Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач ПрАТ Страхова компанія "Еталон" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 2958,69 грн, а також сплаченого судового збору в сумі 243,60 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 06.09.2012року сталося ДТП за участю автомобілів Опель д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілю ВАЗ д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою суду [PERSON] було визнано винним у даному ДТП. На момент ДТП між позивачем та відповідачем був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв'язку з цим за заявою потерпілого у ДТП [PERSON] останньому було виплачено страхове відшкодування в сумі 2958,69 грн. У зв"язку з чим, позивач звернуся до відповідача з позовом про відшкодування страхових виплат в порядку регрессу оскільки відповідач в супереч ст.. 33 ЗУ " про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не повідомив позивача про настання пригоди у встановлений строк. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд зазначає, що у відповідності до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Також у відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи зазначене, суд розглядає даний позов в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України. Матеріали справи свідчать, що 06.09.0212року о 14.20 год в м. Харків біля б. 2 по вул. Вернадського сталася ДТП за участю автомобілю Опель д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілю ВАЗ д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова [PERSON] було визнано винним у скоєнні вказаної ДТП. Постанова набрала законної сили. Згідно вимог ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином факт ДТП та вина в ньому водія [PERSON], в даному провадженні не доводяться. Згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.01.2012року № АВ/5365898, позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами при використанні транспортного засобу "Опель Вектра" д.н. [NUMBER]. 07.09.2012року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та відшкодування. 09.11.2012 року було проведено огляд транспортного засобу ВАЗ [NUMBER] та складно звіт стосовно вартості завданого збитку в наслідок ДТП. На підставі вказаних документів та ст.. 37 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивачем було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 2958,69 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1198 від 26.02.2013року. В своєму позові позивач посилається на те, що згідно ст. 38 п 38.1.1. п.п. г Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Та зазначає, що відповідач не повідомив позивача про настання страхового випадку у строки передбачені ст.. 33 вказаного закону, у зв"язку з чим позивач вважає, що до нього перейшло право регресної вимоги відповідно до закону. Однак суд зазначає, що відповідно ст. 38 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до підпункту 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. Оскільки процитована норма закону не містить жодного посилання на обов"язок відповідача повідомити позивача у певний строк про настання страхового випадку, підстав для стягнення з відповідача шкоди в порядку регресу за обставинами, на які посилається позивач у суду немає. Оскільки позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували обставини передбачені законом для стягнення з відповідача шкоди в порядку регресу, суд вважає за необхідне в задоволені позову відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed