Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом, яким просив винести рішення про стягнення з відповідача суму страхового відшкодування в порядку регресу. Сторони в судове засідання не з'явились, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, а також останній не заперечував проти заочного розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне його сповіщення про розгляд справи та беручи до уваги той факт, що представник позивача не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 18 жовтня 2013 року (а.с.19-20) відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме за те, що 23 серпня 2015 року о 0 годин 45 хвилин останній керуючи автомобілем марки "Део Ланос", реєстраційний номер "АМ 0207 АМ", на автодорозі сполучення "Виступовичі Житомир" не вибрав безпечну швидкість руху, стан транспортного засобу та допустив зіткнення з автомобілем марки "Фольксваген Пассат", реєстраційний номер "У 330 ЕХ 60 RUS", під керуванням [PERSON], яка здійснювала стоянку на правому узбічі. Внаслідок даної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована позивачем на підставі полісу № АВ/9407392 (а.с.5). 29 січня 2014 року із заявою на виплату страхового відшкодування (а.с.7) до позивача звернулась [PERSON] представник [PERSON] (а.с.10), тобто особи, яка керувала при описаних вище обставинах автомобілем марки "Фольксваген Пассат", реєстраційний номер "У 330 ЕХ 60 RUS", за результатами розгляду якої позивачем згідно страхового акта (а.с.34) представнику потерпілої від вищевказаної ДТП було виплачено страхове відшкодування в розмірі 9\~639,25 гривень (а.с.35-36). В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що оскільки відповідач не повідомив позивача, як страхувальника, про настання страхового випадку, останній має право регресної вимоги. Позивач надсилав на адресу відповідача досудову вимогу (а.с.37-38) про добровільне відшкодування завданого збитку, однак така вимога була останнім проігнорована, а тому позивач вказує, що вимушений звернутись з даною заявою до суду. Правовідносини між сторонами у справі регулюються та відповідають наступним нормам матеріального закону. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ч. 1 ст. 993 ЦК України). У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи (ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (ст. 27 Закону України "Про страхування"). Враховуючи встановлені в ході розгляду справи фактичні обставин та правовідносини, що їх регулюють, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. В силу положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України постанова суду відносно відповідача у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є преюдиційною, тобто обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи. Судом встановлено факт виплати позивачем страхового відшкодування на користь потерпілої внаслідок вчиненого відповідачем ДТП сторони. Разом з тим, право зворотної вимоги, обране позивачем, а саме регрес, до даних правовідносин застосовувати не можна, оскільки в даному випадку має місце суброгація. Так, регрес регулюється загальними нормами цивільного права, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України встановлений особливий правовий режим. За суброгації відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов'язанні (зміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. Тобто, одна особа набуває прав і обов'язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. При регресі одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Таким чином, наявними є підстави для стягнення з відповідача завданої ним матеріальної шкоди в порядку суброгації, а відповідно заява підлягає до часткового задоволення. Окрім цього, так як позов підлягає до часткового задоволення, на підставі приписів ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи пропорційно до задоволених вимог. Судові витрати складаються з судового збору в розмірі 243,60 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial