Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

22.05.2018 генеральний директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Сімекс-Агро" (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про визнання недійсним договору оренди та скасування рішення про державну реєстрацію. Підставність вимог позивач обґрунтовує тим, що 05.01.2005 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Концерн «Сімекс-Агро» та [PERSON] був укладений договір оренди землі №9к/234 (далі - Договір оренди) щодо передачі у строкове платне користування належної відповідачеві земельної ділянки за кадастровим номером - 0522282600:05:000:0234, площею 2,7341 га, яка розташована на території Козинецької сільської ради Липовецького району, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державну реєстрацію якого проведено 27.05.2007. У 2010 році до зазначеного Договору оренди були внесені зміни шляхом укладання додаткової угоди, відповідно до якої сторони визначили строк дії основного договору у 20 (двадцять) років, збільшили розмір орендної плати, державну реєстрацію якої проведено 05.08.2010 за №041004400237. 05.02.2018 на адресу Позивача надійшов лист від ФГ «Лановенка» (надалі - Третя особа-1) згідно змісту якого останній просив провести розмежування земельних ділянок, у зв`язку з укладенням договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером - 0522282600:05:000:4375. При отриманні інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було виявлено, що державним реєстратором Липовецької районної державної адміністрації Чубатюк Оленою Романівною (надалі - Третя особа-2) щодо земельної ділянки за кадастровим номером 0522282600:05:000:4375, площею 2,7341 га, зареєстрованої відділом у Липовецькому районі Міжрайонного управління у Калинівському та Липовецькому районах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області 27.11.2017, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 38409770 від 29.11.2017 та на його підставі внесено відповідні записи №23630578 від 28.11.2017 про право власності на земельну ділянку, що виникло на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія та номер ВН04685 виданий 28.05.2002 Козинецькою сільською радою Липовецького району Вінницької області; №23630717 від 28.11.2017 про інше речове право - право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі №15 від 28.11.2017 між Відповідачем та Третьою особою-1. Отож право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0522282600:05:000:4375, площею 2,7341 га було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія, номер та дата видання якого, повністю збігається з зазначеним у п. 1 Договору оренди, укладеного між сторонами цього спору натомість кадастровий номер зазначений зовсім інший, ніж той, який міститься у Договорі оренди - 0522282600:05:000:0234. Як було встановлено земельна ділянка з кадастровим номером 0522282600:05:000:0234 не була перенесена до Державного земельного кадастру у зв`язку з відсутність реєстраційної справи щодо Договору оренди та додаткової угоди, а була зареєстрована 26.11.2017 в Державному земельному кадастрі без інформації про договір оренди з кадастровим номером 0522282600:05:000:4375, тобто земельній ділянці, що була передана Позивачеві у тимчасове платне користування був присвоєний інший кадастровий номер. Ураховуючи те, що договір оренди укладений відповідачем та ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро" не припинив дію, оспорювана земельна ділянка згідно акта приймання - передачі від 05.01.2005 перебуває у користуванні Позивача й Відповідачу не поверталася, позивач належним чином виконує умови договору оренди землі, утім Відповідачем було укладено новий договір оренди №15 від 28.11.2017 та належну йому земельну ділянку передано в оренду Третій особі-1, відтак такий договір оренди був укладений з прямим порушенням чинного законодавства та прав Позивача як орендаря на належне користування землею, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просив суд визнати недійсним договір оренди землі №15 від 28.11.2017 р. укладений між [PERSON] та Фермерським господарством «Лановенка» (код ЄДРПОУ 39645081); скасувати рішення державного реєстратора Липовецької районної державної адміністрації Чубатюк Олени Романівни індексний № 38409770 від 29.11.2017, на підставі якого зареєстровано речове право - право оренди земельної ділянки площею 2,7341 га з кадастровим номером 0522282600:05:000:4375; вирішити питання судових витрат понесених позивачем. Відповідачем у визначений судом строк відзиву не було подано, утім подано зустрічний позов, який 18.06.2018 ухвалою суду був прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом , їх об`єднано в одне провадження та присвоєно справі один реєстраційний №136/965/18, розгляд справи вирішено здійснити за правилами загального позовного провадження, а у справі призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників. Зустрічний позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 2,7341 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, згідно із державним актом серія ВН №04685. 05.01.2005 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Концерн «Сімекс-Агро» та [PERSON] був укладений договір оренди землі №9к/234 щодо передачі у строкове платне користування належної відповідачеві земельної ділянки, площею 2,7341 га, яка розташована на території Козинецької сільської ради Липовецького району, для сільськогосподарського використання. Державну реєстрацію зазначеного договору оренди землі проведено 27.05.2007. Відповідач стверджує у зустрічному позові, що додаткову угоду від 27.05.2007 про існування якої зазначає позивач у позові вона не підписувала, жодних намірів продовжувати дію основного договору оренди землі вона не мала, відтак відсутнє було її волевиявлення на настання юридичних наслідків за такою угодою, тому її слід визнати недійсною. Позивач подав відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого вказав, що договір оренди землі укладений 05.01.2005 між позивачем та [PERSON] строком на 10 років, було належним чином зареєстровано у філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у реєстрі вчинено запис від 27.05.2007, час строку дії основного договору оренди у 2010 році між Позивачем та Відповідачем було зі згоди відповідача визначено на 20 років та збільшено орендну плату, про що укладено додаткову угоду, тобто наявне волевиявлення відповідача, підпис на додатковій угоді, є аналогічним підписам у договорі оренди, паспорті проставлені особисто [PERSON] , що свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог. Позивач у період дії договору оренди землі отримувала орендну плату в натуральній та грошовій формах у збільшеному розмірі, отож знала про її існування. При цьому, до даних правовідносин не може застосовуватись ст..33 Закону України «Про оренду землі» щодо необхідності направлення листа - повідомлення про поновлення договору оренди землі, оскільки строк договору не закінчено. Оскільки договір є чинним, не розірваним за згодою сторін, не припинений та не визнаний недійсним в судовому порядку, існування одночасно двох договорів щодо одного об`єкту та зобов`язань за ним суперечать чинному законодавству, відтак укладений новий договір оренди №15 від 28.11.2017 яким земельну ділянку передано в оренду Третій особі-1 слід визнати недійсним. Строк дії основної угоди закінчився 27.05.2017, а позивач звернулась з зустрічною позовною заявою лише у червні 2018 року, з заявою про повернення земельної ділянки та небажанням продовження договору оренди позивач не зверталась взагалі. Таким чином, строк договору оренди автоматично продовжений ще на 10 років, навіть за наявності оспорення відповідачем додаткової угоди. Окрім того дана обставина, також додатково свідчить, про те що позивачу було відомо про укладення додаткової угоди до договору оренди землі (звернення до суду із зустрічною позовною заявою відбулось значно пізніше закінчення строку дії основної угоди). Згідно поданих представником відповідача заперечень на відзив по зустрічному позову наданий позивачем в якості доказу екземпляр додаткової угоди до основного договору від 05.01.2005 не містить дати її укладення, підпису [PERSON] , тобто з останньою не узгоджувався ні строк дії основного договору ні орендна плата, відтак не було досягнуто усіх істотних умов договору оренди. Крім цього, до договору не додано додатків, які є його невід`ємною частиною, отож такий правочин є неукладеним та таким, що не породжує жодних прав та обов`язків для сторін на досягнення яких було спрямоване їх волевиявлення. Ухвалою суду від 04.06.2018 під головуванням судді Стадника С.І. вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Фермерське господарство "Лановенка", державного реєстратора Липовецької РДА Чубатюк Олену Романівну; витребувано в [PERSON] та Фермерське господарство "Лановенка" копію Договору оренди землі №15 від 28.11.2017 року на підставі якого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 2,7341 га (кадастровий номер 0522282600:05:000:4375). 07.09.2018 ухвалою суду прийнято до розгляду заяву представників [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] від 17.08.2018 року про зміну предмету позовних вимог. Тимчасово вилучено у Фермерського господарства "Лановенка", [PERSON] копію Договору оренди землі №15 від 28.11.2017 року на підставі якого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 2,7341 га (кадастровий номер 0522282600:05:000:4375). 20.11.2018 вирішено провести процедуру врегулювання спору за участю судді, а провадження у справі зупинено до припинення процедури врегулювання спору за участю судді. 05.12.2018 ухвалою суду припинено врегулювання спору за участі судді, а справу вирішено передати на розгляд іншому судді цього ж суду. 06.12.2018 ухвалою судді під головуванням судді Кривенко Д.Т. було вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін зі стадії підготовчого судового засідання. 24.01.2019 у справі призначено судово - почеркознавчу експертизу, а провадження у справі на час її проведення зупинено. 25.02.2019 ухвалою суду поновлено провадження у справі для вирішення клопотання експерта про витребування документів необхідних для проведення експертизи. 24.05.2019 ухвалою суду клопотання експерта задоволено, погоджено строки проведення експертизи у даній справі у термін запропонований експертом. Зобов`язано [PERSON] надати вільні зразки підпису та почерку (не менше ніж 15 документів) а також провести оплату експертних послуг згідно доданого експертом рахунку (а.с.181) надати вільні зразки її підпису та почерку у кількості та згідно вимог наведених експертом у клопотанні (а.с.180). Долучено до матеріалів справи експериментальні зразки підпису та почерку [PERSON] . Клопотання представника відповідача та експерта про витребування доказів, - задоволено. Витребувано з Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Сімекс-Агро" оригінал Додаткової угоди до договору оренди землі за №214 від 05.01.2005 , реєстраційний запис - 040782600319 від 27.05.2007 укладену між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Концерн "Сімекс-Агро", яку було зареєстровано у Вінницькій філії ДП «Центр ДЗК» про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за №041004400237 від 05.08.2010. На час проведення експертизи провадження у справі - зупинено. 16.09.2019 поновлено провадження у справі, у зв`язку із надходженням матеріалів цивільної справи разом із висновком експерта до суду. 28.01.2020 забезпечено участь експерта Сімчук Л.Ю. у судовому засіданні при розгляді цивільної справи №136/965/18, для надання роз`яснень складеного нею висновку за результатами проведеного експертного дослідження в режимі відеоконференції з Вінницького міського суду Вінницької області. 03.03.2020 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті, назву відповідача змінено на ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД». У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, що наведені у заявах по суті, а в задоволенні зустрічного позову просив суд відмовити. Крім цього, до матеріалів справи було додано письмову заяву про застосування до вимог відповідача строків позовної давності, мотивуючи тим, що з 2010 року відповідач отримувала орендну плату, розмір якої було збільшено додатковою угодою, тому вона була обізнана про її наявність. Крім цього, строк основного договору закінчено 27.05.2017, а із зустрічним позовом відповідач звернулась лише в червні 2018 року, отож наявні усі підстави для відмови в задоволенні вимог відповідача за зустрічним позовом. Представник відповідача зустрічний позов підтримала, а в задоволенні первісного позову просила відмовити з підстав наведених у заявах по суті справи. Треті особи, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи в судове засідання не з`явились, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не направили. Зважаючи на викладене, суд не вбачає правових підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх зібраними у справі доказами, встановив, що [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 2,7341 га, яка розташована на території Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ВН №04685. Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано за [PERSON] в установленому законом порядку на підставі вищевказаного Державного акту серія ВН №04685 виданого 28.05.2002, на що вказує Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.16 - 18). Із матеріалів справи судом встановлено, що 05.01.2005 між [PERSON] та ТОВ "Концерн "Сімекс Агро" було укладено Договір оренди землі № 9к/234 (а.с. 10-12), предметом якого є вищевказана земельна ділянка, площею 2, 7341 га, строком на 10 років, у якому поміж інших істотних умов узгоджено розмір орендної плати. Відповідно до Акту приймання - передачі (а.с.15) земельна ділянка належна відповідачеві була передана позивачеві у користування. Вказаний Договір був зареєстрований у Вінницькій філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» 27.05.2007 про що вчинено запис за №040782600319. Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі" (далі - Закон № 161-XIV). За змістом статей 18, 20 цього Закону № 161-XIV (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягав державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. З урахуванням зазначених норм матеріального права строк дії Договору оренди землі № 9к/234 від 05.01.2005 починається після набрання ним чинності, тобто з 27.05.2007. Також судом встановлено, що між [PERSON] та ТОВ "Концерн "Сімекс Агро" було укладено Додаткову угоду до Договору оренди землі від 05.01.2005 (а.с. 141-143), якою змінено строк дії основного договору оренди землі на 20 років, а також розмір орендної плати збільшено. Дану угоду було зареєстровано у Вінницькій філії ДП «Центр ДЗК» 05.08.2010 про що вчинено запис за №041004400237 (а.с.14). Відповідач стверджує у зустрічному позові, що Додаткову угоду до Договору оренди землі від 05.01.2005, якою змінено строк дії основного договору оренди землі на 20 років, а також змінено розмір орендної плати вона не підписувала, підпис у них вчинено іншою особою, отож відсутнє було її волевиявлення на настання юридичних наслідків за таким правочином. Для з`ясування цих обставин у справі за клопотанням представника відповідача призначались судово-почеркознавча експертиза, проведення якої доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (далі - ВВ КНДІСЕ). Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертиз від 28.08.2019 за №4151/4152/19-21 підписи на додатковій угоді (а.с.238) до Договору оренди землі №214 від 05.01.2005 реєстраційний запис №040782600319 від 27.05.2007, яка була зареєстрована у Вінницькій філії ДП «Центр ДЗК» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 05.08.2010 за №041004400237 на стор.2 в графі «орендодавець» - виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів, не самою [PERSON] , а іншою особою. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі N 373/2054/16-ц (провадження N 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року. Таким чином, суд визнає вказаний висновок експертного дослідження належним та допустимим доказом, оскільки він є методологічно обґрунтований, тому відсутні підстави для визнання його недопустимим доказом. За приписами ст..203, 205, 207 ЦК України, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). За частиною першою статті 14 Закону України "Про оренду землі" (у редакції чинній на час виникнення правовідносин) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. У статті 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що є істотними умовами договору оренди землі. Отож відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.06.2020, справа № 145/2047/16-ц|14-499цс19 викладено наступну правову позицію. Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майно, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (також постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі N 504/2864/13-ц (пункт 71), від 4 липня 2018 року у справі N 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі N 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі N 487/10132/14-ц (пункт 97)). Ураховуючи підстави позову наведені відповідачем у зустрічній позовній заяві та в інших заявах по суті, які зводяться до повернення їй земельної ділянки, а також те, що земельна ділянка знаходяться у фактичному користуванні позивача без установлених законом підстав, суд дійшов висновку, що у зустрічному позові слід відмовити саме з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту, а не з підстав застосування наслідків пропуску позовної давності, позаяк суд розглядає питання про застосування позовної давності лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності (постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі N 183/1617/16 (пункти 69 - 73, 137 - 139), від 29 травня 2019 року у справі N 367/2022/15-ц (пункт 65 - 66)). Відмова у задоволенні позову через обрання неефективного (неналежного) способу захисту не позбавляє позивача права заявити негаторний позов про повернення земельної ділянки. При цьому, суд враховує, що відповідач та її представник не скористались своїм правом на зміну предмета позову після роз`яснення їй таких прав судом. Вирішуючи вимоги за первісним позовом, суд встановив наступне. Із листа направленого Фермерським господарством «Лановенка» в адресу ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро" (а.с.19) перший звернувся до позивача із вимогою щодо проведення розмежування земельних ділянок (встановлення межових знаків), які розташована за межами с. Коханівка Липовецького району Вінницької області, в тому числі земельної ділянки з кадастровим номером - 0522282600:05:000:4375. Судом встановлено із Інформації з Державного реєстру речових прав (а.с.16), що 28.11.2017 між [PERSON] та ФГ "Лановенка" було укладено Договір оренди землі № 15 (а.с. 141-143), за умовами якого в оренду передано земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7377 га (кадастровий номер - 0522282600:05:000:4375), яка розташована на території Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, за межами с. Коханівка, строком на 7 років до 28.11.2024. Відповідно до Акту прийому - передачі об`єкта оренди до договору за №15 від 28.11.2017 (а.с.143), орендодавець [PERSON] передала у користування ФГ «Лановенка» належну їй земельну ділянку. 28.11.2017 державний реєстратор Липовецької РДА Чубатюк О.Р. прийняла рішення про реєстрацію за ФГ "Лановенка" права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0522282600:05:000:4375 на підставі договору оренди землі №15 (а.с.17). З повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 26.04.2018 за вих. № ПІ-79/0-76/0/63-18 (а.с. 21) слідує, що реєстраційна справа Договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0522282600:05:000:0234 та Додаткова угода до Договору оренди землі від 05.01.2005 у Відділі в Липовецькому районі міжрайонного управління Калинівському та Липовецькому районах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, - відсутня. На земельну ділянку з кадастровим номером 0522282600:05:000:4375 ФОП [PERSON] було виготовлено технічну документацію, у зв`язку з чим 26.11.2017 земельну ділянку зареєстровано в Державному земельному кадастрі без інформації про договір оренди з кадастровим номером - 0522282600:05:000:4375. Відомості про скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 0522282600:05:000:0234 відсутні, поділ чи об`єднання земельної ділянки не проводилось, така земельна ділянка не є архівною. Згідно частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Договір оренди землі припиняється з підстав визначених статтею 31 Закону України "Про оренду землі". Підстави припинення договору сторони визначили в пункті 17, 18 Договору. Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що зобов`язання орендодавця за Договором оренди землі від 05.01.2005 з наступними змінами не було припинено, оскільки жодних доказів на підтвердження цього суду не надано та іншого не встановлено. Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1 ст. 203 ЦК України). Статтею 13 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушувати права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Відповідач зобов`язана була виконувати умови договору, укладеного з ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро", отож розпорядження відповідачем під час дії договору земельною ділянкою, яка перебуває в оренді позивача шляхом передачі її в оренду третій особі ФГ «Лановенка», порушує права позивача (зараз - ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД") як землекористувача, що згідно ст. 13, ч.1 ст. 203 ЦК України є підставою для визнання такого правочину недійсним, оскільки такий договір суперечить моральним засадам суспільства. Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами в контексті правових норм, що регулюють даний спір спростовують доводи відповідача наведені нею у заявах по суті щодо дотримання вимог діючого законодавства при укладенні оспорюваного договору. При цьому, посилання представника відповідача на недотримання позивачем встановленої ст.33 Закону України «Про оренду землі» процедури є безпідставними, оскільки як було встановлено із виготовленням технічної документації на спірну земельну ділянку та її реєстрації у Державному земельному кадастрі було змінено її кадастровий номер, утім укладений договір, предметом якого вона була був чинним, так як його строк визначено у додатковій угоді до 27.05.2027, така угода не визнана недійсною, тощо. Відповідно до ч.1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зміст вказаної презумпції полягає у тому, що усі інші треті особи, у тому числі державні органи, не можуть нехтувати правами і обов`язками, що виникли в учасників такого правочину, а відтак не повинні порушувати їх прав і перешкоджати здійсненню їх обов`язків. Разом із тим, вказана презумпція може бути спростована у судовому порядку. Судом встановлено, що на момент прийняття рішення державним реєстратором Липовецької РДА Чубатюк О.Р. від 28.11.2017 про реєстрацію за ФГ "Лановенка" права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0522282600:05:000:4375, відомості щодо її обтяження в Державному земельному кадастрі та інших реєстрах були відсутні, у зв`язку з чим підстав для відмови в реєстрації права не було. Частина 2 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає, що у разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Ураховуючи зазначене, суд вважає, що державний реєстратор діяла відповідно до закону, а відтак підстав для скасування її рішення не має. На підстав судового рішення, яким визнано недійсним Договір оренди землі від 28.11.2017 за №15, ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" вправі звернутись до реєстратора в порядку, визначеному приписами статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для внесення запису про скасування державної реєстрації права. З огляду на викладене, суд задовольняє первісний позов частково. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті Глави 8 ЦПК України.

Outcome: partial