Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що 20.04.1996 року сторони зареєстрували між собою шлюб. Від спільного шлюбу вони мають двох дітей: малолітню доньку - [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.11.2010 року шлюб між сторонами було розірвано. Тривалий час сторони проживають окремо, відповідач не працює, має мінливий, нерегулярний щомісячний дохід, і не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Сину, якому виповнилось 20 років, необхідна також матеріальна допомога батька, так як він є студентом 2 курсу факультету ветеринарної медицини Національного університету біоресурсів і природокористування України, навчається на денній формі і не може одночасно з навчанням працювати. За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 2000 грн. щомісяця на кожну дитину з 23.11.2010 року, дня розірвання шлюбу і до досягнення ними повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про розгляд справи був двічі повідомлений судом належним чином за його місцем реєстрації, у своїй заяві просив розглянути справу у його відсутність, при цьому позовні вимоги не визнав, вказавши, що він існує на пенсію інваліда війни учасника АТО в розмірі 2500 грн., а також утримує малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати до досягнення нею повноліття. Як наголошує ч.2, ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян. Як встановлено в судовому засіданні, 20.04.1996 року сторони уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім'ї, актовий запис №274 (а.с.4). Від спільного шлюбу вони мають двох дітей: малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.8) та повнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7), які проживають разом з матір'ю. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.11.2010 року шлюб між сторонами було розірвано. Тривалий час сторони проживають окремо, відповідач не працює, має мінливий, нерегулярний щомісячний дохід, тому не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Вказані обставини не були спростовані у судовому засіданні. Згідно ч.1, ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2017 рік" - установити у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, однак він направив до суду довідку №659 від 7.03.2017 року про щомісячне отримання ним пенсії по інвалідності як інваліда війни 2 групи в розмірі 3179 грн. 85 коп. (а.с.23), за таких обставин суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню в частці від його щомісячного доходу, а не у твердій грошовій сумі. За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідач є батьком свого сина - [PERSON], [INFO] (а.с.24), який знаходиться на його утриманні. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає необхідним, приймаючи до уваги обов'язок відповідача утримувати свою малолітню дитину [PERSON], [INFO] на підставі описаних вище норм права, наявність у нього на даний час постійного щомісячного доходу, склад сім'ї (має на утриманні іншу малолітню дитину), його стан здоров'я, враховуючи вік та стан здоров'я дитини, задовольнити позов частково і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх його доходів щомісяця на користь позивачки для утримання доньки - [PERSON], [INFO] з 16.11.2016 року - дня подачі позову до суду, як передбачено ст.191 СК України, і до її повноліття, у розмірі, що відповідає межам встановленим Законом України „Про Державний бюджет України на 2017 рік" для дітей такого віку (для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень), який не є меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Суд вважає, що такий встановлений розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того, позивачка не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальної допомоги на лікування дитини в порядку ст.185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно ст.192 СК України. У відповідності до ч.1, ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх, непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч.1, ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як наголошує п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [INFO] спільному сину сторін [PERSON] виповнилось 18 років, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с.7). Як вбачається з довідки №488 від 7.11.2016 року станом на день її видачі [PERSON] навчається на 2 курсі факультету ветеринарної медицини Національного університету біоресурсів і природокористування України, форма навчання денна за державним замовленням, строк навчання з 1.09.2015 року по 30.06.2019 року (а.с.3). Вказані вище обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і не спростовані іншими доказами. Як передбачає ч.3, ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч.1, ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки син відповідача [PERSON] продовжує навчання у навчальному закладі на денній формі за державним замовленням, при цьому він не має часу на працевлаштування і потребує матеріальної допомоги на харчування, одяг, взуття, витрати, пов'язані з проїздом до місця навчання, тощо, а відповідач, його батько, має можливість надавати йому матеріальну допомогу, так як отримує пенсію, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини від всіх його доходів щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду - 16.11.2016 року, що передбачено ст.191 СК України, до 30.06.2019 року - дня закінчення його навчання у зазначеному вище університеті, в решті суми необхідно відмовити. Згідно ст.79; 88 ЦПК України оскільки суд задовольняє позов про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та повнолітнього сина, який навчається, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 640 грн. судового збору, від якого була звільнена позивачка при зверненні до суду.

Outcome: partial