Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним, [PERSON] право на завершення приватизації земельних ділянок 0,60 для ведення особистого підсобного господарства, 0.25 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, які були передані у приватну власність [PERSON] на підставі рішення сесії [PERSON] сільської ради від 01 березня 1995 року № 2.3 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян"; визнати за ним, [PERSON] право на реєстрацію права власності на його імя на завершення приватизації земельних ділянок 0,60 для ведення особистого підсобного господарства, 0.25 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в порядку спадкування за заповітом після померлої 28 жовтня 2012 року [PERSON]. Мотивує свій позов тим, що 28 жовтня 2012 року померла його баба, [PERSON]. За час життя вона склала заповіт, в якому житловий будинок заповіла позивачу. Враховуючи, що даний будинок розташований на вказаній вище земельній ділянці, дану ділянку [PERSON] було виділено згідно з рішенням сесії [PERSON] сільської ради від 01 березня 1995 року № 2.3 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян", однак приватизацію даної ділянки спадкодавець відповідно до встановленого порядку не завершила, позивач просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності представника [PERSON] сільської ради Горохівського району, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного 23 червня 2008 року, який було посвідчено секретарем Цегівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №791 видно, що [PERSON] належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Сільце і присадибну земельну ділянку заповіла своєму внуку [PERSON] (а.с.5). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 28 жовтня 2012 року (а.с.4). Постановою нотаріуса від 27 лютого 2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане вище майно у звязку з тим, що спадкоємцем документи не було подано в повному обсязі (а.с.10). Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є внуком [PERSON] (а.с.11.12). Довідкою [PERSON] сільської ради від 16.01.2018 року №86 стверджується, що заповіт від спадкодавця [PERSON] посвідчувався 23 червня 2008 року за №791. Заповіт не змінено і не скасовано. Спадкоємцем за заповітом є внук [PERSON] (а.с.6). Заочним рішенням Горохівського районного суду від 31 травня 2017 року було визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в с.Сільце, вул.Зелена, 7, Горохівського району Волинської області (а.с.8,9). Відповідно до виписки з рішення [PERSON] сільської ради від 01 березня 1995 року № 2.3 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян", [PERSON] було передано земельну ділянку площею 0,60 для ведення особистого підсобного господарства, та площею 0.25 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд (а.с.7). З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті прийняв спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. Інший спадкоємець, [PERSON] після померлої [PERSON] успадкувала заповідане їй майно, до складу якого не входить майно, на яке претендує позивач по справі [PERSON] Згідно п.7\~розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України\~громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Таким чином, на думку суду, до складу спадкового майна, яке утворилося після смерті [PERSON] входять вказані вище земельні ділянки. Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1\~розділу X "Перехідні положення" ЗК України\~рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до\~Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом після померлої [PERSON], має право на спадкування її майна, прийняв спадщину в установленому порядку, але у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів не має можливості належним чином оформити на себе спадщину та користуватися нею, а тому суд визнає за позивачем право на завершення приватизації вищевказаних земельних ділянок, а також право на реєстрацію права власності на ці земельні ділянки на його імя в порядку спадкування за заповітом після померлої 28 жовтня 2012 року [PERSON] В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовився. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved