Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

01 березня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП "Волиньвугілля" в особі ВП "Шахта №9 "Нововолинська" про відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що з 16.03.1992 року перебував у трудових відносинах із відповідачем, під час роботи на шахті №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля", з яким перебував у трудових відносинах, отримав професійне захворювання і за висновком Волинського обласного бюро МСЕК профпатологічної спеціалізованої МСЕК від 24.11.2020 року йому було встановлено 65% втрати професійної працездатності. Посилається на те, що моральна шкода заподіяна йому полягає у характері і тривалості страждань, тяжкості хвороби, важкому та тривалому лікуванні в період з моменту встановлення втрати працездатності та до теперішнього часу, тривалому реабілітаційному періоді, який триває, відновлення попереднього стану не прогнозовано; як наслідок втрата відсотків працездатності, обмеженість у фізичних можливостях у пересуванні, самообслуговуванні, постійному больовому синдромі, необхідності постійного прийому знеболюючих препаратів, поганому сні; втраті звичних життєвих і виробничих стосунків з колегами, товаришами, колективом, необхідність постійно відвідувати лікувальні заклади; негативних змінах в подружньому житті, обмеженості у спілкуванні з дітьми, допомозі по господарству, відчутті тягаря для сім`ї, додаткових витратах та зниженні матеріального становища сім`ї. Позивач враховуючи характер фізичних та моральних страждань, їх постійну тривалість, оцінює заподіяну йому моральну шкоду за завдану ушкодженням здоров`я на виробництві у розмірі 390000,00 грн., яку просить стянути з відповідача. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до проведення судового засідання подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у відсутності представника відповіда, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду, при винесенні рішення просить врахувати відзив на позов. Дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 1992 року працював шахтарем на підземних роботах з важкими шкідливими умовами праці, останнє місце роботи ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" на підземних роботах до 03.2020 року. Висновком Волинського обласного бюро МСЕК від 24.11.2020 року позивачу [PERSON] встановлено 65% втрати професійної працездатності, в тому числі: 30% по радикулопатії, 25% по хронічному бронхіту, 10% по приглухуватості з 19.11.2020 року та встановлено ІІІ групу інвалідності. Вказані обставини підтверджуються копією довідки МСЕК (а.с.7, 7 зі звороту). Відповідно до медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії (ЦЛЕК) про наявність хронічного професійного захворювання (отруєння) №35/879 від 13.10.2020 року позивачу [PERSON] встановлено хронічне професійне захворювання: Хронічний бронхіт II стадія, фаза затихаючого загострення. Прикореневий пневмофіброз. ЛН І-ІІ ст. (один-два). Хронічна попереково-крижова радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями та больовимb синдромами. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість II ст. (легка ступінь зниження слуху). Протипоказана робота в умовах впливу пилу, токсичних і подразнюючих речовин, фізичних перенавантажень, дискомфортного мікроклімату, шуму (а.с.8). Згідно медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії (ЦЛЕК) про наявність хронічного професійного захворювання (отруєння) №35/879 від 13.10.2020 року підставою для визначення професійної категорії захворювань явились: дані клініко-функціональних обстежень: динаміка захворювань; інформація про умови праці, представлена в інформаційній довідці від 30.06.2020р. №39 та доповненні до неї від 07.10.2020р. №4211/10, згідно яких хворий підлягав комплексній дії виробничих факторів, параметри яких перевищували допустимі величини (концентрація пилу гірник підземний 318 мг/м3, при ГДК 4,0 мг/м3; ГРОЗ 448 мг/м3, при ГДК 4,0 мг/м3: фізичне навантаження, незручна робоча поза, вимушені нахили корпуса; несприятливий мікроклімат: рівень шуму 95-96 дБа, при ГДР 80 дБа); стаж в шкідливих умовах праці більше 27 років (а.с.8). Нормами Конституції України, а саме ст.ст. 21, 43, 46 передбачені права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, який фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Разом з тим ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпеки технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ДП "Волиньвугілля" в особі ВП "Шахта №9 "Нововолинська" не забезпечив безпечних умов праці [PERSON] на робочому місці. Досліджені докази дають суду підстави вважати, що неправомірними діями відповідача ДП "Волиньвугілля" в особі ВП "Шахта №9 "Нововолинська" позивачу [PERSON] спричинено моральну шкоду, яка виразилась у тому, що останній отримав професійне захворювання, зазнав фізичного болю та страждань, які переносить і по теперішній час, втратив 65% професійної працездатності. Відтак, спричинена позивачу моральна шкода у зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві, підлягає відшкодуванню відповідачем ДП "Волиньвугілля" в особі ВП "Шахта №9 "Нововолинська", з вини якого вона заподіяна. Відповідно до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" від 31.03.1995 №4 розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Враховуючи характер моральних та фізичних страждань, їх тривалість, спосіб заподіяння і виходячи з засад справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що в користь позивача [PERSON] слід стягнути 80000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи, те, що позивач [PERSON] отримав професійне захворювання - хронічний бронхіт II стадія, фаза затихаючого загострення. Прикореневий пневмофіброз. ЛН І-ІІ ст. (один-два). Хронічна попереково-крижова радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями та больовимb синдромами. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість II ст. (легка ступінь зниження слуху). Внаслідок професійного захворювання позивач втратив 65 відсотків працездатності, отримав обмеженість у фізичних можливостях, а саме: протипоказана робота в шкідливих і небезпечних умовах праці, в умовах впливу пилу, токсичних і подразнюючих речовин, фізичних перенавантажень, дискомфортного мікроклімату, шуму, потребує спостереження і лікування у терапевта, лора, невролога. Втрата здоров`я позивача призвела до втрати нормальних життєвих зв`язків, постійному фізичному дискомфорті та незручності у побуті, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач отримав негативні зміни в житті, додаткові витрати та зниження матеріального становища - зниження прибутків та витрати на постійне медикаментозне лікування, а тому виходячи із характеру душевних страждань [PERSON] та із засад розумності і справедливості, суд вважає, що до стягнення підлягає 80000,00 грн. моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві. Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги фінансове становище відповідача, суд частково задовольняє позовні вимоги позивача [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial