Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

[PERSON] , через свого представника адвоката Берзінь Сергія Людвиговича, звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк у шість місяців з дня набрання рішенням законної сили для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] у м. Сніжне Донецької області, Україна його бабусі [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є внуком спадкодавця, а тому за загальним правилом, він має право на спадкування у п`яту чергу. Батько позивача [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , отже раніше за свою матір та бабу позивача [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Таким чином, позивач (спадкоємець) має право на спадкування за законом як спадкоємець першої черги за правом представлення після смерті свого батька [PERSON] . Позивач зазначив, що не звернувся вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини із поважних причин, а саме: він постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , тобто на непідконтрольній українській владі території, де з початку 2014 року проводилася Антитерористична операція, а наразі Операція об`єднаних сил; проведення міжнародного збройного конфлікту на Сході України з Росією з 2014 року, що може нести загрозу життю та здоров`ю громадян при перетині лінії розмежування; з березня 2020 року оголошено карантин на території України у зв`язку із загрозою поширення коронавірусної інфекції, у зв`язку з чим введенні обмеження щодо перебування в громадських місцях, припинено транспортне сполучення, введено інші надзвичайні обмеження; лише 26.11.2020 Дніпровським районним судом м. Києва постановлено рішення, яким встановлено факт смерті спадкодавця [PERSON] 07.03.2020 у м. Сніжне Донецької області, Україна, і відповідно 04.12.2020 позивач зміг зареєструвати факт смерті спадкодавця у встановленому законом порядку на підставі вищевказаного рішення суду і отримав свідоцтво про смерть баби [PERSON] встановленого законом зразка. Тому позивач вважає, що відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 19.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження з викликом учасників справи в підготовче засідання, що було призначене на 10.06.2021, яке відкладалось через неявку учасників справи та неможливість розгляду справи на підставі наявних доказів. Ухвалою суду від 21.07.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.08.2021. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав, заперечень проти заочного розгляду справи не надав. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенню ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] [PERSON] померла у м. Сніжне Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на підставі рішення Дніпровського районного суду від 26.11.2020 (справа №755/17870/20), яким за заявою [PERSON] було встановлено факт смерті [INFO] [PERSON] (спадкодавця) у м. Сніжне Донецької області (а.с.12, 16-18). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок із надвірними приміщеннями, що розташований в [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 1200 кв.м., яка належала спадкодавцю на праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Сніжнянської державної нотаріальної контори 19.02.1988 та зареєстровано в реєстрі за № 2-170 (а.с.13). Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 62908209, № 62908204 від 15.12.2020, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, заповіти нею не складалися (а.с.14-15). [PERSON] є внуком [PERSON] , що підтверджується: свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим 06.08.1984 Виконкомом Первомайської селищної ради м. Сніжне Донецької області (актовий запис № 56) та свідоцтвом про народження його батька [PERSON] , серії [NUMBER] , виданим 19.04.1961 Первомайською селищною радою Сніжнянського району Сталінської області (актовий запис № 29), в якому його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.7, 10). [INFO] [PERSON] помер у м. Сніжне Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 20.08.2019 (а.с.10 зв. бік). [PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Краматорського міського нотаріального округу Берзінь-Усової Ірини Анатоліївни із заявою від 15.12.2020 щодо оформлення спадщини після смерті [INFO] його баби [PERSON] , проте згідно постанови нотаріуса від 15.12.2020 йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, встановленого ст.1270 ЦК України (а.с.19). Згідно відмітки в паспорті громадянина України, виданим Сніжнянським МВ УМВС України в Донецькій області 03.08.2000, [PERSON] зареєстрований та проживає з 09.04.2004 і по теперішній час за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-7). Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до змісту ст.ст.1216-1218, 1220-1221,\~1223\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1266\~ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст.1268-1270\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Статтею 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року по справі № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути визнані поважними причинами, з яких спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, однак ці обставини мають бути такими, що унеможливлювали або утруднювали її своєчасне подання. При вирішенні питання поважності причин пропущення позивачем законодавчо встановленого строку для прийняття спадщини, судом також враховане наступне. Принцип "пропорційності" тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Відповідно до ч. 1 ст. 9-1 Закону України\~"Про\~тимчасові заходи\~на період\~проведення антитерористичної\~операції" №1669-VІІ від 02 вересня 2014 року, у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюються або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням КМУ, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Відповідно до постанови Верховної\~Ради України\~від 17.03.2015\~року №\~252-VІІ та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VІІ, м. Сніжне, Донецької області визнане тимчасово окупованою територією. Згідно положень розпорядження Кабінету\~Міністрів України\~від 07.11.2014\~року №\~1085-р м.Сніжне, Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч.1 ст.\~5,\~ч.ч.2,\~3\~ст.\~9\~Закону України\~"Про\~забезпечення прав\~і свобод\~громадян та\~правовий режим\~на тимчасово\~окупованій території\~України" Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. За таких обставин вбачається, що спадкодавець та позивач, як спадкоємець першої черги, проживали в м. Сніжне Донецької області, на території якого нині не працює жодний орган державної влади або посадова чи службова особа, що створені, обрані чи призначені у порядку передбаченому законом України, що очевидно унеможливлювало або значно утруднювало реєстрацію смерті в установленому законом порядку та своєчасне подання заяви про прийняття спадщини, тому суд погоджується із тим, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, і вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. Крім того, суд враховує, що 30.01.2020 Всесвітня організація охорони здоров`я визнала спалах нового короновірусу надзвичайною ситуацією в області суспільної охорони здоров`я, що має міжнародне значення та 11.03.2020 визнала, що спалах набув характеру пандемії. Того ж дня, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (з подальшими змінами), якою на всій території України встановлено карантин з 12.03.2020 до 24.04.2020 і введено ряд заборон та обмежень, зокрема зупинене транспортне сполучення з окупованими територіями. Введені карантинні обмеження неодноразово продовжувалися і тривають по цей час, що також визнається судом поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Питання розподілу судових витрат сторонами не порушувалось та судом не вирішувалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved