Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у загальному розмірі 11 957 (одинадцять тисяч девятсот пятдесят сім) гривень 87 копійок, що включає в себе : заборгованість за кредитом в розмірі 3\~087 (три тисячі вісімдесят сім) гривень 32 копійки, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 5\~956 (пять тисяч девятсот двадцять шість) гривень 27 копійок, заборгованість по комісії в розмірі 1\~868 (одна тисяча вісімсот шістдесят вісім) гривень 67 копійок, а також штрафи, відповідно до п.8.6 умов та правил надання банківських послуг : штраф (фіксована частина) в розмірі 500 (пятсот) гривень 00 копійок, штраф (процентна складова) в розмірі 545 (пятсот сорок пять) гривень 61 копійка. Також, позивач просить стягнути з відповідача 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору В обґрунтування позовних вимог позивач вказав в заяві, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21 вересня 2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7\~000, 00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою», Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. При укладенні Договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. А тому, приймаючи до уваги невиконання відповідачем взятих на себе за кредитним договором зобовязань, зазначену суму заборгованості, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязань за договором і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк», позивач змушений звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Вказав, що висновок експерта від 24 липня 2015 року суперечить матеріалам справи та викликає сумнів в його правильності, оскільки Вінницьким Відділенням КНДІСЕ були допущенні порушення науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених указом Міністерства юстиції України 08січнея 1998 року № 53/5, а саме: для проведення експертизи експерту не були представлені умовно-вільні зразки почерку, вільні зразки почерку були надані лише на 9 аркушах замість 15 аркушів, та вільні зразки не відповідають обєкту дослідження за формою документа, цільовим призначенням і датою виконання. Крім того, представник позивача посилається на те, що згідно розрахунку заборгованості відповідачем через кассу відділення здійснювалися погашення по кредиту 16 лютого 2008 року в сумі 2\~500 гривень, 11 вересня 2008 року на суму 1 800 гривень, та 24 січня 2009 року на суму 2\~500 гривень, на підвердження чого надав суду квитанції. Ця обставина, яка підтверджена матеріалами справи, на його думку суперечить висновку експерта від 24 липня 2015 року, оскільки у випадку зняття коштів іншою особою, а не відповідачем, погашень в такій значній сумі не було б. А тому він вважає, що висновок експерта від 24 липня 2015 року є необгрунтованим та суперечить іншим матеріалам справи, та не може бути покдений в основу судового рішення. А тому позовні вимоги слід задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. Пояснив суду, що він ніякого кредитного договору з відповідачем не укладав і не підписував, кредитних коштів не отримував, ніякі погашення по даному кредитному договору не здійснював. Про існування кредитного договору від 21 вересня 2007 року йому стало відомо при розгляді вказаної справи. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд відмовити в задоволення позову, оскільки висновком експертів встановлено, що підписи від імені [PERSON] в графі «Підпис» розділу «Кредитна карта» та в графі «Підпис клієнта» розділу «Відмітки банку» заяви про надання кредиту від 21 вересня 2007 року, виконані не [PERSON], а іншою особою, а це виключає укладення кредитного договору між позивачем та відповідачем та взяття відповідачем на себе будь-яких зобовязань. Вважає, що надані представником позивача квитанції про внесення [PERSON] в рахунок погашення даного кредиту грошових коштів в сумі 2\~500 гривень та 1\~800 гривень, не можуть підтверджувати внесення даних коштів саме [PERSON] Крім того, квитанцій суду надано лише дві, в той час як згідно з розрахунком заборгованості, наданим представником позивача,такі погашення здійснювалися тричі. Враховуючи, що представником позивача не надано інших доказів, які дозволи б ідентифікувати особу, яка вносила платежі за кредитом, саме як [PERSON], просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Як на підставу своїх позовних вимог, ПАТ КБ "Приватбанк" посилається на заяву, яка підписана між ними та відповідачем 21 вересня 2007 року. Як встановлено в судовому засіданні, в матеріалах даної цивільної справи міститься оригінал заяви від 21 вересня 2007 року, укладений від імені ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] (а. с. 128). Згідно умов даної заяви та Умов та правил надання батьківських послуг банк надає Позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 7\~000, 00 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобовязався своєчасно сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом. Дана заява підписана з однієї сторони представником ПАТ КБ "Приватбанк" та з іншої сторони міститься підпис виконаний від імені відповідача [PERSON] Заперечуючи проти позовних вимог, відповідачем та його представником у судовому засіданні було заявлено клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи. 10 вересня 2014 року судом в цивільній справі за позовом Приватного Акціонерного Товариства [PERSON] ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості було призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Науково-дослідному експертно-криміналістичному центру УМВС України у Вінницькій області (21010, м. Вінниця, вул.\~ Василя Порика, 8), яких попереджено про кримінальну відповідальність відповідно до ст. ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обовязків. Представник відповідача по справі в судовому засіданні 10 вересня 2014 року не заперечувала проти призначення в справі судової почеркознавчої експертизи. Разом з тим, незважаючи на те, що судом на виконання клопотань експерта тричі надавалися додаткові порівняльні матеріали, тільки 14 квітня 2015 року на адресу суду надійшов Висновок експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України у Вінницькій області від 06 лютого 2015 року, відповідно до якого вирішити питання «Чи виконано підпис в графі Підпис розділу Кредитна карта та в графі Підпис клієнта розділу Відмітки банку заяви про надання кредиту від 21 вересня 2007 року [PERSON] або іншою особою ?» по суті не представляється можливим у звязку з простою будовою досліджуваних підписів; різною транскрипцією досліджуваних підписів та зразків підпису [PERSON]; відсутнім комплексом ознак для будь-якого висновку (а.с.89-97). Відповідно до ухвали суду від 08 травня 2015 року в справі була призначена повторна судова почеркознавча експертиза, а провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта. Представник відповідача в телефонному режимі повідомив суд, що у вирішенні питання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи покладається на розсуд суду. Відповідно до ухвали суду від 08 травня 2015 року про призначення в справі повторної судової почеркознавчої експертизи, на вирішення експертів було поставлені наступні питання: 1. Чи виконано підпис в графі Підпис розділу Кредитна карта та в графі Підпис клієнта розділу Відмітки банку заяви про надання кредиту від 21 вересня 2007 року [PERSON] або іншою особою ? 2. Чи виконано підпис в графі Підпис розділу Кредитна карта та в графі Підпис клієнта розділу Відмітки банку заяви про надання кредиту від 21 вересня 2007 року під впливом збиваючих факторів (природних, штучних)? 3. Чи перебувала особа, яка поставила підпис в графі Підпис розділу Кредитна карта та в графі Підпис клієнта розділу Відмітки банку заяви про надання кредиту від 21 вересня 2007 року, у незвичайному стані? 20 липня 2015 року на адресу Піщанського районного суду Внницької області надійшов висновок експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів від 24 липня 2015 року, відповідно до якого було надано відповіді на всі запитання, поставлені перед експертами, а саме встановлено, що підписи від імені [PERSON] в графі «Підпис» розділу «Кредитна карта» та в графі «Підпис клієнта» розділу «Відмітки банку» заяви про надання кредиту від 21 вересня 2007 року, виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів.; підписи від імені [PERSON] в графі «Підпис» розділу «Кредитна карта» та в графі «Підпис клієнта» розділу «Відмітки банку» заяви про надання кредиту від 21 вересня 2007 року, виконані не [PERSON], а іншою особою; на процесс письма при виконанні підписів від імені [PERSON]в графі «Підпис» розділу «Кредитна карта» та в графі «Підпис клієнта» розділу «Відмітки банку» заяви про надання кредиту від 21 вересня 2007 року впливали збиваючі фактории внутрішнього характеру, які найбільш ймовірно свідчать про виконання підписів від імені іншої особи; при дослідженні підписів від імені [PERSON] в графі «Підпис» розділу «Кредитна карта» та в графі «Підпис клієнта» розділу «Відмітки банку» заяви про надання кредиту від 21 вересня 2007 року, ознак перебування виконавця підписів у незвичному стані не встановлено. (а.с.118-126). Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Статтею 66 ЦПК України\~визначено, що висновок експерта\~ - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. Згідно зі ст.\~58,\~59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На думку представника позивача, висновок експертів від 24 липня 2015 року суперечить матеріалам справи та викликає сумніви в його правильності, оскільки Вінницьким Відділенням КНДІСЕ були допущенні порушення Науково-методичних рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08 січня 1998 року № 53/5, а саме: для проведення експертизи експерту не були надані умовно-вільні зразки почерку відповідача, що є порушенням п. 1.3 вказаних науково-методичних рекомендацій, також представник позивача посилається на те, що вільні зразки підпису відповідача були надані тільки на 9 аркушах замість 15, а надані вільні зразки не відповідали обєкту дослідження за формою документа, цільовим призначенням і датою виконання. Разом з тим, суд, звертає увагу на те, що в п. 2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень\~затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08 січня 1998 року № 53/5, передбачено, що експерт має право: ознайомлюватися з матеріалами справи, які стосуються предмета експертизи; відповідно до процесуального законодавства заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов'язаних із проведенням експертизи; у разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення невідкладно заявляти клопотання органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), щодо уточнення поставлених експертові питань. Крім того, в п. зазначеної Інструкції вказано, що на експерта покладаються такі обов'язки, в тому числі, прийняти до виконання доручену йому експертизу; особисто провести повне дослідження, дати обґрунтований та об'єктивний письмовий висновок на поставлені питання, а в разі необхідності розяснити його; повідомити в письмовій формі органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), про неможливість її проведення та повернути надані матеріали справи та інші документи, якщо поставлене питання виходить за межі компетенції експерта або якщо надані йому матеріали недостатні для вирішення поставленого питання, а витребувані додаткові матеріали не були надані. На підставі викладеного, враховуючи, що при проведенні судової почеркознавчої експертизи відповідно до ухвали суду від 08 травня 2015 року, експертами Вінницького Відділення КНДІСЕ не направлялося жодних повідомлень про неможливість проведення експертизи у звязку з недостатністю наданих їм матеріалів для вирішення поставлених питань, суд розцінює висновок експертів Вінницького Відділення КНДІСЕ за результатами проведення судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів від 24 липня 2015 року, як повний та зрозумілий, а тому суд вважає його належним та допустимим доказом по справі, який містить фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та може бути покладений в основу рішення. Заперечуючи проти висновку судової почеркознавчої експертизи від 08 травня 2015 року, представник позивача, не надав жодних доказів, які б спростовували цей висновок. Суд не розцінює надані представником позивача квитанції заяви на переказ готівки 112871265 та 137114958 від 11 вересня 2008 року на суму 1800 гривень та від 24 січня 2009 року на суму 2\~500 гривень, внесені через Піщанське відділення Вінницького філіалу ПАТ КБ «ПриватБанк» на платіжну карту 4149960535453436 платником «Собко Борисом Андрійовичем» та «Собоко Борисом», як не належний доказ по справі, оскільки вони не дозволяють суду точно ідентифікувати особу, яка внесла такі платежі як відповідача по даній справі [PERSON], а тому вважає їх такими, що не містять інформації щодо предмета доказування. Таким чином, суд, вважає відповідачем та його представником у судовому засіданні доведено ту обставину, що відповідач не укладав та не підписувала кредитний договір з позивачем, про який зазначає банк у своєму позові. Також позивачем не доведено факту отримання грошей відповідачем за зазначеним кредитним договором від 21 вересня 2007 року. В силу ч. 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За таких обставин, оскільки відповідач не підписував кредитний договір та не отримував від банку коштів за цим договором, то відповідно,\~\~[PERSON] не приймає на себе будь - яких зобов'язань за даним договором, а тому він не повинен сплачувати банку будь - які грошові суми за даним договором, що відповідає вимогам ст.ст.\~526,\~527,\~530,\~1054 ЦК України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] А позовних вимог про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, оскільки відповідно до висновку експертів Вінницького Відділення КНДІСЕ за результатами проведення судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів від 24 липня 2015 року підписи від імені [PERSON] на наданому експерту оригіналі заяви про надання кредиту від 21 вересня 2007 року виконаний не ним, а іншою особою, а тому позов задоволенню не підлягає.\~\~\~\~\~\~ Крім того, у судовому засіданні відповідач та його представник просили стягнути з ПАТ КБ "Приватбанк" на свою користь судові витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 2457,60 гривень При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ч.1 ст.88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат повязаних із розглядом справи. Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом цивільної справи, належать, в тому числі, витрати, повязані з проведенням судових експертиз. Як розяснено у п. 35 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення\~статті 88 ЦПК\~та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві\~пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві\~пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно п. 45 вищезазначеної постанови вирішуючи питання про відшкодування витрат, повязаних із проведенням судових експертиз, суду необхідно враховувати, що відповідно до\~статті 15 Закону України від 25 лютого 1994 року № 4038-XII «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоровя України відшкодовуються в порядку, передбаченому законодавством. Після закінчення розгляду справи витрати, повязані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених\~статтею 88 ЦПК. При цьому\~постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави»\~встановлено граничний розмір компенсації витрат, повязаних із проведенням судових експертиз. Згідно\~постанови КМУ від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави»\~встановлено граничний розмір компенсації витрат, повязаних із проведенням судових експертиз витрати повязані з проведенням судової експертизи у цивільних справах не можуть перевищувати нормативну вартість проведення відповідних видів судової експертизи у науково-дослідних установах Мінюсту. Як вбачається з акту 907/908/15-21 здачі-приймання висновку судових експерта за ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 08 травня 2015 року по цивільній справі № 142/1210/14-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк», судові експерти склали акт, що ціна експертизи визначена на підставі вартості однієї експерт години відповідно до Інструкції про порядок і розмірі відшкодування витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, суду або органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративне правопорушення, та виплати державним науково-дослідним установам судової експертизи та виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, затвердженої\~постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.1996 № 710. Зі змісту акту 907/908/15-21 здачі - приймання висновку судових експерта вбачається, що вартість проведення судово-почеркознавчої експертизи становить 2\~457 гривень 60 копійок, платником виступає [PERSON] (а. с. 126). З огляду на те, що суд не знаходить підстав для задоволення позову ПАТ КБ "Приватбанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON], на підставі\~ст. 88 ЦПК України\~з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь [PERSON] слід стягнути понесені ним витрати за проведення судової експертизи у розмірі 2\~457 гривень 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved