Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

До суду звернулось Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (надалі ПрАТ СК «АРКС») з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку суброгації суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 17698,10 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 23.11.2019 в м.Харкові мала місце дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті якої було заподіяно матеріальну шкоду транспортному засобу марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , застрахованому ПрАТ СК «АРКС» за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 219649а9ха від 05.08.2019. Дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON] , власнику транспортному засобу марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] страховиком сплачено страхове відшкодування у розмірі 17698,10 грн., цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , на момент події застрахована не була, тому з підстав, передбачених ст.ст.993, 1166, 1187 ЦК України заявлено даний позов. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, свою позицію обґрунтовував тим, що в порушення вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , визначена без урахування фізичного зносу; наведені у Розрахунку страхового відшкодування та рахунку ФОП [PERSON] суми не співпадають; в ремонтній калькуляції не зазначено, ким та на підставі чого її складено, вона не підписана; акт огляду транспортного засобу потерпілого складався у відсутності [PERSON] , якого у час та місце його складення не запрошували, з акту не зрозуміло, чи володіє особа, яка його склала, спеціальними знаннями щодо визначення характеру пошкоджень, відсутня їх фотофіксація, а також відповідне рішення про технічну неможливість або економічну недоцільність відновлення (ремонту) пошкоджених складових та необхідність саме їх заміни. З вищезазначених підстав [PERSON] вважає, що позивачем не надані належні, допустимі та достатні докази в обґрунтування розміру сплаченого власнику застрахованого транспортного засобу страхового відшкодування. В судовому засіданні відповідач підтримав відзив на позов та з викладених у ньому підстав просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивачем до суду подано відповідь на відзив, зі змісту якої вбачається, що відповідач помилково вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», у той час як правовідносини, що на момент розгляду справи виникли між сторонами, регулюються ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», а також умовами укладеного ПрАТ СК «АРКС» з власником автомобіля «Nissan», д.н.з. [NUMBER] договору добровільного страхування № 219649а9ха від 05.08.2019, п.28.12 якого передбачено визначення розміру збитків з включенням вартості запасних частин, деталей, обладнання, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу. На думку представника позивача, суду подано належні, допустимі та достатні докази в обґрунтування розміру сплаченого страхового відшкодування, а тому наявні усі підстави для задоволення позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасника процесу, дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. При цьому суд встановив та врахував наступне. Судом встановлено, що 23 листопада 2019 року о 14:15 год. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] по пр-ту Гагаріна, 100 в м.Харкові, порушивши вимоги п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом «Nissan Murano», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 18 грудня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Ця постанова на момент вирішення даної цивільної справи набрала законної сили. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди - один зі способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених статтею 16 ЦК України. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України). З урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності судочинства, позивач звільняється від обов`язку доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Так, частиною 2 ст.1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку з наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних обставин (правова позиція, наведена у постановах Верховного Суду від 08.05.2018 № 922/2026/17, від 21.09.2018 у справі № 910/19960/15). З огляду на постанову Червонозаводського районного суду міста Харкова від 18 грудня 2019 року, суд прийшов до висновку, що [PERSON] винен у пошкодженні транспортного засобу «Nissan Murano», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП, що мала місце 23.11.2019. Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.22.1 ст.22 вказаного Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За положеннями ст.ст.9, 22-31, 35, 36 вказаного Закону, настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Судом встановлено, що 05.08.2019 ТОВ «Аякс-Авто» уклало з ПрАТ СК «АРКС» договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 219649а9ха строком з 27.08.2019 до 26.05.2020 щодо транспортного засобу «Nissan Murano», д.н.з. [NUMBER] , згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди, заподіяної вищенаведеному транспортному засобу на умовах, передбачених страховим договором. Вказаним договором передбачено, крім інших страхових випадків, спричинення збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, страхову суму 530000,00 грн., розмір франшизи залежно від виду страхового випадку, а також умови виплати страхового відшкодування. 23.11.2019 до страховика надійшла заява про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Дану заяву було розглянуто, та на підставі Акту огляду транспортного засобу від 25.11.2019, рахунку на оплату № 326 від 27.11.2019, ремонтної калькуляції № 1.003.19.0 від 05.12.2019, страхового акту № АRХ2524942 від 05.12.2019 та розрахунку страхового відшкодування, позивач здійснив виплату страхового відшкодування страхувальнику відповідно до своїх зобов`язань за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 219649а9ха від 05.08.2019 у розмірі 17698,10 грн. Платіжним дорученням №621318 від 06.12.2019 позивач підтвердив оплату обраному СТО страхового відшкодування у вищезазначеному розмірі. Такий порядок виплати страхового відшкодування відповідає умовам п.28.13.3 укладеного страхового договору. Суд вважає неприйнятними доводи відповідача, наведені у відзиві, щодо відсутності належних, допустимих та достатніх доказів в обґрунтування розміру завданого в результаті пошкодження при ДТП збитку застрахованому транспортному засобу. Верховним Судом України у листі «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» від 19.07.2011 роз`яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Заперечуючи розмір заподіяного збитку внаслідок пошкодження застрахованого транспортного засобу, відповідач [PERSON] клопотань про призначення відповідної експертизи не заявляв. При цьому [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо необхідності заміни заднього бамперу та плафону задньої протитуманної фари транспортного засобу «Nissan Murano», д.н.з. [NUMBER] , а інших пошкоджень та робіт щодо їх відновлення, ніж заміна вказаних складових частин, пошкоджених в результаті ДТП, а також окраски бампера, у Акті огляду транспортного засобу від 25.11.2019, не зазначено. З цих же підстав суд відхиляє доводи відповідача щодо невідповідності наведених пошкоджень та робіт щодо їх відновлення у вказаному Акті через відсутність під час огляду відповідача. За умовами Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 (з наступними змінами), фізичний знос транспортного засобу враховується у розрахунку втрати вартості колісного транспортного засобу. У даному випадку було обчислено вартість заміни складових частин автомобіля, оскільки їх фізичний знос не може бути усунений, що відповідає п.п.3.9, 3.10 вказаної Методики. Крім того, згідно з положеннями п.28.12 договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 219649а9ха від 05.08.2019, при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення транспортьного засобу (кошторису збитків), в який включається варотість запасних частин, деталей, обладнання, що підлягають заміні, без врахування експлуатаційного зносу. У додатку 8 до Методики міститься перелік рекомендованої нормативно-технічної, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних програм, серед яких, зокрема, комп`ютерні програми "Audatex М21", "Audatex М95", "AudaShare" (Німеччина). Як вбачається з ремонтної калькуляції № 1.003.19.0 від 05.12.2019, остання була складена саме за допомогою комп`ютерної програми для складання калькуляцій відновлювального ремонту транспортних засобів «Audatex», що виключає сумніви щодо невідповідності ремонтно-відновлювальних робіт характеру пошкоджень. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими дані калькуляції вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Nissan Murano», д.н.з. [NUMBER] , розраховані за допомогою комп`ютерної програми зі вказаного переліку - у розмірі 17698,10 грн. Саме така вартість відновлювального ремонту даного автомобіля, на думку суду, є обґрунтованою. Отже, наявні в матеріалах справи вищезазначені докази є належними, допустимими і достатніми у підтвердження фактично здійснених позивачем витрат, зумовлених ДТП, по виплаті страхового відшкодування. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна норма міститься і у ст.27 Закону України «Про страхування». На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , застрахований відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не був, що підтверджується витягом полісу на ТЗ № [NUMBER] автоматизованої бази даних МТСБУ. За таких обставин, сплачене позивачем страхове відшкодування підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі в порядку суброгації. Надані відповідачем докази у підтвердження його матеріального та сімейного стану вищезазначених висновків суду не спростовують та не є обставинами, що впливають на розмір суми, належної до стягнення в порядку суброгації. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved