Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" звернулось в суд з позовом до до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON]. Позов обґрунтовано тим, що 18.07.2008 року між Акціонерним комерційним банком "Форум" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0534/08/22-СLLv (надалі - Кредитний договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти в розмірі 19830 доларів США з розрахунку 13,5% річних на строк з 18.07.2008 року по 17.07.2018 року. Як стверджується позивачем, з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором № 0534/08/22-СLLv від 18.07.2008 року іпотекодавець [PERSON] за договором іпотеки № б/н від 18.07.2008 року передала в іпотеку нерухоме майно, яке належить їй на праві приватної власності, а саме земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,8 га, що розташована в смт. Шацьк, вул. Світла, 16, Шацького району Волинської області Позивач вказує на те, що Позичальником [PERSON] за період користування кредитними коштами в межах зазначеного Кредитного договору здійснювались погашення кредиту та відсотків, однак, відповідачем порушуються умови Кредитного договору та зобов'язання залишились не виконаними, в зв'язку з чим, станом на 21.07.2015 року, за відповідачем наявна заборгованість в сумі 6839,72 доларів США та 11001,59 грн., з яких: 5976,72 долара США становить прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 818,17 доларів США складає прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 44,83 доларів США складає поточна заборгованість за нарахованими процентами, 274,40 долларів США (еквівалент в гривні за курсом НБУ 6001,59 грн.) пеня за простроченим кредитом та процентами; 5000 гривень являється штраф за порушення умов п. 3.3.7 договору. Позивач вважає, що враховуючи невизнання та порушення прав іпотекодержателя, існують всі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателю. Покликаючись на норми чинного законодавства, позивач просить суд в рахунок виконання основного зобов'язання [PERSON] щодо оплати заборгованості у розмірі 6839,72 доларів США та 11001,59 грн., за кредитним договором № 0534/08/22-СLLv від 18.07.2008 року, звернути стягнення заборгованості за договором іпотеки від 18.07.2008 року, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,8 га, що розташована в смт. Шацьк, вул. Світла, 16, Шацького району Волинської області, яка належить відповідачу [PERSON]. В судове засідання представник позивача публічного акціонерного товариства "Банк Форум" не зявився, однак подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в силу вимог ст. 74 ЦПК України. Суд про причини неявки не повідомила. Зважаючи на дані обставини, суд, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в силу вимог ст. 74 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитного договору відповідачем. Так, відповідно до укладеного Договору про надання кредиту № 0534/08/22-СLLv від 18.07.2008 року, відповідач [PERSON] отримав від Акціонерного комерційного банку „Форум", (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ») кредит в розмірі 19830 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% річних на строк з 18.07.2008 року по 17.07.2018 року. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України,кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості, станом на станом на 21.07.2015 року, за [PERSON] наявна заборгованість в сумі 6839,72 доларів США та 11001,59 грн., з яких: 5976,72 долара США становить прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 818,17 доларів США складає прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 44,83 доларів США складає поточна заборгованість за нарахованими процентами, 274,40 долларів США (еквівалент в гривні за курсом НБУ 6001,59 грн.) пеня за простроченим кредитом та процентами; 5000 гривень являється штраф за порушення умов п. 3.3.7 договору. Розрахунок суми боргу проведений відповідно до умов договору та заперечень не викликає. Відповідач не надав суду доказів на спростування проведених позивачем нарахувань. На даний час [PERSON] борг по кредитному договору не сплачений, а тому суд визнає його зобов'язання по цьому договору не виконаними. Причини невиконання таких зобов'язань правового значення для справи не мають. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з копії договору іпотеки від 18.07.2008 року, у забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника [PERSON], відповідач [PERSON] надала в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме: земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,8 га, що розташована в смт. Шацьк, вул. Світла, 16, Шацького району Волинської області. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві особистої приватної власності, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ№649817, виданого на підставі рішення Шацької селищної ради Шацького району Волинської області від 28.11.2006 року №6/21.22 та зареєстрованого 21.12.2006 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійого користування землею, договорів оренди землі за №010609300314, кадастровий номер земельної ділянки 0725755100:03:016:0778 (а.с. 12). Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Законом. Згідно ст. 7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Як передбачено ч. 1 ст. 12 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч.ч. 1, 3ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановленихстаттею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно дост. 35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки. Згідно матеріалів справи, 29.01.2015 року позивач направляв відповідачу [PERSON] та третій особі- боржнику [PERSON] письмову вимогу про дострокове виконання зобовязань протягом 7 календарних днів з дати отримання вимоги. Протягом встановлено строку вимога іпотекодержателя не була виконана, тому позивач набув право на звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до положень Закону України "Про іпотеку". Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином суд прийшов до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх цивільних прав та інтересів є належним. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 41 постанови № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", суд при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки має дати оцінку співмірності суми боргу та вартості іпотечного майна. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримавши кредит в сумі 19830 доларів США, станом на 21.07.2015 року, має заборгованість по кредиту на суму 6839,72 доларів США та 11001,59 грн., тобто за досить тривалий період часу (понад сім років) повернення кредиту майже не відбувається. За таких умов застосування ч. 3 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" є неприпустимим. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ті обставини, що тривалий час відповідач систематично допускає порушення умов кредитного договору щодо погашення існуючої заборгованості, що стверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Оскільки відповідач умови договору не виконує, суд вважає підставними вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Разом з тим відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», що діяв до 01.09.2015 року (на момент звернення позивача до суду - 28.08.2015 рік) від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Крім того, згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1-го відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто від 243,60 грн. до 3654 грн. Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 3654 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 512, 514, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 1050, 1054, ЦК України, ст.ст. 1, 7, 12, 33, 35, 37 Закону України "Про іпотеку",

Outcome: approved