Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду в інтересах [PERSON] , з позовом до відповідача про визнання права власності на спадщину. В своєму позові посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , який є батьком позивача. [PERSON] [INFO] померла [PERSON] , яка є матір"ю позивача. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Реалізовуючи своє право позивач звернувся до Другої Київської державної нотаріальної контори м.Київ з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) передану у колективну власність КСП "Дружба" в с. Пришивальня Фастівського району Київської області, яка належала батьку позивача [PERSON] та яку після його смерті фактично прийняла матір позивача. Однак, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно позивачу було відмовлено у зв"язку з відсутністю у нього оригіналу сертифіката на земельну частку (пай). Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Через канцелярію суду надійшов Відзив на позовну заяву де відповідач заперечували проти позовних вимог мотивуючи тим, що згідно архівної копії Списку членівКСП "Дружба" на отримання земельних сертифікатів (протокол № 2 від 12.12.1996 року) відомості про [PERSON] не зазначені. Також, згідно рішення Пришивальницької ради від 19.12.2001 року [PERSON] , було відмовлено у задоволені його заяви. Крім того, на території Пришивальницької сільської ради відсутні землі запасу та землі зеревного фонду. Вважають позовну заяву необгрунтованою, відомості зазначені в ній не відповідають дійсності, а тому вона не підлягає до задоволення. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити, ішим чином захистити свої права у позивача немає. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив не задовільняти позовні вимоги так, як позивач звернувся до суду через десять років після відкриття спадщини, на засіданні сесії, батьку позивача було відмовлено у включення його в списки громадян які мають право на отримання сертифікатів, на даний час на території Пришивальницької сільської ради відсутні землі запасу та землі зеревного фонду. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим віділом реєстрації смерті у м.Києві від 20.05.2002 року. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно. Спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом була дружина спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] видане 17.10.1957 року (а.с.72). Також, спадкоємцем першої черги був позивач, як син спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] видане 17.10.1957 року (а.с.73). [PERSON] , звернулася до Другої Київської державної нотаріальної контори з заявою (26.11.2002 року) про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] Державним нотаріусом Біляєвим В.О., було заведено спадкову справу № 1274 від 26.11.2002 року до майна померлого [PERSON] . У відповідності до ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР ( який діяв на момент виникнення правовідносин) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Статтею 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON] , вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] . Разом з тим, [INFO] [PERSON] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим віділом реєстрації смерті у м.Києві від 19.11.2008 року. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно. Спадкодавиця залишила заповіт посвідчений Куцевол Н.М., приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 1291, яким заповідала належну їй квартиру [ADDRESS] сину [PERSON] (а.с.74). Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON] реалізовуючи своє право звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на підставі якої, Ткач О.А. , державним нотаріусом Другої Київської Державної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 137/09 до спадкового майна [PERSON] , яка померла [INFO] та ним отримано Свідоцтво про право на спадщину за заповіт від 27.05.2009 року на квартиру [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Тесленко М.В., приватним нотаріусом Київського нотаріального округу 12.03.1996 року, за реєстром № 545. В подальшому позивачу стало відомо про те, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розташовану в межах Пришивальницької сільської ради Фастівського району Київської області. При зверненні до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказаний земельну частку (пай), [PERSON] , державним нотаріусом Другої Київської Державної нотаріальної контори винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.11.2018 року посилаючись на те, що у позивача відсутній Сертифікат на право власності на земельну частку (пай) у КСП "Дружба" на ім"я [PERSON] . Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ "Про нотаріат" відмова нотаріуса є обгрунтованою. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. Спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслдок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Як зазначено в ч.2 ст.1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Перевіряючи доводи позивача судом встановлено, що спадкодавиця [PERSON] , залишила заповіт, яким зробила розпорядження щодо частини спадкового майна, а саме заповідала позивачу квартиру. Щодо права на земельну частку пай, яка належала її чоловіку та яку вона фактично прийняла, вона розпорядження не зробила. Стаття 1245 ЦК України зазначає, що частина спадщини, яка не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. Як достовірно встановлено судом, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою для прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. Судом прийнято до уваги, що [PERSON] за життя отримав право на земельну частку (пай) однак, отримати Сертифікат на право на земельну частку (пай) та продовжити подальше оформлення своїх прав щодо земельної ділянки він не зміг в зв"язку з його смертю. Дані обставини підтвердженні письмовими матеріалами справи, а саме згідно Архівної довідки №121/06-03 від 18.07.2019 року, наданої на виконання Ухвали Фастівського суду Київської області від 15.07.2019 року вбачається, що Згідно Розпорядження Фастівської райдержадміністрації № 138 від 24 квітня 2002 року "Про внесення змін до державних актів на право колективної власності на землю і постійного користування землею та уточнення розрахунку вартості та розміру земельної частки (паю) при повторному паюванні земель, переданих у колективну власність членам КСП "Дружба" с. Пришивальня Фастівського району Київської області" прийнято до уваги розрахунок вартості земельної частки (паю), що змінилася в зв"язку з передачею у приватну власність земельну ділянку для додаткового паювання збільшивши на 6 кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай). Рішенням Пришивальницької сільської ради Фастівського району Київської області від 19 грудня 2001 року "Про затвердження списку громадян на виготовлення сертифікатів на середню земельну частку (пай) перевели землі резервного фонду в землі колективного користування і розпаювати між пропущеними членами колективного сільськогосподарського підприємства згідно списку, який додається до вказаного рішення. В даному списку під номером 3 значиться [PERSON] .. Також, згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 192/150-17 від 16.08.2017 року зазначено, що станом на 01.01.2013 року в Книгах реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видані в КСП імені Дружба в межах Пришивальницької сільської ради Фастівського району Київської області, зареєстрований від 15.05.2002 року за порядковим номером 242 сертифікат на земельну частку (пай) виданий на імя [PERSON] , як члену колективного сільськогосподарського підприємства імені "Дружба", розміром земельної частки (паю) - 4,8 в умовах кадастрових гектарах, вартістю - 34906,87 на підставі розпорядження Фастівської районної державної адміністрації за № 138 від 24.04.2002 року. Відповідно до роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин, суд вважає, позивач є належним спадкоємцем спадкових прав щодо земельної частки (паю) належного батьку [PERSON] , яке уввійшло до спадкового майна після смерті матері [PERSON] . Суд не бере до уваги твердження представника позивача щодо строків звернення позивача до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право наспадщину на вказане майно зважаючи на те, що згідно з положенням частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Таку позицію висловив в постанові Верховний Суд України від 08.04.2015 року у справі 6-33цс15. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов підлягає задоволеню.

Outcome: approved