Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по кредитному договору від 21.01.2013 року № б/н в сумі 45139 грн. 52 коп. та понесених судових витрат по справі. Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що відповідач звернувся до нього з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву № б/н від 21.01.2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконав. Станом на 04.07.2017 року заборгованість становить всього 45139 грн. 52 коп., в тому числі: тіло кредиту 22473 грн. 98 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 16532 грн. 41 коп., заборгованість за пенею 3507 грн. 44 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 2125 грн. 69 коп. В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ ПриватБанк [PERSON] позовні вимоги\~підтримав в\~повному обсязі\~з підстав\~викладених в\~позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необгрунтованістю. Пояснила суду, що позивачем не надано документи, які б передбачали розмір процентної ставки, розмір пені та комісії. Окрім того позивач в односторонньому порядку змінював відсоткову ставку в сторону збільшення. Відсоткової ставки на прострочену суму боргу в анкеті взагалі не передбачено, також не передбачено нарахування пені, штрафів та банком не направлялося повідомлення про підвищення ставки. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено, 21.01.2013 року між акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом подання останнім анкети-заяви на відкриття рахунку і встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 15000,00 грн. При укладенні цього договору сторони керувалися положенням частини першої статті 634 Цивільного кодексу України, відповідно до якого договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Подавши відповідну заяву відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Памяткою клієнта, Умовами, Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає укладений між ним та позивачем договір про надання банківських послуг. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. АТ КБ "Приватбанк" свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно частини другої статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З розрахунку заборгованості вбачається рух коштів по рахунку і часткове його погашення позичальником, зокрема востаннє 21.06.2017 року, що свідчить про часткове виконання відповідачем зобов'язання. Свого обов'язку по поверненню кредиту у строки на умовах та в розмірах, передбачених договором, відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим, як вбачається з розрахунку банку, станом на 04.07.2017 року за ним утворилась заборгованість в сумі 45139,52 грн. яка складається з наступного: - 22473,98 грн. - заборгованість за кредитом; - 16532,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3507,44 грн. - заборгованість за пенею - а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил; - 500,00 грн. - штраф фіксована частина; - 2125,69 грн. - штраф процентна складова. Як вбачається із розрахунку, виписки по картковому рахунку, базова процентна ставка, яка нараховується на залишок кредиту, була встановлена в розмірі 30 % річних. З 01.09.2014 року процентна ставка змінена і встановлена в розмірі 32,40 % річних. Розглядаючи обгрунтованість вказаного розрахунку, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 3 ст. 1056 ЦК України, фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Крім цього, відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-2320цс16 кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Якщо сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам і тарифами складає між сторонами кредитний договір, то зазначені Умови і тарифи повинні містити підпис позичальника, про ознайомлення з ними. При цьому надані суду Умови, якими Банк обгрунтовує розмір нарахованої заборгованості відповідача [PERSON] у збільшеному розмірі відсоткової ставки, а саме в 32,40% не містять підпису позичальника, а інших належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника та відповідно, чи брав на себе зобовязання відповідач зі сплати збільшеної процентної ставки ПАТ КБ "ПриватБанк" не надав. Зокрема Банком не надано доказів належного повідомлення відповідача про збільшення процентної ставки не менше ніж за 7 днів до введення в дію цих змін. Таким чином, Банком не доведено, що відповідач підписав також і зміни до умов кредитування, а тому одностороння зміна відсоткової ставки кредитором є нікчемною. За таких обставин до стягнення підлягає заборгованість за процентами в сумі 386 грн. 22 коп. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи наведене з позичальника на користь банку підлягає стягненню лише заборгованість за пенею в сумі 3507 грн. 44 коп. З врахуванням наведено вище до стягнення підлягає заборгованість по кредитному договору № б/н від 21.01.2013 року, яка станом на 04 липня 2017 року становить 26367 грн. 64 коп., в тому числі тіло кредиту 22473 грн. 98 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 386 грн. 22 коп., заборгованість за пенею 3507 грн. 44 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved