Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 9 квітня 2014 р. [PERSON] засуджений до 4 років та 6 місяців позбавлення волі за вчинення низки злочинів, у тому числі, за крадіжку її майна 14 та 26 листопада 2013 р. з квартири [ADDRESS], а саме: двох мобільних телефонів «Нокіа», чотирьох сім-карт, на яких знаходилися грошові кошти в сумі 57 грн., плазмового телевізора «Самсунг» та монітора до комп*ютера «Самсунг», а всього на суму 6403 грн., яку просила стягнути. Окрім того, просила покласти на відповідача обов'язок відшкодувати моральну шкоду у розмірі 25000 грн., яка була їй спричинена внаслідок незручностей, що виникли в ділових та міжособистих стосунках, та полягала у втраті душевного спокою і необхідності докладати додаткові зусилля для відновлення нормального способу життя. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON], який діє на підставі довіреності, підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини. У судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, відповідач позов не визнав та пояснив, що моральна шкода необгуртована, викрадене майно повернуто позивачці, а її цивільний позов залишений без задоволення ще при розгляді кримінальної справи, оскільки потерпіла в суд не з'являлась. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, а також матеріали кримінальної справи №357/926/14-к по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.2 ст.186 КК України, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з урахуванням такого. Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, матеріальна шкода, завдана неправомірними діями особи, має бути відшкодована цією особою в повному обсязі. З вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 9 квітня 2014 р. судом встановлено, що [PERSON] засуджений до 4 років та 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.2 ст.186 КК України, у тому числі, за крадіжки майна позивача, вчинені 14 та 26 листопада 2013 р. з квартири [ADDRESS], а саме: двох мобільних телефонів «Нокіа», чотирьох сім-карт, на яких знаходилися грошові кошти, плазмового телевізора «Самсунг» вартістю 3099 грн. та монітора до комп*ютера «Самсунг», а всього - на суму 6403 грн. Як вбачається з ухвали від 09.07.2014 р. колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області, зазначений вирок залишений в силі, тобто, набрав чинності. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні , що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У звязку з цим суд вважає доведеним спричинення відповідачем матеріальної шкоди майну позивача на сумму 6403 грн. Однак, частково задовольняючи вимоги про стягнення матеріальної шкоди, суд виходить з такого. З постанови слідчого від 28.11.2013 року вбачається, що плазмовий телевізор "Самсунг" був визнаний речовим доказом по справі та переданий під розписку потерпілій [PERSON] на відповідальне зберігання. Згідно з вироком від 09.04.2014 р., передані на зберігання потерпілим речові докази, у тому числі, телевізор "Самсунг", залишені власникам. Доказів того, що в даний час телевізор "Самсунг" не знаходиться у її власності з вини відповідача, позивач суду не надала. Тому суд частково задовольняє вимоги позивача та стягує з відповідача 3304 грн. в рахунок відшкодування метеріальної шкоди за винятком вартості переданого їй плазмового телевізора "Самсунг" - 3099 грн. Відхиляючи доводи відповідача про те, що з приводу заявлених вимог позивача судом вже прийняте остаточне правове рішення, суд виходить з того, що вироком суду від 09.04.2014 р. цивільний позов [PERSON] був не розглянутий по суті, а залишений без розгляду у зв'язку з неявкою потерпілої. Однак статтею 128 КПК України передбачена можливість у разі залишення цивільного позову без розгляду під час слухання кримінальної справи вирішити цей позов у порядку цивільного судочинства. Відмовляючи у задоволенні вимог позивача про стягнення моральної шкоди, суд виходить з такого. Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За змістом ст.10 ЦПК України та пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", у справах про відшкодування моральної шкоди обов'язок по доказуванню наявності такої шкоди та її розміру, а також причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача покладений на позивача, а на відповідача - обов'язок по доказуванню відсутності його вини. Наявність вини відповідача підтверджується вироком суду, однак позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження наявності моральної шкоди та її розміру, а також причинно-наслідкового зв'язку між її виникненням та протиправними діями відповідача. У зв'язку з цим у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди суд відмовляє.

Outcome: partial