Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Дергачівського РЕС Харківської області про захист прав споживачів, відшкодування шкоди. В обґрунтування позову посилаються на те, що з 26.01.2006р. вона -позивач у справі [PERSON] та її чоловік [PERSON] після укладення кредитного договору з АТ «Кредит Банк (Україна)» стали власниками нерухомого майна - нежитлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. Вони є добросовісними споживачами електроенергії, за яку справно платять відповідачу вчасно, про що свідчать копії квитанцій про оплату електроенергії. У 2013р. з приводу нерухомого майна - жилого будинку почалися судові розгляди, оскільки будинок було продано на публічних торгах без повідомлення про це його власників - [PERSON] та [PERSON] На даний час у Вищому Спеціалізованому Суді України з розгляду цивільних та кримінальних справ розглядається цивільна справа за позовом [PERSON] про визнання прилюдних торгів незаконними та скасування свідоцтва про право власності на будинок, виданого на ім'я [PERSON] На час розгляду даної справи призупинено виконання будь-яких виконавчих дій. На сьогоднішній день вони безперешкодно та правомірно проживають та користуються будинком [ADDRESS] разом зі своїми малолітніми дітьми та оплачують комунальні послуги, що підтверджує факт отримання ними послуг від відповідача (за постачання електроенергії) до 21.02.2014р. 21.02.2014р. будинок [ADDRESS] було від'єднано відповідачем від електроенергії незаконно, без будь-яких вагомих причин та пояснень. З 22.02.2014р. вони неодноразово зверталися до начальника Дергачівського РЕС Скорика В.В., давали йому свої пояснення, надавали всі документи по судових справах, що розглядаються на разі з приводу спірного будинку. Відповідач на скарги не реагує, підключати електроенергію до будинку відмовляється. Враховуючи те, що вони споживали електроенергію, яку надавав відповідач безперешкодно з 2006р., сплачували за надані послуги відповідачу та не мають на сьогоднішній день заборгованості, вони є добросовісними споживачами електроенергії, яку незаконно та безпідставно відключив відповідач. Вважають, що відповідач порушив їх права та їхніх малолітніх дітей на отримання якісних послуг з постачання електроенергії, чим сприяв та сприяє порушенню нормального укладу життя сім'ї та завдає шкоди здоров'ю в першу чергу дітям, двоє з яких навчаються у школі та повинні при свічках виконувати шкільні домашні завдання,тощо. Окрім того, їм та їхнім дітям потрібно мати нормальний зовнішній вигляд, що є складним за умови відсутності електроенергії (прання, прасування тощо). За отриманням елементарних побутових благ позивачу [PERSON] доводиться звертатися до друзів та родичів , що можуть підтвердити свідки. Вважають, що їм завдана також і моральна шкода в розмірі 10000 грн. Просять зобов'язати Дергачівське РЕС Харківської області підключити (відновити) електроенергію до будинку [ADDRESS] стягнути з відповідача моральну шкоду- 10000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Представник позивачів [PERSON], [PERSON] позов підтримала, просить його задовольнити. Згідно заяви від 05.05.2015р. просить справу розглядати без її участі, що суд вважає за можливе. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, згідно заяви просить справу розглядати без його участі, що суд вважає за можливе. Представник відповідача Дергачівського РЕС Харківської області [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував. Пояснив, що за адресою: [ADDRESS], укладено чинний договір про користування електричною енергією між АК "Харківобленерго" та [PERSON] від 14.02.2013 року на підставі звернення даної особи та наданих документів на право власності. Оскільки, відповідач не перебуває у договірних відносинах із позивачами, вважати останніх споживачами електричної енергії АК "Харківобленерго" не має жодних законних підстав. До матеріалів справи позивачі долучили відомості про їх реєстрацію за адресою: [ADDRESS], припускаючи, що за даних обставин правомірно користуються зазначеною будівлею. Дане припущення помилкове за наступних підстав. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови від 1 листопада 1996 р. № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому Дане положення міститься також у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 " Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України " (пункт 9). Відносини, які виникли між позивачами та АК "Харківобленерго" не випливають із договірних відносин щодо постачання електричної енергії відповідачем, а тому на них ніяким чином не поширюється дія Закону України "Про Захист прав споживачів", і питання відшкодування моральної шкоди взагалі неможливо вирішувати, виходячи з положень вказаного закону. Вказує на те, що згідно довідки абонента за вказаною адресою відключено від електромережі 14.02.2013р. на підставі заборгованості за спожиту електроенергію. Станом на теперішній час дійсний споживач за договором [PERSON] не сплатила поточний борг за спожиту електроенергію (60грн. 63коп.) та не зверталась до Дергачівського РВЕ за розрахунком оплати повторного підключення. Виходячи з цього, у АК "Харківобленерго" не має законних підстав підключення електроустановки за вказаною адресою до електромережі. [PERSON] неодноразово письмово зверталась до Дергачівського РВЕ із проханням примусового відключення домоволодіння. І Персоналом Компанії не проводилось відповідних дій, зважаючи на вирішення спору між позивачами та [PERSON] у судовому порядку. Однак, при пред'явленні останньою ухвали Апеляційного суду Харківської області від 30 жовтня 2013 року, яка відповідно до ЦПК України, набирає законної сили з моменту проголошення, у АК "Харківобленерго" з'явилась додаткова підстава вважати правомірною вимогу дійсного споживача. Представник третьої особи [PERSON]- [PERSON] проти задоволення позову заперечував, вважає його необґрунтованим. Представник третьої особи Служби у справах неповнолітніх Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області у судове засідання не з'явився, згідно заяви просить справу розглядати без його участі, що суд вважає за можливе. Представники сторін прохали закінчувати розгляд справи у їх відсутність. Заслухавши сторони, представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва від 03.10.2012р., посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Власенко І.В. на підставі акта про проведення прилюдних торгів, затвердженого відділом державної виконавчої служби Дергачівського РУЮ Харківської області від 21.09.2012р., [PERSON] належить на праві власності майно, що розташоване за адресою :[ADDRESS], яке раніше належало [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку від 26.01.2006р., посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. На теперішній час в домоволодіння проживають позивачі. За адресою: [ADDRESS], укладено чинний договір про користування електричною енергією між АК "Харківобленерго" та [PERSON] від 14.02.2013 року на підставі звернення даної особи та наданих документів на право власності. Оскільки, відповідач не перебуває у договірних відносинах із позивачами, вважати останніх споживачами електричної енергії АК "Харківобленерго" не має підстав. До матеріалів справи позивачі долучили відомості про їх реєстрацію за адресою: [ADDRESS], припускаючи, що за даних обставин правомірно користуються зазначеною будівлею. З роз'яснень Пленума Верховного Суду України в п. 15 Постанови від 1 листопада 1996 р. № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", вбачається, що наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому Дане положення міститься також у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 " Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України " (пункт 9). Твердження позивачів щодо порушеного права, а саме факту незаконного відключення домоволодіння не відповідає дійсності, оскільки, згідно довідки абонента за вказаною адресою відключено від електромережі 14.02.2013р. на підставі заборгованості за спожиту електроенергію. Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться у постанові № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", згідно яких спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються у разі, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень, також у випадках встановлених законодавством, яке передбачає відповідальність за заподіяння моральної шкоди, також при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів". Відносини, які виникли між позивачами та АК "Харківобленерго" не випливають із договірних відносин щодо постачання електричної енергії відповідачем, а тому на них не поширюється дія Закону України "Про Захист прав споживачів", і питання відшкодування моральної шкоди взагалі неможливо вирішувати, виходячи з положень вказаного закону. Позивачами не доведено, в чому саме полягає моральна шкода, яка на їх думку підлягає відшкодуванню безпосередньо відповідачем; чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, при яких обставинах і яких діях вони заподіяні, ступінь провини, з яких розрахунків вони виходять, визначаючи розмір заподіяної шкоди. Відсутній розрахунок суми позову, незрозуміло, чим керуються позивачі, пред'являючи позов на відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень, що в свою чергу суперечить п.5 постанови № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Відповідно до пунктів 3 та 4 статті 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Позивачі у своєму позові не визначили та не обґрунтували жодної з вищеназваних підстав та критеріїв оцінки розміру грошового відшкодування моральної шкоди. Таким чином, позовна заява не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed