Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 27.09.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено відповідний договір № DNABRX08910001, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1827.53 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (надалі - Банк), про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк", який додається до позовної заяви. 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Рострочка» складає між ним і банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом,яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. В порушення своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 29.07.2014 року [PERSON] заборгував позивачу в сумі 42673,45 грн., яка складається з наступного: 1241,93 грн. - заборгованість за кредитом; 14051,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 313,46 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 24558,40 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 2008,26 грн. - штраф (процентна складова). Позичальнику було неодноразово направлено претензію щодо неналежного виконання зобов`язань, однак [PERSON] до цього часу вказане зобов'язання не виконав. В зв'язку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» не з'явився, надав суду заяву, згідно якої позов підтримує, просить його задоволити, розглянути справу у його відсутність. З опублікуванням оголошення про виклик в газеті «Вінниччина» №81 (22923) від 17.10.2014 року [PERSON] вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідач, будучи викликаним в судове засідання через засоби масової інформації - оголошення в пресі в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність належним чином повідомленого відповідача. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, дійсно, 27.09.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено відповідний договір № DNABRX08910001, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1827.53 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення законодавцем позичальником зобов'язань за кредитним договором застави, законодавець зобов'язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. Факт укладення зазначеного договору між банком та відповідачем підтверджується його відповідною копією. Незважаючи на неодноразові нагадування банку про необхідність належного виконання зобов'язань за договором, позичальник не сплачував мінімально необхідні платежі, проценти та інші платежі. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, - Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних, прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Отримання Позивачем інформації щодо місяця реєстрації Відповідача ускладнюється тим, що відповідно до ст. 5 Зажну України "Про захист персональних даних" - персональні дані є інформацією з обмеженим доступом; відповідно до ст. 14 поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» надання відомостей про місце проживання особи та її персональні дані здійснюється виключно у випадках, передбачених Податковим кодексом України та законами України, або за згодою самої особи. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічної» добробуту та прав людини. Також обмеження можливості отримання позивачем відповідної інформації закладено в Законі «Про інформацію» і не вимагає додаткових доказів у силу правової природи нормативно-правового акту-Закону. З огляду на викладене, судом встановлено, що відповідачем не дотримано умов вищезазначеного договору, тому право позивача невиконанням зобов'язання порушено і підлягає судовому захисту. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути понесені позивачем судові витрати відповідно до суми задоволених позовних вимог, які підтвердженні документально відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved