Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" в особі свого представника [PERSON], звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором б/н від 02.08.2011 року в сумі 22274.49 грн. На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 02.08.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, договір складає Анкета-заява позичальника, "Умови та Правили надання банківських послуг" та "Тарифи Банку". Однак, відповідач належним чином не виконував зобов'язань відповідно до умов договору, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість, яка станом на 31.10.2016р. становить 22274.49 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь, а також судові витрати у сумі 1378,0 грн. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву у якій просить розглянути справу у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання двічі не з'явився, причини неявки суду не вказав, клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ЦПК України. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтований та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 02.08.2011 року ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали договір №б/н, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 2500 грн у вигляді встановлено кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитного ліміту у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії картки (а.с.5-6), що відповідає вимогам статті 634 ч.1 ЦК України. З тексту заяви вбачається, що [PERSON] ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1.1.1.10 Умов банківський рахунок клієнта - це поточний рахунок, який відкривається автоматично кожному клієнту ПриватБанка, який пройшов процедуру ідентифікації Відповідно до п.2.1.1.2.1 Умов, датою укладення договору являється дата отримання кредитної карти, зазначена в заяві. П.1.1.7.12 Умов передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього сроку жодна із Сторін не повідомить іншу Сторону про закінчення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 1.1.2.5., п.2.1.1.5.5 Умов, клієнт зобов"язаний погошати заборгованість по кредиту, процентам за його використання та сплачувати комісії. Пунктом 1.1.5.1 Умов передбачено, що сторони несуть відповідальність за неналежне виконання своїх обов"язків у відповідності до законодавства України та умов договору. Відповідно до Тарифів банку термін внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, що слідує за звітним У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до п. 1.1.5.20 Умов при порушенні клієнтом строків платежів по грошових зобов"язаннях, клієнт зобов"язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн та 5% від суми заборгованості. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач, всупереч п.п. 1.1.2.5 та 2.1.1.5.5 Умов, не виконує свої зобов"язання по договору, внаслідок чого станом на 31.10.2016 року виникла заборгованість перед ПАТ «КБ «Приватбанк» у розмірі 22274,49 грн з яких: 2446,26 грн заборгованість за кредитом; 15591,35 грн заборгованість по процентах за користування кредитом; 2700 грн заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн штраф (фіксована складова); 1036,88 грн штраф (процентна складова). (а.с.4) Відповідач розрахунок боргу не спростував. Таким чином позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов"язань внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором. Разом з тим, суд зазначає, що згідно вимог ст. 549 ч.2 ЦК України штраф є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов"язання, а тому не може визначатись у твердому розмірі, в зв"язку з чим не підлягає стягненню 500,00 грн штрафу (фіксована частина). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 21774,49 грн заборгованості за кредитним договором. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial