Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

28 лютого 2017 року [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], з участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Товарної біржі "Нове століття" про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що 24 грудня 1997 року вона за договором купівлі - продажу нерухомого майна придбала у [PERSON] належну їй на праві власності, згідно свідоцтва №559 про право власності на житло, виданого Жовтоводським міським комітетом приватизації 13.07.1993 року, квартиру [ADDRESS]. Договір був укладений та посвідчений Жовтоводською філією товарної біржі "Нове століття" за № 3-15 від 24 грудня 1997 року. На час укладання угоди було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Нотаріального посвідчення даний договір не потребував. Умови укладеного договору купівлі-продажу були повністю виконані. 04 січня 1998 року цей договір було зареєстровано у Жовтоводському міжміському бюро технічної реєстрації за №11 стр. 41 рег. №8, що підтверджується записом отриманого нею технічного паспорту на квартиру [ADDRESS]. Вона фактично вступила у володіння і користування нерухомим майном, зареєстрована і постійно проживає в даній квартирі. На даний час у неї виникла необхідність розпорядитися квартирою. Однак, державним реєстратором не може бути видано витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, оскільки договір купівлі - продажу не було посвідчено нотаріально. Відповідач після продажу квартири виїхала з міста у невідомому їй напрямку і посвідчити на даний момент договір купівлі - продажу нерухомого майна не представляється можливим. Тому вона змушена звертатися до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про день та час розгляду справи у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила задовольнити їх. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, у визначеному законом порядку, з урахуванням положень ч.9\~ст.74 ЦПК України, шляхом публікації в газеті „Вісті Придніпров'я" відповідного оголошення. Однак, у судове засідання повторно не з'явилася. Причини своєї неявки в судове засідання, суду не повідомила. Заяву про розгляд справи за її відсутності суду не подала, заперечень щодо позову не надала. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення без участі відповідачана підставі письмових доказів, які є у справі. За вказаних обставин суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно ст. 224 ЦПК України, проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Третя особа товарна біржа "Нове століття", про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, з урахуванням положень ч. 4 ст. 74 ЦПК України, свого представника у судове засідання не направила, про причини неявки суд не повідомила, заперечень щодо позову не надала. Поштове повідомлення повернулось на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до ч. 2\~ ст. 197 ЦПК України\~ у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~ розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідності до ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про власність», що діяв на час виникнення спірних правовідносин, власник на свій розсуд, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам. Згідно ч. 1 ст.13 Закону України "Про власність" об'єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Судом встановлено, що відповідно договору купівлі-продажу нерухомого майна [PERSON] продала, а [PERSON] придбала об'єкт нерухомості, а саме квартиру [ADDRESS]. Даний договір зареєстрований за № 3-15 24 грудня 1997 року Жовтоводською філією товарної біржі "Нове століття"./а.с.6/. 04 січня 1998 року даний договір купівлі-продажу зареєстрований Жовтоводським бюро технічної інвентаризації за № 11 стр. 41 рег. №8. /а.с.6 на звороті/ Нотаріусом договір не посвідчувався, оскільки на час його укладення ст.15 Закону України «Про товарну біржу» передбачала, що договір укладений на товарній біржі не потребує свого подальшого нотаріального посвідчення. Сторони виконали передбачені договором умови. Позивачка [PERSON] фактично вступила у володіння та користування нерухомим майном, зареєстрована та проживає у вищезазначеній квартирі./а.с.9,10/. Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] виданий на ім'я [PERSON]М./а.с.7-8/. Статтями 391, 392 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі викладеного, суд вважає, що сторони виконали усі умови договору купівлі-продажу житлового приміщення, які не порушують інтереси держави чи третіх осіб, у зв'язку із чим суд приходить до висновку про можливість визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] дійсним. Враховуючи наведене,

Outcome: approved