Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

До суду звернулось ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] із вказаним позовом в якому просить стягнути із відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 22436,41 грн. за кредитним договором №б/н від 16.11.2006р. та судові витрати. В обгрунтування своїх вимог вказує, що відповідно до укладеного договору №б/н від 16.11.2006р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 800.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання . Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, та у зв"язку з порушеннями зобов"язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2013р. має заборгованість - 22436,41 грн., яка складається з 4507,61 грн. - заборгованості за кредитом; 16384,21 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом ; 500 грн.-штраф (фіксована частка); -1044.59 грн. - штраф (процентна складова). В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити повністю. Крім того, суду пояснив, що в ситуації яка склалась по заборгованості за кредитом, стягнення наведеної заборгованості повинно бути здійснено із [PERSON].Оскільки позичальником грошових коштів в Банку є саме вона. ПАТ "ПриватБанк" не був стороною коли проводилось досудове розслідування та судовий розгляд кримінальної справи по якій були встановлені винні особи, які вчинили несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи ЗАТ КБ "Приватбанк", використали кошти з рахунків [PERSON] та інших. Вона як потерпіла по наведеній вище кримінальній справі, повинна була стягнути із винної сторони свої кошти в сумі 4508 грн.. Банк повинен стягнути саме з неї заборгованість за кредитом. Відповідач та його представник позов не визнали. Надали суду письмове заперечення в якому просять суд відмовити ПАТ КБ "ПриватБанк" в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Заслухавши сторін в судовому засіданні, дослідивши надані ними письмові докази , суд вважає , що в позові необхідно відмовити повністю. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 16.11 2006 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (номер картки [NUMBER]), що стверджується заявою клієнта. Однак, [PERSON] кредитними коштами які в неї були на кредитній картці не скористалась. Зокрема, [PERSON] 25.03.2009р. звернулась із заявою до позивача в якій вказала, що 11 грудня 2007р. встановлені органами міліції особи здійснили несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи ЗАТ КБ "ПриватБанк" та використали кошти з її рахунку у сумі 4508 грн.. Просила припинити договір кредиту . ПАТ КБ "ПриватБанк" листом від 19.07.2010р. повідомив [PERSON], що проводиться службове розслідування в ході якого паралельно готуються позовні вимоги по відношенню до громадян [PERSON] і [PERSON], які здійснили незаконне вторгнення в роботу автоматизованої роботи системи Банку. Також розглядається питання стосовно списання заборгованості клієнтів, яка виникла в наслідок шахрайських дій третіх осіб. Із дослідженої в судовому засіданні постанови від 02.лютого 2009 року Рівненського міського суду слідує, що в ніч на 11 грудня 2007 року [PERSON] та [PERSON], за попередньою змовою між собою, будучи обізнаними з реквізитами кредитних картокклієнтів РФ ЗАТ КБ "Приватбанк"[PERSON], [PERSON] та [PERSON] використовуючи ноутбук "АСЕК" (операційна система - МS Wіndows XP Professional ID продукту - 55683-)ЕМ-0013917-41219, ключ продукту - К92GY-DFTYV-KFHBY-3Y9HY-692HW, ім"я комп"ютера - LAMER- 4B04AB1F8 , ім"я користувача- lamer), зєднаний з мобільним телефоном "Nokia"5200 ( IMEI [NUMBER]), який знаходився у [ADDRESS] та був з"єднаний з глобальною мережею Інтернет через мережу оператора мобільного зв"язку закритого акціонерного товариства "Український мобільний зв"язок"(№телефону [NUMBER], , ІР:[NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]), активували послугу доступу до рахунків вказаних осіб через мережу Інтернет- "Приват-24". Вказані вище особи були звільнені від кримінальної відповідальності на підставі ст.1 п."в", ст.6 Закону України "Про амністію" від 12 грудня 2008 року. Цивільні позови не були розглянуті. Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов"язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності ), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 4 ст.61 ЦПК України, визначено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові нвслідки дії особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Суд відхиляє покликання позивача, що [PERSON] отримавши кредитну картку з встановленим лімітом користувалася грошима Банку. Суд вважає, оскільки [PERSON] не порушила зобов"язання перед ПАТ КБ "Приватбанк" та не скористалась належно банківськими послугами з підстав встановлених судом, вимога позивача про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором є безпідставною. Сплачений ПАТ КБ "ПриватБанк" судовий збір в сумі 229 грн.40 коп. підлягає віднесенню за рахунок позивача.

Outcome: dismissed