Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

05.05.2014 року прокурор Жовтневого району м. Маріуполя, в інтересах: [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "Маріупольський дослідно-експериментальний завод" про зобов'язання сплатити вихідну допомогу, середній заробіток за час затримки розрахунку, заборгованість з заробітної плати та компенсації. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в ході проведення прокуратурою Жовтневого району м. Маріуполя перевірки додержання законодавства про оплату праці ПАТ «Маріупольський дослідно-експериментальний завод» встановлено, що наказом № 6 від 11.03.2014 року [PERSON] було звільнено з посади розпорядника робіт на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, тобто у зв'язку з невиконанням власником або уповноважений ним орган законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, але при звільненні останній не було виплачено вихідну допомогу. У порушення законодавства про працю керівництвом ПАТ «Маріупольський дослідно-експериментальний завод» при звільненні [PERSON] не було проведено розрахунку щодо належної їй заробітної плати, а саме: [PERSON] не отримано нарахованої заробітної плати за період з червня 2013 по січень 2014 років у розмірі 8302 грн., на виплату якої Жовтневим районним судом м. Маріуполя видано судовий наказ, також не виплачено нараховану заробітну плату за період з лютого по березень 2014 року у розмірі 963 грн. У зв'язку з порушенням трудових прав в частині не проведення розрахунку у день звільнення, [PERSON] має право на отримання компенсації втрати частини доходів та середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, прокурор просив суд стягнути з відповідача ПАТ "Маріупольський дослідно-експериментальний завод" на користь [PERSON] заборгованість з виплати заробітної плати за період з лютого по березень 2014 року у розмірі 963 гривень, компенсацію частини доходу у зв'язку з порушенням строків виплати у розмірі 166,63 гривень, вихідну допомогу при звільненні у розмірі 4283,37 гривень, середній заробіток у розмірі 2011,90 гривень, а всього 7424,90 гривень. 24.06.2014 року прокурор надала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій виключила позовні вимоги щодо стягнення вихідної допомоги при звільненні у розмірі 4283,37 гривень та просила суд стягнути з відповідача ПАТ "Маріупольський дослідно-експериментальний завод" на користь [PERSON] заборгованість з виплати заробітної плати за період з лютого по березень 2014 року у розмірі 963 гривень, компенсацію частини доходу у зв'язку з порушенням строків виплати у розмірі 166,63 гривень та середній заробіток у розмірі 2011,90 гривень, а всього 3141,53 гривень. Прокурор у судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, наполягала на їх задоволенні. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду надав письмові заперечення, в яких заперечував проти задоволення позовних вимог щодо стягнення на користь [PERSON] вихідної допомоги при звільненні у розмірі 4283,37 гривень, оскільки позивачка була звільнена за угодою сторін, на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України, а при звільненні працівника за угодою сторін, на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України вихідна допомога не виплачується. Суд, з'ясувавши думку прокурора, дослідивши письмові доказі по справі, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.03.2014 року [PERSON] була звільнена з посади розпорядника робіт ПАТ "Маріупольський дослідно-експериментальний завод" за угодою сторін, на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується наказом № 6 від 11.03.2014 року /а.с. 7/. При звільненні [PERSON] не було отримано нарахованої заробітної плати за період з червня 2013 по січень 2014 років у розмірі 8302 гривень, на виплату якої Жовтневим районним судом м. Маріуполя видано судовий наказ. Також, [PERSON] не виплачено нараховану заробітну плату за період з лютого по березень 2014 року у розмірі 963 гривень, що підтверджується довідкою № 01-11/66 від 24.03.2014 року /а.с.6/. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплат» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). За ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплат» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Відповідно до п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплат, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року, загальний розмір компенсації, який належить виплатити [PERSON] розраховується наступним чином: за червень 2013 року сума компенсації становить 21,19 грн. (1247 грн.* 1,7%/100%), за липень 2013 року - 30,94 грн. (1289 грн.*2,4%/100%), за серпень 2013 року - 30,94 грн. (1289 грн.*2,4%/100%), за вересень 2013 року - 25,78 грн. (1289 грн.*2%/100%), за жовтень 2013 року - 15,75 грн. (875 грн.* 1,8%/100%), за листопад 2013 року - 15,63 грн. (1202 грн.* 1,3%/100%), за грудень 2013 року - 8,34 грн. (1043 грн.*0,8%/100%), за січень 2014 року - 0,41 грн. (68грн.*0,6%/100%), за лютий 2014 року - 19,65 грн. (893*2,2%/100%), таким чином загальний розмір компенсації становить 166,63 грн. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.95, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. За довідкою № 01-11/86 від 16.04.2014 року, виданою ПАТ «Маріупольський дослідно-експериментальний завод», середня заробітна плата [PERSON] становить 1427,79 гривень, середньоденний заробіток складає 64,90 гривень /а.с 8/. Таким чином, за весь час затримки по день звернення з даним позовом до суду виплаті підлягає 2011,90 гривень (64,90 грн. * 31 робочий день). У судовому засіданні було встановлено факт порушення трудового законодавства з боку відповідача, а тому з відповідача ПАТ "Маріупольський дослідно-експериментальний завод" на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість з виплати заробітної плати за період з лютого по березень 2014 року у розмірі 963 гривень, компенсація частини доходу у зв'язку з порушенням строків виплати у розмірі 166,63 гривень та середній заробіток у розмірі 2011,90 гривень, а всього 3141,53 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень, від сплати якого, згідно закону, звільнена позивачка.

Outcome: approved