Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

24.05.2019 до Шполянського районного суду надійшов даний позов, в якому позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] з урахуванням вимог чинного законодавства України, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь фізичної особи або установи, яка в подальшому буде утримувати дітей. Свій позов позивач мотивує тим, що [PERSON] переїхала до с. Журавка в березні 2018 року з с. Матусів, де була і є фактично зареєстрована. В результаті звернення громадянки [PERSON] щодо консультування з приводу оформлення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, розпочалася соціальна робота з сім`єю. Періодично здійснювалися комісійні відвідування сім`ї з метою перевірки умов проживання, стану догляду та виховання дітей, забезпеченості їх одягом, взуттям, продуктами харчування та іншими речами повсякденного вжитку. [PERSON] надавалися настанови та рекомендації з питань належного виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей, створення умов для їх повноцінного розвитку, навчання. Матері надавалися консультації, проводилися бесіди, щодо влаштування на роботу, забезпечення дітей одягом, взуттям, іграшками, книжками, речами повсякденного вжитку, створення комфортних умов для їх розвитку, навчання, виховання, [PERSON] неодноразово попереджалась за відповідальність про невиконання батьківських обов`язків. Однак, вона не докладала достатніх зусиль для співпраці та здійснення належного піклування, догляду і виховання своїх дітей, часто ігноруючи всі зауваження, пропозиції, рекомендації та попередження. 14.05.2019 працівниками [PERSON] ФАПу було повідомлено про здійснення сексуального насильства в сім`ї [PERSON] [PERSON] (рідним дядьком) по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] . Тому, діючи в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] з метою визначення правового статусу дітей, забезпечення захисту їх прав та інтересів, орган опіки та піклування Журавської сільської ради позивач просить вирішити питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно двох її малолітніх дітей. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 03.07.2019 було відкрито провадження у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 01.10.2019 закрито підготовче провадження у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 01.10.2019 було вирішено про заочний розгляд справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій вказав, що підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі та просить розгляд справи здійснювати без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В суді встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження від 14.07.2011 серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, [PERSON] народився [INFO] , про що 14.07.2011 було зроблено відповідний актовий запис №10. Батьками дитини є [PERSON] (а.с.4). Згідно зі свідоцтвом про народження від 11.12.2015 серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городишенського районного управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] народилася [INFO] , про що 13.12.2012 було зроблено відповідний актовий запис №186. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до характеристики, виданої сільським головою Журавської сільської ради Шполянського району Черкаської області Сташенком В.О. від 21.05.2019 [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації в [ADDRESS] , в будинку [PERSON] , яка померла. За період проживання ніде офіційно не працювала. За час проживання на території села Журавка зарекомендувала себе з негативної сторони, неналежно виконувала свої батьківські обов`язки (залишала дітей без нагляду), за що неодноразово отримувала зауваження від органів місцевого самоврядування та фахівця з соціальної роботи. В будинку, де мешкає сім`я, часто не дотримувались санітарно-гігієнічні норми проживання, періодично були присутні сторонні особи (чоловіки). На рекомендації та зауваження реагує вкрай рідко (а.с. 6). Згідно з характеристикою, виданою Журавським навчально-виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Шполянської районної ради Черкаської області від 21.05.2019 за №32, [PERSON] відвідує дошкільний підрозділ з 12.04.2019. Дитина вільно спілкується з однолітками, дорослими, з знайомими та незнайомими людьми. В дошкільний заклад приходить завжди з своєю улюбленою іграшкою. Сон та їжа не є стресовими ситуаціями для дитини. Під час прийому їжі [PERSON] все поїдала та просила добавки, так як вдома погано харчувалася. Вона самостійно одягається та роздягається, одяг у дитини брудний, [PERSON] мала неохайний зовнішній вигляд. Вихователем та медичним працівником неодноразово робились зауваження щодо зовнішнього вигляду дитини. На заняттях дитина спокійна, не активна, вміє рахувати і знає цифри до 10, знає деякі фонеми, малює, робить аплікації, ліпить з пластиліну. На прогулянці грається з дітьми, має подруг з групи. [PERSON] володіє культурно-гігієнічними навичками. Дитина добра, привітна, йде на контакт. В дошкільний підрозділ дитину приводила та забирала мама, але коли вона не мала можливості забрати дитину, то завжди попереджала, хто приведе та забере дитину, на це давала письмову згоду (а.с. 7). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб за адресою: [ADDRESS] , виданої Журавською сільською радою Шполянського району Черкаської області 21.05.2019, до складу сім`ї за вказаною адресою входять: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказані особи проживають за вказаною адресою без реєстрації (а.с. 8). Згідно з алфавітними картками отримувача соціальної послуги від 19.03.2018, 03.04.2018, 04.05.2018 та 14.03.2019 [PERSON] було надано соціальні послуги консультування з приводу оформлення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та належного виховання дітей (а.с. 9-11). Відповідно до актів відвідування сім`ї/особи за адресою: [ADDRESS] від 16.05.2018, 14.06.2018, 22.06.2018, 30.07.2018, 13.08.2018, 19.10.2018, 13.03.2019, 14.03.2019, 22.03.2019, 02.04.2019, 24.04.2019, 26.07.2019 під час відвідування сім`ї в будинку та на подвір`ї спостерігався відносний порядок, однак в будинку недостатньо меблів та відсутнє світло. Домашнє господарство відсутнє. Земельна ділянка не обробляється, заросла бур`янами. Умови проживання в будинку задовільні, хоча й потребують покращення. Діти забезпечені спальними місцями. Діти одягнені відповідно до сезону. [PERSON] офіційно ніде не працює. Джерелом доходу є державна соціальна допомога та сезонні заробітки. Продуктами харчування сім`я забезпечена частково. Кожного разу комісією надавалися рекомендації як [PERSON] так і її матері [PERSON] з приводу виховання дітей та забезпечення належних умов для їх проживання (а.с. 12-17, 22, 25-29, 62). Відповідно до акту відвідування сім`ї/особи від 09.01.2019 за адресою: [ADDRESS] сім`я, дійсно проживає в селі Куцівка без реєстрації у найнятому будинку по [ADDRESS] зі своєю дочкою [PERSON] та співмешканцем [PERSON] , 1984р.н. Під час обстеження [PERSON] була у тверезому стані і, з її слів, алкоголь - не вживає. Дочка [PERSON] дитсадок не відвідує, хоча мати, [PERSON] , двічі зверталася до завідуючої дитсадка з питанням відвідування дочкою даного закладу, на що [PERSON] детально пояснювала мамі про необхідність обстеження дитини у санепідемстанції для пред`явлення довідки про єні доточення в дошкільний заклад. Та мати, до цього часу не знайшла можливості це зробити, але обіцяла найближчим часом це питання вирішити, щоб дитина відвідувала даний заклад. Зі слів [PERSON] її син [PERSON] навчається в Шполянській санаторній школі, на вихідних перебуває в с. Куцівка ( в даний час, на канікулах, він дійсно перебував з матір`ю). Будинок, де проживає сім`я опалюється дровами і запас дров є в наявності. Продуктами харчування сім`я забезпечена частково (великого запасу овочів на зиму не мас). [PERSON] пояснює, що продуктами допомагає свекруха, яка проживає неподалік. Санітарний стан будинку бажає бути кращим, хоча спальні місця для дітей є і в будинок опалюється. Сезонним одягом діти забезпечені. Мати обіцяла покращити санітарний стан будинку. Зі слів [PERSON] її мати [PERSON] проживає теж в [ADDRESS] зі своїм співмешканцем. Згідно з висновком Журавської сільської ради Шполянського району Черкаської області від 19.06.2018 №110 «Про неналежне виконання батьківських обов`язків [PERSON] » [PERSON] сільська рад зверталася до служби у справах дітей з проханням провести роботу із [PERSON] , матір`ю двох дітей, яка проживає в с. Журавка (а.с. 19). Відповідно до листа Ротмістрівської сільської ради Смілянського району Черкаської області від 06.03.2019 [PERSON] разом зі своєю донькою [PERSON] повертаються на постійне місце проживання із с. Купівка, Смілянського району, Черкаської області до с. Журавка. Оскільки дана особа під час проживання в селі Куцівка зарекомендувала себе негативно, дитина [PERSON] дитячий садок не відвідувала, мати неналежно виконувала свої батьківські обв`язки, залишаючи доньку на сторонніх осіб на тривалий термін, матері були надані роз`яснення та попереджено про відповідальність (а.с. 23). Згідно з повідомленням Журавської сільської ради від 15.03.2019 №47 [PERSON] разом із дочкою [PERSON] на даний час проживають в [ADDRESS] (а.с. 24). Відповідно до рішення виконавчого комітету Журавської сільської ради Шполянського району Черкаської області від 15.05.2019 № 17 «Про відібрання із сім`ї малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] », розглянувши акт обстеження умов проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] від 14.05.2019, виконком сільської ради зазначив, що мати, [PERSON] , не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дітей, а саме не створює умов для їх догляду, виховання та розвитку, часто залишає дітей без нагляду, або на сторонніх осіб, не належно забезпечує продуктами харчування, одягом, речами повсякденного вжитку; мають місце випадки зловживання алкогольними напоями, діти часто мають неохайний вигляд. Перебування сторонніх осіб в стані алкогольного сп`яніння та стосунки матері з чоловіками при дітях несуть пряму загрозу їх життю та здоров`ю. На попередження, зауваження, рекомендації настанови, реагує погано. [PERSON] не докладає достатніх зусиль для покращення життя своїх дітей, ніде не працює. Подальше перебування малолітніх дітей в сім`ї загрожує їх здоров`ю та життю. На підставі зазначеного виконавчий комітет вирішив звернутися до служби у справах дітей Шполянської районної державної адміністрації щодо вжиття заходів влаштування малолітніх дітей та позбавлених батьківського піклування відносно них (а.с. 31). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Журавської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від 06.09.2019 №172 [PERSON] , [INFO] , проживає в с. Журавка Шполянського району Черкаської області в будинку, який нотаріально не переоформлено, без реєстрації місця проживання, ніде не працює, діти перебувають в КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». З часу переїзду [PERSON] та її дітей до с. Журавка Шполянського району Черкаської області (березень 2018 року) з сім`єю проводилася соціальна робота, метою якої було покрашення умов проживання сім`ї, стану догляду, виховання та піклування про дітей, належного їх забезпечення одягом взуттям, іграшками, речами повсякденного вжитку, створення умов для їх повноцінного розвитку. [PERSON] до співпраці відносилася безвідповідально, не в повній мірі усвідомлювала свою відповідальність за належний догляд та виховання власних дітей, не завжди дослухалася до настанов порад та рекомендацій фахівця із соціальної роботи та органів місцевого самоврядування. За період проживання сім`ї [PERSON] в с. Куцівка Смілянського району Черкаської області (з жовтня по березень 2019 року) [PERSON] зарекомендувала себе негативно, а саме залишала дітей на сторонніх осіб, неналежно виконувала свої батьківські обв`язки, попереджалася про адміністративну відповідальність за їх невиконання. Після повторного повернення [PERSON] з дітьми в с. Журавка (березень 2019 року) продовжилася робота з сім`єю щодо покращення умов проживання, усвідомлення матері своїх батьківських обов`язків, її участі в фізичному і духовному розвитку дітей, їх навчанні, належному забезпеченні необхідними речами. Однак, [PERSON] часто ігнорувала висловлені їй зауваження, надані рекомендації, консультації та попереджання про відповідальність за ухилення від виконання батьківський обов`язків, не розуміючи в повній мірі своєї ролі в житті дітей як матері. У зв`язку із загрозою життю та здоров`ю малолітніх [PERSON] та [PERSON] , було скликано виконавчий комітет Журавської сільської ради та прийнято рішення про негайне вилучення дітей і з сім`ї [PERSON] . Згідно з актом відвідання, яке проводилося 26.07.2019, з часу відібрання дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , умови проживання сім`ї не покращилися і наразі залишаються незадовільними. Житловий будинок невпорядкований, має неналежний санітарний стан, відсутня електроенергія (відключено за борги), запас продуктів мінімальний, земельна ділянка не обробляється (заросла бур`янами). Належні умови проживання для дітей матір`ю не створені. [PERSON] не докладає для цього достатніх зусиль. Враховуючи викладене, діючи в інтересах дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з метою визначення правового статусу дітей, забезпечення захисту їх прав та інтересів, орган опіки та піклування виконавчого комітету Журавської сільської ради просить вирішити питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей (а.с.61). Згідно з ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 та ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання батьківських обов`язків. [PERSON] не виконує вимоги чинного законодавства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України правовою підставою позбавлення батьківських прав матері, батька є ухилення їх від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як роз`яснив Верховний Суд України в п. 15 постанови Пленуму від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.п. 15, 16 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до частин першої та другої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Савіни проти України» від 18.12.2008 ( заява №39948/06) право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла, п. 87). Визначаючи, чи було конкретне втручання "необхідним у демократичному суспільстві", суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8 (див., наприклад, справи "Кутцнер проти Німеччини", N 46544/99, п. 65, ЄСПЛ 2002-I, та "Зоммерфельд проти Німеччини", [GC], N 31871/96, п. 66, ЄС/7/72003-VIII). Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу "Ньяоре проти Франції", N 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу "Скоццарі та Дж`юнта проти Італії" [GC], NN 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII). Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, справу "Хазе проти Німеччини", N 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004-III (витяги)). Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я (див. справи "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", N 23848/04, п. 72, від 26 жовтня 2006 року; і "Гавелка та інші проти Чеської Республіки", N 23499/06, N 57, від 21 червня 2007 року). З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків (див., наприклад, справу "К. А. проти Фінляндії", N 27751 /95, п. 92, ЄСПЛ 2003-I). Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (див., наприклад, справу "Мозер проти Австрії", N 12643/02, п. 68, від 21 вересня 2006 року; згадані вище рішення у справі "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", пп. 73 - 76, та у справі Гавелка та інші, п. 61). Крім того, оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки), і чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (див., mutatis mutandis, ухвали у справах: "Шульц проти Польщі", N 50510/99, від 8 січня 2002 року; "Реммо і Узункая проти Німеччини", N 5496/04, від 20 березня 2007 року; та "Полашек проти Чеської Республіки", N 31885/05, від 8 січня 2007 року). Суд також повинен врахувати, чи самим дітям було надано можливість висловити свою думку, коли цього вимагали обставини (див., наприклад, згадані вище рішення у справах Гавелка та інші, п. 62, і Хазе, п. 97). Згідно з наданими доказами та поясненнями позивача суд приходить до висновку, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а тому суд вважає, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не піклується про стан їх здоров`я, хоча б мала це робити, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Протягом усього часу розгляду справи по суті позивач не змінив підставу або предмет позову, не збільшив або не зменшив розмір позовних вимог, відповідач відзив не надав, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Таким чином, з метою захисту прав і інтересів неповнолітніх дітей, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде вчинене в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів », за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно з ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 01.07.2019 становить - 2118,00 грн. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не надала доказів щодо її непрацездатності, наявності інших утриманців, а тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . З урахуванням обставин справи суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дітей. Згідно з ч.1 ст.190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України. Заходи забезпечення позову не застосовувались. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 1921,00 на користь держави. На підставі ст. 60 ЦК України, п.2 ч.1 ст. 164, ст. ст. 165, 166, 180-182, 191 СК України, ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,

Outcome: approved