Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог, ДВС Ульяновського РУЮ Кіровоградської області, Ульяновське МРЕВ УДАІ у Кіровоградській області, про визнання договору купівлі-продажу причіпа-фургона дійсним, визнання права власності та зняття арешту. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 10.02.2013 року він купив у [PERSON] причіп-фургон, марки ТЗ-KOEGEL, модель SK 18, 1997 року випуску, жовтого кольору, номер шасі (рами) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ серія [NUMBER], який належав останньому на праві спільної сумісної власності. Згідно до даного договору позивач передав, а відповідач [PERSON] прийняв гроші в сумі 15000 грн. (п"ятнадцять тисяч грн.) в яку сторони оцінили вартість даного причепа, та передав причіп і документи на нього на право розпоряджатись даним транспортним засобом. Крім того, 18.06.2014 року відповідач видав довіреність завірену нотаріусом на ім»я позивача щодо розпорядження (продавати, передавати в оренду (найм),позичку) спірним причіпом-фургоном. Згідно з даним договором, [PERSON] взяв на себе зобов"язання переоформити причіп- фургон до 05.08.2014 року. На неодноразові прохання позивача оформити договір купівлі- продажу відповідачі зволікали. Позивачем повністю виконані, умови договору , а інша сторона -ухиляється від його нотаріального посвідчення, що перешкоджає проведенню державної реєстрації договору. 15.02.2013 року на причіп-фургон, марки ТЗ-KOEGEL, модель SK 18, 1997 року випуску, жовтого кольору, номер шасі (рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ серія [NUMBER] накладений арешт постановою відділу ДВС Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської. З огляду на вищенаведене позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі - продажу причіп-фургон, марки ТЗ-KOEGEL, модель SK 18, 1997 року випуску, жовтого кольору, номер шасі (рами) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію ТЗ серія [NUMBER], який укладений між [PERSON] та [PERSON] 10.02.2013 року, визнати за [PERSON] право власності на зазначений причіп-фургон; звільнити з - під арешту данний причіп-фургон та зобов"язати Ульяновське МРЕВ УДАІ у Кіровоградській області зняти з обліку вказаний причіп-фургон та зареєструвати на [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно письмової заяви просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, згідно письмової заяви, наданої до суду, просять справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Ульяновське МРЕВ УДАІ у Кіровоградській області, у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій зазначив, що заперечень не має та просить суд розглянути справу без їх участі. Згідно ст.ст.11, 328 ЦК цивільні права та обов'язки можуть виникати, а право власності - набуватися з договорів та інших правочинів. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не забороняються законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплати за нього певну грошову суму. З положень ст.ст. 638-640,655 ЦК України вбачається те, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. "Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок", затверджені постановою Кабінету Міністрів України за №1388 від 07 вересня 1988 року не встановлюють обов'язок державної реєстрації самого договору, а встановлюють обов'язок власника-продавця автомобіля зняти його з реєстрації безпосередньо перед його відчуженням та обов'язок, як вказано в самих правилах "нового власника" провести реєстрацію придбаного транспортного засобу. При цьому державна реєстрація транспортних засобів здійснюється органами Державтоінспекції МВС виключно з метою контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів встановленим в Україні вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням вимог законодавства, що визначає порядок сплати податків, внесення інших обов'язкових платежів, використання транспортних засобів в умовах воєнного та надзвичайного стану, а також для забезпечення їх обліку та попередження протиправних дій щодо них. Таким чином той факт, що причіп-фургон не був попередньо знятий з реєстрації та не пройшов процедуру державної реєстрації за позивачем не є визначальною обставиною для розгляду спору, оскільки правове значення при вирішенні питання щодо підстав набуття права власності щодо нього має не реєстрація цього майна, а наявність правочину, який не суперечить вимогам закону.Порушення правил реєстрації може лише призводити до інших негативних наслідків для нового власника. Вказана обставина повністю узгоджується з вимогами Цивільного кодексу України, зокрема ст. 328 ЦК України, та положеннями самих Правил. Оскільки договір купівлі-продажу транспортного засобу не належить до угод, що підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, а згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може заявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється, або не визначається іншою особою і є об'єктивні докази, що між сторонами 10.02.2013 року дійсно була укладена угода, в якій [PERSON] продав, а [PERSON] купив спірний причіп-фургон, тому суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на цей причіп-фургон. Відповідно до статті 60 закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як вже було встановлено вище, позивач набув право власності на спірний автомобіль 10.02.2013 року на підставі договору купівлі-продажу, будь-яких боргових зобов'язань перед відповідачем немає, а тому перебування спірного причіпа-фургона під арештом порушують права позивача, як власника майна. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] є законним власником спірного причіпа-фургона, однак не може здійснювати своє право володіння, користування та розпорядження автомобілем, бо воно обмежене арештом, його право, як власника причіпа-фургона підлягає захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та згідно ст.321, 328, 638-640, 655 ЦК України, ст.ст. 10,11,74,174,213-215 ЦПК України, суд

Outcome: partial