Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з позовною заявою до ЗАТ „ОФТТ про визнання за нею права користування житловим приміщенням - квартирою № 605 „а, площею 12,2 кв.м., розташованою в будинку № 12 по вул. Старицького, в м. Одеса, а також зобовязання ЗАТ„ОФТТ укласти з нею, [PERSON], договір найму вказаного житлового приміщення (тЛ, а.с.4). Обгрунтовуючи заявлені вимоги позивачка посилалась на те, що будинок, в якому знаходиться спірна квартира належить на праві колективної власності відповідачу (ЗАТ „ОФТТ). Вищезазначена квартира була надана 26.10.1988 року відповідачем в користування на підставі відповідного рішення правління ЗАТ „ОФТТ [PERSON], яка працювала на фабриці. 30.10.2006 року [PERSON] померла. Позивачка посилалась на ту обставину, що в період проживання [PERSON] в вищезазначеній квартири вона, позивач, вела сумісно з нею спільне господарство, оплачувала комунальні послуги, купувала харчі та одяг, меблі, робила поточний ремонт в квартирі. Крім того, вона оплачувала лікування [PERSON], а також, після смерті останньої, поховала її, сплатила заборгованість [PERSON] по комунальнім послугам, оплачувала витрати по ремонту ліфта, даху, сходинок та коридору. На момент звернення до суду позивачка продовжує користування вищевказаною кімнатою. В звязку з вказаними обставинами, а також враховуючи ту обставину, що вона, та члени родини позивачки - чоловік [PERSON], донька [PERSON] ,[INFO], - син [PERSON], [INFO], зареєстровані в однокімнатній квартирі № 168, площею 18.0 кв.м., яка розташована в будинку № 128, по вул. Щорса в м. Одеса і іншого постійного житла не мають і, відповідно, потребують поліпшення житлових умов, позивачка просила визнати за нею право користування кімнатою № 605а, в будинку № 12, по вул. Старицького, в м. Одеса і зобовязати відповідача (ЗАТ ОФТТ) укласти з нею, позивачкою, договір найму вказаного житлового приміщення-квартири № 605а. Відповідач по справі ЗАТ „Одеська фабрика технічних тканин звернулося до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про виселення останньої з квартири ( 605 „а), посилаючись на те, що [PERSON] не має ніяких правових підстав для користування вказаної квартирою і, окрім того, згідно рішення правління ЗАТ „ОФТТ від 28.03.2007 року (протокол № 6)[ADDRESS]а по вул. Старицького, 12, в м. Одеса, була передана в користування робітниці ЗАТ „ОФТТ [PERSON] (склад родини - 2 особи: [PERSON] та її донька [PERSON], 07.08.1995 р. н.) (тЛ, а.с.53-55). В процесі розгляду судом справи було 1 и 1 прийнято до провадження позовну заяву [PERSON], яка була подана в її інтересах та в інтересах її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка просила суд постановити рішення про виселення з квартири № 605 „а [PERSON], а також і інших членів її сімї (чоловіка [PERSON], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], 1994 р. н.) оскільки вказана квартира правлінням ЗАТ „ОФТТ надана їй, [PERSON], та її неповнолітньої доньки [PERSON], 1995 р. н. в користування, але поселитися у вказаній квартири вона не може, оскільки в цій квартири проживає [PERSON] та члені її родини (тЛ, а.с.68- 7°). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2008 року були обєднанні в одне провадження цивільна справа № 2-5911/08 за позовом ЗАТ «ОФТТ» до [PERSON] та членів її родини про виселення; позов третьої особи з самостійними вимогами [PERSON], яка діє в своїх інтересах та своєї малолітньої доньки до [PERSON] та членів її родини про виселення родини [PERSON] (головуючий - суддя Дрішлюк А.І.) та цивільна справа №2-4947/08 за позовом [PERSON] до ЗАТ „ОФТТ, [PERSON], Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням (головуючий суддя -Жуган Л.В.) (т.1, а.сЛ75-176). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.03.2009 року провадження за позовом ЗАТ «ОФТТ» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про виселення було закрито, в звязку з ліквідацією Закритого акціонерного товариства «Одеська Фабрика Технічних Тканин» за рішенням господарського суду (т.1, а.с.249-251). Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 18.10.2007 року позовну заяву [PERSON] до ЗАТ „Одеська фабрика технічних тканин про визнання права користування житловим приміщенням було залишено без розгляду (т 1, а.с.93). Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 6 листопада 2007 року позови закритого акціонерного товариства „Одеська фабрика технічних тканин та [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було задоволено. Виселено з квартири № 605 „а, розташованої в будинку № 12, по вул. Старицького, в м. Одеса, без надання іншого приміщення, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], (неповнолітнього) [INFO] Вселені в квартиру № 605 „а в будинку № 12, по вул. Старицького, в м. Одеса - [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON], [INFO] (т.1,а.с.101- 103). До суду надійшла заява від [PERSON] від 16.05.2008 року вх.№ 90 та заява [PERSON] від 16.05.2008 року вх.№ 91 про перегляд заочного рішення. В поданій заяві сторона посилалася на те, що повідомлення про виклик до суду на 6.1 1.2007 року де буде проводитися судове засідання по справі вони не отримували і що буде розглядатися справа по суті і було винесено рішення їм відомо не було, а також заявниця зазначила що в період розгляду справи вона знаходилась на лікуванні, що підтверджується копію довідки, а в звязку з відсутністю у судовому засідання вони були позбавлені можливості надати нові докази, які впливають на правильний розгляд справи (т.1,а.е.124-125). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 липня 2008 року заочне рішення суду було скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку (т.1,а.с.163-164). [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою, в остаточній редакції в котрій вона просила суд визнати рішення ЗАТ «ОФТТ» від 28 березня 2007 року за № 6 про надання квартири № 605 „а в буд. № 12 по вул.Старицького в місті Одеса родині [PERSON] та ордера серії ЖК номер 03471- недійсними; визнати за [PERSON] та її неповнолітнім сином [PERSON] право користування кімнатою житловою площею 12,2 кв.м в вищезазначеної квартирі № 605 „а; зобовязати Одеську міську Раду та Малиновську району адміністрацію Одеської міської ради заключити з [PERSON] договір найму вищезазначеної квартири (т.2,а.сЛ29-130). Обгрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] посилалась на те, що будинок в якому знаходилася спірна квартира, належала на праві колективної власності ЗАТ „ОФТТ. Ця кімната 26.10.1988 року була надана ЗАТ „ОФТТ [PERSON], яка працювала у зазначеному ЗАТ „ОФТТ. 30.10.2006 року [PERSON] померла. По поясненням [PERSON] за життя [PERSON] вона, позивачка, оселилася в зазначеній кімнаті зі згодою [PERSON], та вела з останньою сумісне господарство, оплачувала комунальні послуги, купувала [PERSON] ліки, одяг, та харчі, меблі, робила ремонт цієї кімнати, а також після смерті [PERSON] поховала останню і сплатила її 2 заборгованість по комунальним послугам, оплачувала ремонт ліфту, даху та сходинок в будинку № 12 по вул. Старицького в м. Одесі. На дату звернення до суду [PERSON] продовжувала користуватися зазначеною квартирою. В звязку з вказаними обставинами, а також враховуючи ту обставину, що вона та члени її родини - колишній чоловік [PERSON], донька [PERSON], а також син - [PERSON], 1994 р. зареєстровані в однокімнатній (приватизованій) квартирі № 168 площею 18,0 кв.м., яка (квартира), розташована в будинку № 128 по вулиці Щорса в м. Одесі і іншого постійного житла не мають і, відповідно, потребують поліпшення житлових умов. Позивачка [PERSON] просить суд визнати за нею право користування квартирою № 605 „а в будинку № 12 по вул. Старицького в м. Одесі і зобовязати Одеську міську Раду укласти з нею договір найму зазначеної квартири, оскільки ЗАТ „ОФТТ в процесі розгляду справи припинило своє існування. [PERSON] пояснила суду, що на цей час в спірній квартирі проживає вона і її неповнолітній син. В її приватизованій квартирі, яку вона отримала від фабрики, проживає її донька і особа з якої вона знаходиться у фактичних шлюбних відносинах. Наполягала на тому, що [PERSON] і її неповнолітня донька не мають право на одержання в користування спірної квартирою (№ 605а) оскільки [PERSON] в ЗАТ „ОФТТ не працювала, зокрема ЗАТ „ОФТТ не платило за [PERSON] внески в пенсійний фонд. Голова профкому [PERSON], згідно виданої нею ж довідки, звільнилась з ЗАТ „ОФТТ в січні 2005 року. Вона, [PERSON] придбала право на користування спірною квартирою оскільки проживала з [PERSON] однією родиною і вела сумісне господарство. Згідно останньої редакції позовних вимог [PERSON]. позивачка просила виселити родину [PERSON] з вищевказаної квартири № 605 „а, та вселити [PERSON] та її неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] вищезгадану квартиру № 605 „а (т 2, а.с.4-6). Обґрунтовуючи заявлені вимоги посилалась на те, що спірна квартира рішенням правлінням ЗАТ „ОФТТ" надана їй, [PERSON], та її неповнолітньої доньки [PERSON], 1995 р. н.. в користування, але поселитися у вказаній квартири вона не може, оскільки в цій квартири проживає [PERSON] та члені її родини. Щодо її праці в ЗАТ „ОФТТ [PERSON] пояснила, що вона працювала в ЗАТ „ОФТТ бухгалтером-економістом з 11 липня 2001 року згідно наказу №84-К від 11.07.2001р. Головною умовою її праці в ЗАТ „ОФТТ було зобовязання керівництва останньої надати їй і її неповнолітній дочці житло в гуртожитку чи в будинках, які належали ЗАТ „ОФТТ на праві колективної власності про що їй було видано гарантійного листа. ЗАТ „ОФТТ фактично припинило свою діяльність. Залишилось працювати лише декілька працівників. Заробітна платня фактично не виплачувалася і правління ЗАТ „ОФТТ могло компенсувати останню лише видачею залишків матеріальних цінностей фабрики. Заборгованість фабрики перед нею, [PERSON] по заробітній платі становить 21324,30 грн. Щодо архівних довідок, які надані стороною відповідача то їх зміст зумовлений неналежним веденням документації на ЗАТ „ОФТТ. ЗАТ „ОФТТ, яке приймало участь у судових засіданнях по справі до припинення існування ЗАТ „ОФТТ, позов [PERSON] не визнало і в своїх запереченнях на позов посилалась на те, що з 06.06.2002 р. вказаний будинок втратив статут гуртожитку і належить на підставі відповідного свідоцтва про право власності від 06.06.2002 р. ЗАТ „ОФТТ" на праві колективної власності. Деякі жильці цього будинку придбали квартири, якими вони користувались у власність на підставі Закону України Про приватизацію державного житлового фонду", але [PERSON] спірну квартиру не приватизувала. Квартира № 168 площею 18.0 кв.м., яка розташована в будинку № 128, по вул. Щорса, в м. Одеса, була приватизована родиною [PERSON] 13.06.2002 року і право власності на вказану квартиру було зареєстровано належним чином в КП „ОМБТ1 та РОН". На момент розгляду справи в суді, і як на час смерті [PERSON], ніхто з родини [PERSON] в ЗАТ „ОФТТ" не працювали і не працюють. Також ніхто з повнолітніх членів родини позивачки не припинив трудові відносини з ЗАТ „ОФТТ внаслідок інвалідності (трудового каліцтва). На цей час родина позивачки на квартирному обліку в ЗАТ „ОФТТ" не перебуває. Представник Одеської міської ради вважав, що первинний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов не підлягає задоволенню. Звернув увагу суду на факт незаконного вселення відповідачки [PERSON], а також на те, що право розпоряджатися своєю власністю належить власнику - тобто ЗАТ „ОФТТ, що і було правомірно зроблено свого часу. Представник Малиновської адміністрації Одеської міської ради залишив вирішення питання про задоволення первинного позову на розсуд суду, вважав, що в задоволенні зустрічного позову повинно бути відмовлено. Представник третьої особи - органа опіки та піклування Малиновської районної адміністрації виконкому Одеської міської Ради вважав, що задоволення первинного позову можливо лише після вирішення питання про відселення [PERSON], при цьому не заперечував безпідставність зайняття нею житлової спірної житлової площі. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, свідків суд вважає, що первинний позов підлягає задоволенню, в задоволені зустрічного позову повинно бути відмовлено виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що право власності на житловий будинок, в якому знаходиться спірна квартира, зареєстровано за ЗАТ „ОФТТ. Правлінням ЗАТ „ОФТТ 28.03.2007 року (протокол № 6) квартира № 605а по вул.Старицького, 12, в м. Одеса, була передана в користування робітниці ЗАТ „ОФТТ [PERSON] (склад родини 2 особи: [PERSON] та її донька [PERSON], 07.08.1995 р. н„ як особі, яка перебуває на квартирному обліку. Відповідно до ч.І, та ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти що до свого майна будь яки дії, яки не суперечать закону. Згідно положень ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, тобто ЗАТ „ОФТТ має право використовувати останній для проживання інших осіб. За таких обставин надання вказаної квартири (№ 605 „а) в користування (для проживання) [PERSON] та її дитині було правомірною дією ЗАТ „ОФТТ. Поселитися в спірної квартири [PERSON].М. та її донька не мають можливості, оскільки ця квартира зайнята [PERSON] та членами її родини. Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження його майном. Проживання родини [PERSON] в спірній квартирі без правових підстав є перешкодою у здійснений ЗАТ „ОФТТ прав власника по користуванню і розпорядженню спірною квартирою власником (ЗАТ „ОФТТ). Надання квартири № 605 „а [PERSON] та її дитини для проживання, тобто у володіння, слід розглядати як речове право [PERSON] на чуже майно (ст. 395 ЦК України), аналогічні права надає наймачу ЖК УРСР. Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право і на захист цього майна відповідно до положень глави 29 ЦК України. Таким чином, [PERSON] вправі вимагати в судовому порядку виселення родини [PERSON] з спірної квартири. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Рішення власника квартири - ЗАТ „ОФТТ є обовязковим при переході права власності до іншої юридичної особи після безкоштовної передачі квартири територіальній громаді м. Одеси і остання в цьому випадку не може скасувати рішення правління ЗАТ „ОФТТ відносно спірної квартири. Рішення правління ЗАТ „ОФТТ" про надання житла [PERSON] було підтверджено після цього і ліквідатором фабрики [PERSON] Як вбачається з рішення правління ЗАТ „ОФТТ" від 28.03.2007 року (протокол № 6) квартира № 605"а" по вул. Старицького, 12, в м. Одеса, була виділена для проживання робітниці ЗАТ „ОФТТ" [PERSON] (склад родини-2 особи: [PERSON] та її донька [PERSON], 07.08.1995 р.н.) оскільки вона, [PERSON] перебувала на квартирному обліку і на час подання їй квартири № 605 „а перебувала в трудових відносинах з ЗАТ „ОФТТ". Суд не погоджується з твердженням [PERSON] про те, що [PERSON] не має право на одержання в користування спірної квартири оскільки не працювала в ЗАТ „ОФТТ", що на думку [PERSON] підтверджується відповідними архівними документами. Оцінюючи факт відсутності відповідних документів в архіві суд виходить з того, що ця обставина повязана з неналежним веденням документації на ЗАТ „ОФТТ" в зв'язку з ліквідаційною процедурою останньої, звільнення працівників ЗАТ „ОФТТ", у веденні котрих знаходилось ведення документації, а також частою зміною арбітражних керуючих, припинення ліквідаційної процедури, тощо. [PERSON] були надані суду відповідний приказ про прийняття на роботу, трудова книжка, відповідний гарантійний лист стосовно надання квартири, рішення правління ЗАТ „ОФТТ", ордер на житлову площу яка належить ЗАТ „ОФТТ на праві колективної власності, та інші документи, що підтверджують працю [PERSON] в ЗАТ „ОФТТ на посаді бухгалтера. Факт праці [PERSON] було підтверджено представником ЗАТ „ОФТТ і відповідними документами в судовому засіданні, листом арбітражного керуючого [PERSON], та колишнім головою правління ЗАТ „ОФТТ [PERSON], допитаним в якості свідка судом, а також свідками [PERSON], та [PERSON] Вважаючи, що [PERSON] перебувала в трудових відносинах з ЗАТ „ОФТТ суд в цьому випадку виходить з того положення, що обовязок по належному оформленню трудового договору з робітником покладається на роботодавця, як і ведення відповідної документації. Суд також вважає, що правління ЗАТ „ОФТТ було вправі надати спірну квартиру у користування [PERSON] без участі профспілкового комітету ЗАТ „ОФТТ оскільки останній в 4 ¦'язку з ліквідаційною процедурою на ЗАТ „ОФТТ вже не діяв, а робітники ЗАТ „ОФТТ вже аули звільнені, що підтверджується наданою [PERSON] суду довідкою колишнього голови профкому [PERSON] Крім того обгрунтованність надання спірної квартири в користування [PERSON] було підтверджено в послідуючому арбітражним керуючим [PERSON] і для ¦рийняття такого рішення арбітражному керуючому (ліквідатору) не треба згоди профкому ЗАТ .ОФТТ. Вирішуючи спір, суд також враховує, що навіть при порушенні процедури надання спірної квартири [PERSON] права та інтереси родини [PERSON] не були би порушенні, оскільки, [PERSON] та члени її родини на ЗАТ „ОФТТ не працювали на момент прийняття оспорюваного рішення, тобто права на позов в матеріальному сенсі у неї з таких підстав не виникає. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти що до свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Згідно положень ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, тобто ЗАТ „ОФТТ" мало право використовувати останній для проживання інших осіб. За таких обставин надання вказаної квартири (№ 605 „а") в користування (для проживання) [PERSON] та її дитині було правомірною дією ЗАТ „ОФТТ". Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження його надання квартири № 605 „а" [PERSON] та її дитини для проживання, тобто у володіння, слід розглядати як речове право [PERSON] на чуже майно (ст. 395 ЦК України). Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право і на захист цього майна відповідно до положень глави 29 ЦК України. Таким чином, [PERSON] вправі вимагати в судовому порядку виселення родини [PERSON] з спірної квартири. Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову судом враховано, на час надання квартири №605 „а в користування сімї [PERSON] власником цієї квартири було ЗАТ „ОФТТ. За таких умов на цю квартиру не розповсюджується положення ст.ст. 45,48,52,64,65 ЖК УРСР та «Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов» на які посилюється позивач в обґрунтування своїх позивних вимог оскільки ці статті ЖК України регулюють правовідносини в будинках державного і суспільного житлового фонду. В цьому ж випадку , враховуючи правовий статус будинку (право колективної власності) право відношення по користуванню зазначеною квартирою № 605 „а регулюються главою 6 ЖК України (користування житловими приміщеннями в будинках приватного житлового фонду). Згідно положень ст. 156 п.2 ЖК УРСР вселення в квартиру №605а повнолітніх членів родини може мати місце зазначене рішенням власника квартири лише за згодою власника. Така згода відносно поселення родини [PERSON] в спірній кімнаті правлінням ЗАТ «ОФТТ» не надавалося. Крім того [PERSON] і її син не можуть вважатися членами родини [PERSON] за час її життя, оскільки була зареєстрована по іншому адресу, тобто в квартири № 168, по вул. Щорса. 128 в м. Одеса, яка знаходиться в спільної власності (по 1/4 частини) членів родини позивачки. При цьому судом враховані також положення ст. 63 ЖК УРСР. рішення Конституційного суду України від 3 червня 1999 року по справі у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п'ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім'ї") і відповідно суд вважає, що позивачка хоча і могла знаходилась в дружних стосунках з [PERSON], проте доказів, які б свідчили, що [PERSON] була членом родини [PERSON] (наймача спірного приміщення) не має. Крім того, в матеріалах справи знаходиться довідка по оплаті комунальних послуг по кв. № 605"а". яка спростовує твердження [PERSON] про те, що вона сплачувала квартирну плату, оскільки всі борги були погашенні останньою в звязку з порушенням справи в суді. Щодо знаходження родини [PERSON] на квартирному обліку по ЗАТ «ОФТТ», то суд виходить до висновку, що [PERSON] на такому обліку по ЗАТ «ОФТТ» знаходиться не могла, так як не надала суду відповідних письмових доказів перебування на такому обліку, а з ЗАТ «ОФТТ» після приватизації в 2002 році наданою їй і членам її родини житла звільнилася і працювала в іншому підприємстві. Згідно довідки ЗАТ «ОФТТ» від 17.01.2008 року в період з 01.01.2006 р. до 01.03.2007 року яка небуть сплата комунальних платежів по спірній кімнаті не здійснювалась. [PERSON] померла 30.10.2006 року. Не перебуваючи в трудових відносинах з ЗАТ „ОФТТ (власником квартири) і не будучи інвалідами внаслідок трудового 5 оліцтва, одержаного в період праці на ЗАТ „ОФТТ члени родини [PERSON] не мають правових підстав щ поліпшення своїх житлових умов за рахунок ЗАТ „ОФТТ, оскільки ними була проведена зсиватизації квартири в будинку по вул. Щорса, 128 в м. Одеса, яка була надана фабрикою для ¦оліпшення житлових умов, а наступне поліпшення житлових умов родини [PERSON] повинно иійснюватися в встановленому порядку за рахунок держави. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі, і в задоволенні зустрічного позову [PERSON] повинно бути відмовлено На підставі вищевикладеного, згідно ст.ст. 10, 11, 207, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 45, 48. 52, 63, 64, 65 ЖК УРСР, ст. ст. 310, 321, 383, 395, 396, 404 ЦК України, суд, -

Outcome: approved