Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач ПАТ " Ідея Банк " (правонаступник ПАТ «Плюс Банк») (надалі - Банк) звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту в сумі 22843,96 грн., посилаючись на те, що 19.08.2009 року між ПАТ «Плюс Банк» та гр. [PERSON] (надалі - Відповідач), був укладений Кредитний договір № Л47.104.71401 у відповідності до якого відповідач отримав кредит в сумі 4591 грн. на строк 24 місяці, зі сплатою 4,8% річних, з погашенням кредиту та процентів відповідно до Графіку щомісячних платежів, що є невід'ємним додатком до Договору. Однак відповідач належним чином не виконувала умови договору, внаслідок чого станом на 10.12.2013 року за [PERSON] рахується прострочений борг в сумі 4591 грн., строкові проценти - 104,81 грн. прострочені проценти - 8968,79 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту - 537,12 грн. та нарахована пеня за несвоєчасне погашення платежів в сумі 8562,24 грн. та 80,00 грн. віндикаційні витрати, а всього на суму 22843,96 грн. Відповідно до Статуту ПАТ "Плюс Банк", затвердженого Рішенням Загальних зборів акціонерів банку від 11.08.2011 року (Протокол №35) Банк змінив своє найменування з ПАТ "Плюс Банк" на ПАТ "Ідея Банк". ПАТ "Плюс Банк" було створене шляхом перетворення ВАТ «Плюс Банк» згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів банку від 17.11.2009 року. У зв'язку з цим просить суд стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану суму боргу та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи міститься його клопотання про розгляд справи у відсутності представника ПАТ "Ідея Банк", позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подала, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Відповідно до п.1.1. Розділу 1. Загальні положення Статуту ПАТ "Плюс Банк", затвердженого Рішенням Загальних зборів акціонерів банку від 11.08.2011 року (Протокол №35) Банк змінив своє найменування з ПАТ "Плюс Банк" на ПАТ "Ідея Банк". ПАТ "Плюс Банк" було створене шляхом перетворення ВАТ «Плюс Банк» згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів банку від 17.11.2009 року (Протокол №30). 19.08.2009 року між ВАТ «Плюс Банк» та гр. [PERSON] був укладений Кредитний договір № Л47.104.71401 у відповідності до якого відповідач отримав кредит в сумі 4591 грн. на строк 24 місяці, зі сплатою 4,8 % річних, з погашенням кредиту та процентів відповідно до Графіку щомісячних платежів, що є невід'ємним додатком до Договору та сплатою щомісячно 1,30% від початкової суми кредиту за кредитне обслуговування. Відповідно до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.2.3 Кредитного договору у разі прострочення повернення кредиту Позичальнику у порядку та строки, що визначені Договором на суму просроченого кредиту нараховуються проценти за його використання в розмірі 48% річних, які нараховуються з першого дня просрочки по день повернення простроченої суми. За умовами п. 2.5 Кредитного договору Банк має право стягнути з Позичальника пеню, що нараховується за кожен день прострочки на прострочену суму в розмірі 0,13 % в період прострочення від 1 по 60 день та 0,63 % в період з 61 дня та по день повного погашення боргу. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Судом встановлено, що ВАТ «Плюс Банк» виконав свої зобов'язання та надав відповідачу [PERSON] вищевказаний кредит, що підтверджується ордером -розпорядженням №1 від 19.08.2009 року. Відповідно до ст.536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісною кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до Статуту ПАТ "Плюс Банк", затвердженого Рішенням Загальних зборів акціонерів банку від 11.08.2011 року ПАТ «Ідея Банк» набув право вимоги по кредитному договору № 804.70018 від 20.06.2008 року. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] не виконано грошових зобов'язань перед кредитором ВАТ «Плюс Банк» та згідно довідки ПАТ «Ідея Банк» від 10.12.2013 року заборгованість [PERSON] за простроченим боргом становить 4591 грн., за строковими процентами - 104,81 грн., за простроченими процентами - 8968,79 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту - 537,12 грн. та нарахована пеня за несвоєчасне погашення платежів в сумі 8562,24 грн. та 80,00 грн. віндикаційні витрати, а всього на суму 22843,96 грн. Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України, в разі прострочення виконання чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості по Кредитному договору № Л47.104.71401 від 19.08.2009 року, а саме за простроченим боргом в розмірі 4591 грн., за строковими процентами - 104,81 грн., за простроченими процентами - 8968,79 грн., за простроченою платою за обслуговування кредиту - 537,12 грн. та нарахована пеня за несвоєчасне погашення платежів в сумі 8562,24 грн. підлягають до задоволення як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем. Одночасно вважаю, що в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача в користь позивача віндикаційних витрат в розмірі 80,00 грн. слід відмовити, оскільки такі витрати не підтверджені матеріалами справи. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу відшкодовуються за рахунок відповідача. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial