду від позивача надійшла заява про доручення до матеріалів справи оригіналів квитанцій про сплату судового збору. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 01 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. копії матеріалів, на підставі яких вчинений виконавчий напис за №114775 від 18 грудня 2020 року. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 01 березня 2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення за виконавчим провадженням ВП № 64124742, яке відкрите на підставі виконавчого напису №114775 від 18 грудня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Проте, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» належним чином повідомлений про розгляд справи шляхом направлення копій ухвал про відкриття провадження, забезпечення позову та позовної заяви з додатками, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому поштового відправлення 22 березня 2021 року, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав. Тому суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглядає цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.50). Третя особа, що незаявляє самостійних вимог щодо предмету позову приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] своїм правом подати відповідні письмові заперечення не скористався, повідомлений про розгляд справи належним чином шляхом направлення копій ухвал про відкриття провадження, забезпечення позову та позовної заяви з додатками, однак поштова кореспонденція, яка направлялася на адресу третьої особи повернулася до суду 12 травня 2021 року без вручення у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с.79, 80). Одночасно з цим, за даними Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницьк) від 17 березня 2021 року за№1698/16/6.4/2021/3640, та згідно наказу Міністерства юстиції України від 24 лютого 2021 року №727/5 свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за №8679 на ім`я [PERSON] анульовано. Відповідно до наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 25 лютого 2021 року №58/09 нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] припинено з 25 лютого 2021 року. Разом з тим повідомлено, що 12 березня 2021 року за вх.№61 до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) надійшла ухвала Житомирського окружного адміністративного суду (про забезпечення позову) від 11 березня 2021 року по справі №240/3523/21, якою зупинено дію наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) №37/09 від 03 лютого 2021 року «Про зупинення приватної нотаріальної діяльності приватного нотаріуса [PERSON]»; зупинено дію наказу Міністерства юстиції України №727/5 від 24 лютого 2021 року «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 26 грудня 2011 року за 8679 на ім`я [PERSON] »; зупинено дію наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) №58/09 від 25 лютого 2021 року «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса [PERSON]» (а.с.47-48). Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна згідно з відомостями, які містяться в рекомендованому повідомленні про вручення поштових відправлень, отримала копію ухвал про відкриття провадження, забезпечення позову та позовної заяви з додатками з додатками 23 березня 2021 року, проте своїм правом подати відповідні письмові пояснення не скористалася (а.с.76-77). 31 березня 2021 року на виконання ухвали суду від 01 березня 2021 року надала суду належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження №64124742 (а.с.51-74). Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову КУ «Сервісний центр закладів освіти» Василівської районної ради Запорізької області згідно з відомостями, які містяться в копії розносної книги для місцевої кореспонденції, уповноважена особа 24 березня 2021 року, отримала копію ухвал про відкриття провадження, забезпечення позову та позовну заяву з додатками, проте своїм правом подати відповідні письмові пояснення не скористалася (а.с.49). Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін. Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні судом встановлено, що 18 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №114775, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.58). Як вбачається зі змісту вищевказаного оспорюваного виконавчого напису, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] грудня 2020 року за реєстровим №114775 вчинено виконавчий напис, яким запропоновано «стягнути: з [PERSON] , яка народилася [INFO] , місце народження - с. Велика Білозерка, реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце роботи невідоме, яка є боржником за Кредитним договором №401459549 від 15 червня 2013 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 23494714, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги за кредитними договороми 1 від 21 червня 2016 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», ідентифікаційний код юридичної особи 35326253, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», ідентифікаційний код юридичної особи 41264766, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5 Б, заборгованості за Кредитним договором №401459549 від 15 червня 2013 року. Стягнення заборгованості проводити за період з 16 січня 2019 року по 08 грудня 2020 року в розмірі 15 505, 09 грн. гривень, що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 1 042,87 грн., простроченої заборгованості за комісією 0,00 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 680,69 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією 596,47 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 4 732, 53 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 8 452,26 грн., за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати в розмірі 650,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 16 155,09 гривень (а.с.58). На підставі вищевказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В., 14 січня 2021 року відкрито виконавчого провадження №64124742 (а.с.60-61) та 14 січня 2021 року винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (ВП №64124742) з примусового виконання виконавчого напису №114775, виданого 18 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON]на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 16 155, 09 грн. (а.с.63-64), згідно кредитного договору №401459549 від 15 червня 2013 року укладеного між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк»(а.с.56). Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2,3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. При цьому, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору між сторонами стосовно заборгованості, як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Пунктом 1 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з пунктом 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. При цьому заборгованість боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені вищезазначеним Переліком документів. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами першою та другою статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. За загальним правилом цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Наявність цивільно-правової відповідальності повинна бути доведена належними та допустимими доказами. Підлягає доказуванню наявність правових підстав для стягнення штрафу та пені, а також розмір заборгованості, заявлений до стягнення. Крім того, за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України в справі 6-887цс17 від 05 липня 2017 року, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, та дотримання стягувачем вимог Закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим не виконав норми ст.88 Закону України «Про нотаріат» та п.284 Інструкції та п.1 Переліку Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Також приватний нотаріус не з`ясував, чи не пропущено стягувачем строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від Банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал» суми процентів, розмір пені, зазначених у написі, є безспірними. Також, матеріали цивільної справи та матеріали виконавчого провадження №64124742 надані суду приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. на виконання ухвали суду від 01 березня 2021 року не містять Договору відступлення права вимоги за кредитними договороми №1 від 21 червня 2016 року укладеного між АТ «»Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи», Договорору відступлення права вимоги за кредитними договорами №2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року укладеного між ТОВ «Кредитні Ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами №16-01/19/1 від 16 січня 2019 року укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», доказів на на підтвердження заборгованості Кредитним договором №401459549 від 15 червня 2013 року за період з 16 січня 2019 року по 08 грудня 2020 року в розмірі 15 505, 09 грн. Отже, приватний нотаріус при вчиненні напису, не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та дотримання стягувачем вимог Закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. Умовою для вчинення нотаріусом виконавчого напису є Безспірність наявного боргу перед кредитором та відсутність спору щодо розміру боргового зобов?язання (аналогічна правова позиція висловлена в постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду № 310/9293/15ц від 23.01.2018 року). Як визначено положеннями ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Разом з тим, відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається з матеріалів справи, представником ТОВ «Вердикт-Капітал» нотаріусу не надано документу, що підтверджує отримання боржником вимоги стягувача з підписом Боржника про його отримання, що свідчить про відсутність у нотаріуса на час вчинення виконавчого напису підтвердження безспірності заборгованості. Також, представником відповідача ТОВ «Вердикт-Капітал» не було надано суду жодних доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису. Дослідивши у повному обсязі матеріали справи, суд приходить до висновку, що подані ТОВ «Вердикт-Капітал» нотаріусу документи не підтверджують безспірність заборгованості, оскільки про наявність спору щодо заборгованості свідчить те, що у виконавчому написі відсутнє посилання на конкретні документи, надані стягувачем, а саме засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, строків її виникнення, є тільки посилання на загальні норми. Крім того, у оспорюваному виконавчому написі вказано, що підставою його здійснення є, зокрема, постанова Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, в яку постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п.2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року в цій частині. Вказану постанову залишено без змін згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Вказане свідчить про те, що на момент вчинення виконавчого напису пункт 2 Переліку був нечинним. Таким чином, кредитний договір №401459549 від 15 червня 2013 рокуна момент вчинення виконавчого напису вже не був тим документом, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тобто, нотаріус не мав прав вчиняти виконавчий напис щодо стягнення саме за нотаріально непосвідченим кредитним договором. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису, який вчинений 18 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за №114775 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за період з 16 січня 2019 року по 08 грудня 2020 року в розмірі 15 505, 09 грн. гривень, що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 1 042,87 грн., простроченої заборгованості за комісією 0,00 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 680,69 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією 596,47 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 4 732, 53 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 8 452,26 грн., за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати в розмірі 650,00 грн. Загальна сума, що в загальній сумі становить 16 155,09 грн.- визнати таким, що не підлягає виконанню з тих підстав, що заборгованість за вищевказаним кредитним договором не була безспірною, а тому у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] не було достатніх підстав для вчинення відповідного виконавчого напису, у зв`язку з чим, права позивача [PERSON] були порушені, а тому підлягають судовому захисту шляхом визнання виконавчого напису, вчиненого 18 грудня 2020 року приватним нотаріусом приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] та який зареєстрований в реєстрі за №114775, таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог - судовий збір покладається на відповідача. Тому, суд вважає необхідним, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем витрати на оплату судового зборув сумі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією №56 від 24 лютого 2021 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи (а.с.39), та судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454,00 грн., що підтверджується квитанцією№57 від 24 лютого 2021 року, оригінал якої є в матеріалах справи (а.с.38). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved