Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ „ЗТМК" про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення. У позовній заяві вказує, що він працює в ТОВ „ЗТМК" на посаді охоронця команди №1 цеха №34. Наказом директора ТОВ „ЗТМК" Сівака В.В. за №505/ОК від 31.10.2014 року йому було оголошено догану, наказано премію за вересень не нараховувати, щорічну відпустку в 2015 році на період з травня по вересень не планувати, оздоровчі не виплачувати. З цим наказом він був ознайомлений 03.11.2014 року. В оскаржуваному наказі йому оголошено догану за відсутність на роботі 30.09.2014 року. При цьому у вступній частині наказу зазначено, що відповідно до затвердженого графіку робочого часу на 2014 рік, охоронцям команди №1 цеха №34 30.09.2014 року був встановлений робочий день тривалістю 5,6 годин (з 8-00 до 13-36). Охоронець команди №1 [PERSON] 30.09.2014 року на роботу не вийшов. Він працює за графіком роботи №200. Згідно з цим графіком тривалість робочої зміни складає 23 год. 20 хв., з черговістю одна доба роботи через три доби відпочинку. Згідно із вказаним графіком 28.09.2014 року о 8-00 год. він приступив до роботи, яку закінчив 29.09.2014 року о 8-00 год., територію комбінату покинув о 9-00 год.. Наступного разу він мав приступити до роботи 02.10.2014 року. В оскаржуваному наказі зазначається, що охоронцям команди №1 цеха №34 30.09.2014 року був встановлений робочий день тривалістю 5,6 годин (з 8-00 до 13-36), але в установленому законом порядку про зміну режиму роботи та встановлення робочого дня 30.09.2014 року відповідач його не повідомив, що є порушенням вимог ст.32 КЗпП України. Крім того, встановлення охоронцям команди №1 цеха №34 30.09.2014 року робочого дня тривалістю 5,6 годин суперечить вимогам ст.58 КЗпП України, оскільки порушується принцип рівномірності чергування в змінах. Також, в оскаржуваному наказі відповідач не тільки оголосив йому догану, а ще й наказав премію за вересень не нараховувати, щорічну відпустку в 2015 році на період з травня по вересень не планувати, оздоровчі не виплачувати. Але діюче законодавство не передбачає таких заходів дисциплінарного стягнення, тому відповідач вийшов за межі своїх повноважень. Крім того, в оскаржуваному наказі чітко не визначено, яке саме порушення трудової дисципліни ним було допущено, вимоги якого нормативно-правового акту були порушені. Крім того, наказ про застосування дисциплінарного стягнення було прийнято з порушенням строку, встановленого ст.148 КЗпП України. На підставі викладеного, позивач просить скасувати наказ директора ТОВ „ЗТМК" Сівака за №505/ОК від 31.10.2014 року про застосування дисциплінарного стягнення. В судовому засідання позивач [PERSON] позов підтримав, наполягаючи на підставах та обставинах викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача ТОВ „ЗТМК" - Деревянко О.В., позов не визнав. Вважає позовні вимог необґрунтованими, недоведеними і такими, що не підлягають задоволенню. Просить в задоволенні позову відмовити. Письмові заперечення залучені до матеріалів справи. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенні не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Відповідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Судом встановлено, що [PERSON] працює в ТОВ „ЗТМК" на посаді охоронця команди №1 цеха №34. Наказом директора ТОВ „ЗТМК" Сівака В.В. за №505/ОК від 31.10.2014 року [PERSON] було оголошено догану, наказано премію за вересень не нараховувати, щорічну відпустку в 2015 році на період з травня по вересень не планувати, оздоровчі не виплачувати. З цим наказом він був ознайомлений 03.11.2014 року. Як вбачається з вищевказаного наказу, [PERSON] оголошено догану за відсутність на роботі 30.09.2014 року. У вступній частині наказу зазначено, що відповідно до затвердженого графіку робочого часу на 2014 рік, охоронцям команди №1 цеха №34 30.09.2014 року був встановлений робочий день тривалістю 5,6 годин (з 8-00 до 13-36). Охоронець команди №1 [PERSON] 30.09.2014 року на роботу не вийшов. Твердження позивача, про те, що його не було ознайомлено з графіком роботи команди №1 цеху №4 у 2014 році спростовується наступним. Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, на ТОВ „ЗТМК" було розроблено та підписано графік №200 робочого часу на 2014 рік, облікований період-місяць, норма тривалості робочого часу - 40 годин на тиждень. Відповідно до листа ознайомлення команди №1 з графіком роботи №200 робочого часу на 2014 рік, [PERSON] був ознайомлений із зазначеним графіком, про що свідчить його підпис. Не нарахування премії за виробничі упущення є правом керівництва ТОВ „ЗТМК" і передбачено Положенням „Про організацію преміювання працівників ТОВ „ЗТМК" за виконання показників виробничої діяльності". Відповідно до п.3.1 вищезазначеного положення: матеріальне стимулювання - матеріальна винагорода за досягнення у трудовій діяльності. Премія - форма матеріального стимулювання. Пунктом 8.3 Положення „Про організацію преміювання працівників ТОВ „ЗТМК" за виконання основних показників виробничої діяльності" передбачено право директора приймати рішення про зниження (не нарахування) премії працівникам за упущення в роботі у відповідних випадках. Одним із таких випадків (показників) є передбачене п.8.3.2 порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку. Позбавлення позивача премії за вересень 2014 року не протиречіть вказаному Положенню, оформлено відповідним наказом ТОВ „ЗТМК" №505/ОК від 31.10.2014 року, відповідно до якого охоронник цеху №34 [PERSON] своїми діями порушив вимоги посадової інструкції, правил внутрішнього трудового розпорядку, колективного договору. Крім того, Положення про матеріальну допомогу на оздоровлення при наданні щорічної відпустки робітникам ТОВ „ЗТМК" та профспілкого комітету у 2014 році, встановлює, що не мають права на отримання матеріальної допомоги на оздоровлення робітники, які скоїли прогул без поважних причин. Відповідно до п.5.28.5 розділу 5 Колективного договору на 2014 рік „Трудові відносини, режим праці та відпочинку", встановлено, що робітникам, які скоїли прогул без поважної причини, щорічну відпустку на наступний рік, після порушення не планувати. Таким чином, до позивача було застосовано не заходи дисциплінарного стягнення у розумінні ст.ст. 147 - 149 КЗпП України (в частині не нарахування премії, невиплати оздоровчих, не планування відпустки у 2015 році у період травень - вересень), а передбачене Колективним договором на 2014 рік. Положенням про організацію преміювання та Положенням про матеріальну допомогу, обмеження матеріального стимулювання. Крім того, суд вважає, що ТОВ „ЗТМК" при прийняття оскаржуваного наказу, не порушено строки передбачені ст.148 КЗпП України. Відповідно до ст.10 ч.2 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ч.1 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших особі, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ч.ч.1, 3, 4 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставина, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що при прийняття наказу про застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення, відповідачем дотримано вимоги чинного трудового законодавства, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed