Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів в якому просив не чинити перешкод у користуванні власністю, а саме Ѕ частиною житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] та просив вселити його у вказане приміщення, а також стягнути із відповідача [PERSON] на його користь судовий збір в розмірі 705 грн., витрати на правову допомогу адвоката - 3000 грн. Свій позов обґрунтовував тим, що згідно договору дарування житлового будинку, посвідченого 26 травня 2012 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Карповичем О.М. за реєстровим № 599, йому [PERSON] та його сестрі [PERSON] було подаровано житловий будинок з відповідними надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в рівних частинах, по 1/2 частині кожному, що підтверджує договір дарування житлового будинку. Право власності на Ѕ частини будинку [ADDRESS] зареєстровано 19.06.2012 року за позивачем. Після цього відповідач - [PERSON] подарувала 1/2 частини будинку [ADDRESS] своїй доньки [PERSON] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.09.2017 р. [PERSON] виділено в натурі 1/2 частина житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджує рішення суду. На даний час [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та мешкають в будинку [ADDRESS] . В тому ж будинку мешкають [PERSON] та [PERSON] , яка не зареєстрована в цьому будинку та не є його власником, про що свідчить довідка № 688. Позивач вказує на те, що між ними як співвласниками та користувачами цього будинку виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування та збереження цього будинку. Позивач посилається на те, що він неодноразово намагався потрапити до будинку, але відповідачі закривали двері та його не впускають. Також він звертався до дільничного, але відповідачі його також до будинку не впускали та двері йому не відчиняли. Позивач зазначає, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2017 року частина житлового будинку, яка йому належить виділена внатурі, але він тривалий час не має доступу до свого майна, не має можливості підтримувати його в належному стані, проводити необхідний ремонт. 03 серпня 2018 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 13 вересня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] . У відзиві відповідач зазначає, що позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні власністю безпідставними та необґрунтованими, вважає, що саме позивач не виконує вказівки суду викладені у рішенні від 25 вересня 2017 року, а саме здійснити перепланування, закласти дверний проріз, влаштувати тамбур та вхід через територію, яка Перебуває у власності позивача. Також зазначила, що позивач не звертався до неї в добровільному порядку укласти угоду на користування чужим майном, шляхом погодження умов договору, безпосередньо при його посвідченні. 17 вересня 2018 року до суду подана відповідь на відзив, в якій представник позивача висловив не згоду із наведеними у відзиві на позов обставинами. Представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, суду надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просили позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Відповідачі були обізнані про те, що триває розгляд справи, оскільки неодноразово представник відповідачів [PERSON] приймав участь у судових засіданнях та [PERSON] , за клопотанням представника відповідачів - [PERSON] оголошувалась в судовому засіданні перерва для ознайомлення із матеріалами справи. Відповідачі жодним чином не поцікавилися станом і результатом свого судового провадження. В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України". В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Суд вислухавши представників позивача, дослідивши письмові докази у справі, встановивши обставини справи та виниклі їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Відповідно ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що 26 травня 2012 року укладений договір дарування житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Карповичем О.М. за реєстровим номером 599, яким [PERSON] подарував житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON] , кожному по Ѕ частині. (а.с. 6-7) Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2017 року в справі за № 361/7183/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення, яким позов задоволено, виділено в натурі 1/2 частку житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , виділивши у власність [PERSON] частину житлового будинку, яка складається з приміщень: 1-2* житлова площею 15 кв.м., 1-2** тамбур (житлова) площею 2, 60 кв.м., 1-3 житлова площею 7, 50 кв.м, 1-1* кухня (житлова) площею 7,00 кв.м, а також надвірні будівлі: колонка "К", гараж "Е", огорожа "N2", всього загальною вартістю 295 383,00 грн., що становить 45/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] 32 084 (тридцять дві тисячі вісімдесят чотири ) грн. грошової компенсації за збільшену частку домоволодіння. Зобов`язано [PERSON] провести переобладнання у будинку для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, що виділяються йому в порядку виділу частки із майна. (а.с. 9-11) Згідно копії довідки № 688 від 05 жовтня 2017 року виданої виконкомом Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області [PERSON], [PERSON] проживають разом із [PERSON] та [PERSON] , ведуть спільне господарство за адресою: [ADDRESS] з жовтня 2013 року. (а.с. 12) Як вбачається із матеріалів справи, між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] виникли неприязні відносини із приводу користування, розпорядження та володіння належних на праві власності [PERSON] та [PERSON] частинами житлового будинку. Як вже зазначалось, згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2017 року виділено [PERSON] в натурі 1/2 частку житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , які складаються з приміщень: 1-2* житлова площею 15 кв.м., 1-2** тамбур (житлова) площею 2, 60 кв.м., 1-3 житлова площею 7, 50 кв.м, 1-1* кухня (житлова) площею 7,00 кв.м, а також надвірні будівлі: колонка "К", гараж "Е", огорожа "N2", всього загальною вартістю 295 383,00 грн., що становить 45/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. Вказаним рішенням суду зобов`язано [PERSON] провести переобладнання у будинку для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, що виділяються йому в порядку виділу частки із майна, але вказане рішення суду позивач не може виконати не самостійно, не через своїх представників, оскільки відповідачі не допускають їх та спеціалістів з будівництва до приміщення для проведення обмірів, оскільки на даний час існує лише єдиний вхід до будинку. Факт наявності перешкод у користуванні належною [PERSON] виділеною частиною будинку підтверджуються неодноразовими зверненнями до поліції: висновок по результатам перевірки ДОП Броварського ВР капітана поліції ОО.Білоус від 07 травня 2017 року, висновок від 24 травня 2017 року за результатами перевірки по заяві [PERSON] ДОП Броварського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції Кірілова А.М., висновок по результатам перевірки по заяві [PERSON] від 29 травня 2018 року ДОП Броварського ВП капітана поліції Білоус О.О., висновок по результатам перевірки заяви [PERSON] від 05 липня 2018 року складений ДОП Броварського ВП капітана поліції Білоус О.О. Згідно із частиною третьою статті 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За приписами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права або інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Цей спосіб пов`язаний з застосуванням певних заходів, спрямованих на відновлення порушеного суб`єктивного права особи у тому стані, в якому воно існувало до його порушення. Тобто, для того, щоб подати позов, необхідно, щоб суб`єктивне право не було припинене, і його можна було відновити шляхом усунення наслідків правопорушення. Таким чином, позовні вимоги в частині усунення перешкод у користуванні належною [PERSON] на праві власності Ѕ частиною житлового будинку [ADDRESS] та вселення є обґрунтованими, доведеними, підтверджені відповідними доказами, а тому підлягають задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 705 грн. 00 коп.,що підтверджується квитанцією № 54-207К від 19 липня 2018 року (а.с. 5) Також позивачем сплачено за надані послуги за надання правової допомоги в розмірі 3000 грн., що підтверджується відповідною квитанцією № 1/07, зареєстровану у книзі № 17-120/15383, на виконання умов укладеного договору № 1/07 від 10 липня 2018 року, із додатком № 1. (а.с. 54-56) Суд при визначені стягнення судового збору та витрат на правову допомогу враховує те, що позивач просив покласти понесені ним витрати на одного із відповідачів [PERSON] , що суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України. Таким чином суд розглядає вказане питання у межах заявлених вимог позивачем, а тому враховуючи пропорційність розміру задоволених позовних вимог, дійшов висновку про стягнення із [PERSON] на користь позивача 750 грн. за надану правову допомогу та 176 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved