Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про демонтаж самочинно збудованої дерев'яної господарської споруди, посилаючись на те, що на земельній ділянці, що є у користуванні відповідача, остання впритул до його будинку звела дерев'яну господарську споруду, яка використовується відповідачем та членами її родини для зберігання сміття, як вбиральня, наслідком чого є постійні неприємні запахи, що унеможливлюють перебування позивача на вулиці поряд із зазначеною спорудою та перебування у власному будинку. Вважає, що відповідачем грубо порушені норми щодо влаштування господарських будівель у зв'язку із чим порушуються його права. Зазначає, що з відповіді Глинської сільської ради вбачається, що земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] у власність відповідачу не передавалась. А тому стверджує, що відповідачем здійснено спорудження господарської будівлі без належних на те документів, зокрема, за відсутності будь-яких правовстановлюючих документів на землю. У зв'язку із наведеним просить зобов'язати відповідача демонтувати самовільно збудовану дерев'яну господарську споруду, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав наведених у позовній заяві, просять такі задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не визнає. Представник третьої особи Глинської сільської ради в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого повідомлявся належним чином, однак від них на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради, при винесенні рішення покладаються на думку суду. Водночас, слід зазначити, що в судовому засіданні 29.09.2017 року представник Глинської сільської ради Тенета О. Я. пояснила, що спірна господарська будівля збудована у 1990 роках. Уповноваженими особами Глинської сільської ради проводилося обстеження будинковолодіння відповідача [PERSON] та встановлено, що спірна господарська будівля використовується відповідачем для зберігання дров та інвентаря. Свійські тварини та птахи в ній не утримуються. Звертає увагу, що вбиральні, як стверджує позивач, в господарській будівлі немає, як і немає в ній жодного неприємного запаху. Заслухавши думку позивача та його представника, дослідивши зібрані по справі докази, а відтак з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS], а відповідач [PERSON] за адресою [ADDRESS], де і знаходиться спірна господарська будівля. Позивач в позовній заяві посилається на відповідь Глинської сільської ради про те, що земельна ділянка у [ADDRESS] у власність відповідачу не передавалася. З даного приводу слід зазначити, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження даних тверджень. Водночас, з рішення виконавчого комітету Воле-Висоцької сільської ради № 06 від 21.01.1988 року вбачається про те, що було затверджено рішення уповноважених членів колгоспу «Нове життя» про виділення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку гр. [PERSON] в селі Глинськ в розмірі 0,08 га. На підставі даного рішення відповідачу [PERSON] 24.02.1998 було видано свідоцтво [NUMBER] на забудову земельної ділянки в сільських населених пунктах Української РСР (а. с. 30-31). З акту комісії утвореної відповідно до листа Жовківського районного управління держсанепідемслужби від 18.11.2015 року № 825/03-01 вбачається, що туалет облаштований гр. [PERSON] на одному рівні з криницею гр. [PERSON] на відстані 12 м. У приміщенні вбиральні чисто, як і чисто на прибудинковій території [PERSON] Біля вбиральні побудована дерев'яна господарська будівля, де зберігаються дрова. На час перевірки у такій не встановлено птиці, рогатої худоби, свиней чи інших тварин. Комісією було рекомендовано [PERSON] облаштувати нову надвірну вбиральню на відстані не менше 20 м від криниці заявника. В подальшому виконавчий комітет Глинської сільської ради Жовківського району Львівської області рішенням № 1від 20.11.2015 року зобов'язав відповідача [PERSON] облаштувати нову надвірну вбиральню з водонепроникним вигребом на відстані не менше 20 м від криниці заявника [PERSON] Водночас, слід зазначити, що жодних зауважень та зобов'язань [PERSON] щодо дерев'яної господарської споруди в комісії та виконавчого комітету Глинської сільської ради Жовківського району Львівської області не було. Згідно ч. 1, 4 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Частиною ч. 7 ст. 376 ЦК України передбачено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Разом з тим, у п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 р. №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З листа інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 7/13-6-1276 від 12.03.2014 року (а. с. 6) вбачається, що перевіркою проведеною 11.03.2014 року встановлено, що за адресою [ADDRESS] відповідачем [PERSON] влаштовано дерев'яну господарську будівлю без влаштування фундаментів, що належить до тимчасових споруд, розгляд яких згідно п. 3 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів», згідно ч. 1 ст. 40 якого встановлено, що самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами. А тому зазначили, що в інспекції в порядку п. 1 ст. 247 КУпАП немає правових підстав для застосування до гр. [PERSON] заходів адміністративного характеру. Водночас, як встановлено судом вище, у Глинській сільській раді та її виконавчому комітеті не було жодних зауважень щодо облаштування дерев'яної господарської будівлі відповідачем [PERSON] Відповідачу виділялася на підставі рішення виконавчого комітету Воле-Висоцької сільської ради № 06 від 21.01.1988 року земельна ділянка для будівництва індивідуального житлового будинку гр. [PERSON] в селі Глинськ в розмірі 0,08 га. та видавалося свідоцтво [NUMBER] на забудову земельної ділянки. Згідно ч. 3 ст. 28 Закону України "Пр регулювання містобудівної діяльності" розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів". Відповідно до Постанови КМУ № 406 від 07.06.2017 року "Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об'єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію" не потребує дозвільних документів зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів. З огляду на досліджені докази в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову про демонтаж самочинно збудованої дерев'яної господарської споруди, оскільки, як встановлено судом, у Глинській сільській раді та її виконавчому комітеті не було жодних зауважень щодо облаштування дерев'яної господарської будівлі відповідачем [PERSON], крім того облаштування дерев'яної господарської будівлі не потребує жодних дозволів на земельній ділянці наданій для обслуговування житлового будинку. Відповідачу виділялася на підставі рішення виконавчого комітету Воле-Висоцької сільської ради № 06 від 21.01.1988 року земельна ділянка для будівництва індивідуального житлового будинку гр. [PERSON] в селі Глинськ в розмірі 0,08 га. та видавалося свідоцтво [NUMBER] на забудову земельної ділянки. Дерев'яна господарська будівля належить до тимчасових споруд, оскільки таку встановлено без влаштування фундаменту, а відтак правила передбачені ст. 376 ЦК України в даному випадку не застосовуються. Окрім того, позивачем не надано суду належних доказів про те що будівництво такої дерев'яної господарської споруди здійснено з істотним порушенням будівельних норм і правил. Таким чином, позивачем відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України не доведено позовних вимог про демонтаж самочинно збудованої дерев'яної господарської споруди з підстав, передбачених ст.376 ЦК України, а тому позов до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed