Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: стягнути з відповідача аліменти на його утримання, як повнолітнього сина, який продовжує навчання в Харківському патентно-комп`ютерному коледжі, у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ним навчання, тобто по 30 червня 2021 року. На обґрунтування позовної заяви зазначив, що [PERSON] є його батьком. [INFO] йому виповнилося 18 років, проте, він продовжує навчання на 4 курсі Харківського патентно-комп`ютерного коледжу, дата закінчення навчання 30.06.2021. Батько ухиляється від свого обов`язку надавати матеріальну допомогу. У зв`язку з навчанням, він несе витрати на проїзд до місця навчання, проживання, придбання одягу, продуктів харчування, підручників, а коштів, які надає мати, не вистачає, що стало підставою звернення до суду з даним позовом. Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований, однак має дохід, позивач вважає необхідним стягувати аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 14.04.2021 відкрито спрощене провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. 12.05.2021 належним чином повідомлені учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено. 25.05.2021 сторони повторно на судовий розгляд не з`явилися. Позивач [PERSON] подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення Відповідач [PERSON] , який повідомлявся рекомендованими листами, направленими йому судом на адресу зареєстрованого місця проживання (а. с. 24, 33), викликався через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади (а. с. 29, 30), не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли заява про судовий розгляд за його відсутністю, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував позивач. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Великобурлуцького районного управління юстиції в Харківській області, вбачається, що батьком [PERSON] є [PERSON] (а. с. 4). Згідно довідки від 23.12.2020 за вих. № 01-17/657, виданої Харківським патентно-комп`ютерним коледжем вбачається, що [PERSON] навчається в Харківському патентно-комп`ютерному коледжі, на 4 курсі за спеціальністю 123 "Комп`ютерна інженерія", денна форма навчання, за регіональним замовленням (за кошти бюджету Харківської області), строк закінчення коледжу 30.06.2021. З довідки "Центру надання адміністративних послуг" Великобурлуцької селищної ради від 05.04.2021 за вих. № 90 вбачається, що [PERSON] зареєстрований проживаючим за адресою: [ADDRESS] , разом з ним за вказаною адресою зареєстрована проживаючою мати - [PERSON] (а. с. 6). Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності з частини 3 статті 199 Сімейного кодексу України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до вимог частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначив способом стягнення аліментів - їх присудження саме в твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, що продовжують навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Як вбачається з матеріалів справи повнолітній син [PERSON] є студентом Харківського патентно-комп`ютерного коледжу (денна форма навчання, на місці регіонального замовлення, за кошти бюджету Харківської області) у зв`язку з чим несе витрати, пов`язані з навчанням. Навчальний заклад, у якому навчається [PERSON] знаходиться у м. Харкові, у зв`язку з чим він потребує додаткових коштів на оплату проїзду до місця навчання, оплату проживання в м. Харкові. Окрім того, несе витрати на придбання продуктів харчування, одягу, підручників. Зазначене свідчить про те, що [PERSON] самостійного заробітку не має та потребує матеріальної допомоги. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що [PERSON] не може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття. Отже, з урахуванням повідомлених позивачем відомостей, підтверджених зазначеними вище письмовими доказами, про обставини, які мають враховуватися судом при визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про стягування з відповідача на користь позивача аліментів на його утримання, у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 07 квітня 2021 року до закінчення навчання та не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України в частині стягування аліментів належить допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved