Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він 19.02.2020 року був прийнятий на роботу в АТ «СМНВО-Інжиніринг» в порядку переведення з АТ «Сумське НВО» в проектно-технологічний відділ на посаду головного технолога. 19.02.2020 року позивач був звільнений за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. На день звільнення з роботи АТ "СМНВО - Інжиніринг" нарахувало позивачу заборгованість з заробітної плати у сумі 1302,18 грн., але виплатити її відмовилося. Позивач вважає ці дії незаконними, оскільки, у відповідності до ч.1 ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація, згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку включно. Середній заробіток працівника визначається відповідно ст. 27 ЗУ "Про оплату праці" за правилами передбаченими положенням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100. Відповідно до п.5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацом І п.8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються, із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадку передбаченим чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за фактично відпрацьований час При стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку слід виходити з наступного розрахунку середньоденного заробітку: згідно розрахункового корінця та відповідно до порядку, визначеного постановою КМУ № 100 заробітна плата позивача за фактично відпрацьований час становить 1400 грн. Таким чином, середньоденна заробітна плата становить 1400 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.02.2020 року по день ухвалення рішення судом. 04.09.2020 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми від представника позивача - адвоката Супруна Д.В. надійшла заява, в якій він просить справу розглядати без його участі. Просить позов в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати залишити без розгляду, оскільки позивач отримав заборгованість по заробітній платі 27.08.2020 року. Оскільки позивач основну суму заборгованості отримав 27.08.2020 року, то затримка виплати заробітної плати до повного розрахунку склала (20.02.2020 року по 27.08.2020 року) 129 робочих днів. Просить стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.02.2020 року по 27.08.2020 року включно в розмірі 180600,00 грн., виходячи з розрахунку: 129 (кількість робочих днів) х 1400 грн.(розмір середньоденного заробітку) = 180600,00 грн. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 19.02.2020 року був прийнятий на роботу в АТ «СМНВО-Інжиніринг» в порядку переведення з АТ «Сумське НВО» в проектно-технологічний відділ на посаду головного технолога. 19.02.2020 року позивач був звільнений за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. На день звільнення з роботи АТ "СМНВО - Інжиніринг" нарахувало позивачу заборгованість з заробітної плати у сумі 1302,18 грн., але виплатити її відмовилося. Згідно виписки відділення № 1 ПУМБ в м. Суми від 28.08.2020 року, позивачу 27.08.2020 року була виплачена заборгованість з заробітної плати в розмірі 1302,18 грн. Відповідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з пунктами 1-4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, з відповідними змінами (далі Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема, у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати. Середній заробіток працівника визначається відповідно ст. 27 ЗУ "Про оплату праці" за правилами передбаченими положенням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100. Відповідно до п.5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацом І п.8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються, із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадку передбаченим чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за фактично відпрацьований час При стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку слід виходити з наступного розрахунку середньоденного заробітку: згідно розрахункового корінця та відповідно до порядку, визначеного постановою КМУ № 100 заробітна плата позивача за фактично відпрацьований час становить 1400 грн. Таким чином, середньоденна заробітна плата становить 1400 грн. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити, стягнувши з акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.02.2020 року по 27.08.20202020 року включно в розмірі 180600,00 грн. грн. (129 робочих днів х 1400 грн. = 180600,00 грн) з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial