Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

13.08.2014 р. Оболонським р/с м. Києва було видано виконавчий лист про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики б/н від 09.10.2012 р. у сумі 139681,64 грн. Як вказує позивач, 28.11.2014 р. та 30.12.2014 р. гол. бухгалтером ТОВ «ТД «Чайка» - організації позивача було здійснено відрахування у розмірі 20% від заробітної плати на виконання рішення суду. Також 23.12.2014 р. Оболонським р/с м. Києва було прийнято рішення про задоволення подання державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва Ковальчук Т.П. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України позивача [PERSON] 07.10.2015 р. апеляційним судом м. Києва було винесено ухвалу, якою ухвалу Оболонського р/с м. Києва від 23.12.2014 р. було залишено в силі. Як вказано у позові, 18.02.2015 р. ТОВ "Торговий дім «Чайка", де працював позивач [PERSON] повідомило державного виконавця, про те, що у зв'язку з скрутним становищем підприємства заробітна плата з 2015 р. останньому не нараховується та не виплачується, а 01.09.2015 р. [PERSON] було звільнено із займаної посади. При цьому, 01.09.2015 р. боржник - позивач по справі почав працювати на посаді комерційного директора у ТОВ "ЛАДАМИР". В його обов'язки зокрема входили відрядження за кордон для укладення договорів поставки товару. 05.10.2015 р. на виконання рішення суду [PERSON] було сплачено кошти за рішенням суду. Як вказує позивач, 30.10.2015 р. [PERSON] було звільнено із займаної посади на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, оскільки у [PERSON] було наявне обмеження у праві виїзду за кордон, яке накладено Оболонським р/с м. Києва в межах виконавчого провадження № 44410032. 22.12.2015 р. на виконання рішення суду позивач [PERSON] було сплачено кошти про що свідчить квитанція № 6632210027. У червні 2016 р. позивач прийняв участь у конкурсному відборі ТОВ "Світ чаю" на посаду заст. директора з питань зовнішньоекономічної діяльності - комерційний директор та 27.07.2016 р. [PERSON] був прийнятий на посаду заступника директора з питань зовнішньоекономічних зв'язків - комерційний директор. При цьому 12.08.2016 р. позивач вернувся до держаного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві з проханням зняти обмеження у виїзді за кордон для того щоб у нього з'явилась можливість працевлаштуватись та виконати боргові зобов'язання, але отримав відмову оскільки скасувати обмеження відбувається у судовому порядку. Тому просить суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, застосоване відносно нього, накладене на підставі ухвали Оболонського р/с м. Києва від 23.12.2014 р. У судове засідання з'явився тільки представник [PERSON] - [PERSON], інші учасники процесу так і не з'явились. Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи та провівши заочний розгляд справи, з'ясував наступне. Яка вбачається з матеріалів справи, 15.05.2014 р. Оболонським р/с м. Києва було задоволено позов [PERSON] та стягнуто із позивача по справі [PERSON] заборгованість за договором позики б/н від 22.04.2011 р. у сумі 65172 грн. 44 коп., заборгованість за договором позики б/н від 09.10.2012 р. у сумі 139681,64 грн. та судовий збір у сумі 1487,27 грн. При цьому 13.08.2014 р. Оболонським р/с м. Києва було видано виконавчий лист про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики б/н від 09.10.2012 р. у сумі 139681,64 грн. Як з'ясував суд, 23.12.2014 р. ухвалою Оболонського р/с м. Києва було задоволено подання державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва Ковальчук Т.П. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України позивача [PERSON] При цьому 07.10.2015 р. апеляційним судом м. Києва було винесено ухвалу, якою ухвалу Оболонського р/с м. Києва від 23.12.2014 р. було залишено в силі. Як вбачається з матеріалів справи, 18.02.2015 р. ТОВ "Торговий дім Чайка" де працював [PERSON] повідомило державного виконавця, про те, що у зв'язку зі скрутним становищем підприємства заробітна плата з 2015 року не нараховується і не виплачується. 3 01.09.2015 р. боржник - позивач [PERSON] почав працювати на посаді комерційного директора в товаристві з обмеженою відповідальністю "ЛАДАМИР". В його обов'язки зокрема входили відрядження за кордон для укладення договорів поставки товару. 30.10.2015 р. [PERSON] було звільнено з займаної посади на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, оскільки у [PERSON] було наявне обмеження у праві виїзду за кордон, яке накладено Оболонським р/с м. Києва в межах виконавчого провадження № 44410032. 27.07.2016 р. [PERSON] отримано повідомлення про результати співбесіди на посаду заступника директора з питань зовнішньоекономічної діяльності-комерційний директор № 23 від 25.07.2016 р. При цьому 12.08.2016 р. позивач вернувся до держаного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві з проханням зняти обмеження у виїзді за кордон для того щоб у нього з'явилась можливість працевлаштуватись та виконати боргові зобов'язання, але отримав відмову оскільки скасувати обмеження відбувається у судовому порядку. Також державний виконавець ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва повідомив [PERSON], що 01.07.2016 р. в межах виконавчого провадження № 44410032 винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.(а.с. 160). Зважаючи на вищевикладене, суд відмовляє представнику [PERSON] у задоволенні даної заяви, так як незважаючи на факт нібито сплати 4444,62 грн. у межах виконавчого провадження, про що свідчить лист начальника Оболонського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 24.11.2016 р., подальше стягнення заборгованості у сумі 139681,64 грн. не проводилось саме з вини державних виконавців ВДВС, а не у зв'язку із виконанням усіх зобов'язань самим [PERSON], а тому відмовляє у задоволенні даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed