Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з заявою, позовні вимоги за якою в ході розгляду справи збільшили (а.с.108-109), та в кінцевій редакції просили суд винести рішення про стягнення з відповідачів на їх користь в солідарному порядку матеріальної шкоди в розмірі 3 770,50 гривень, з відповідачів [PERSON] (далі - відповідач 1) та [PERSON] (далі - відповідач 2) в солідарному порядку моральної шкоди в розмірі по 2 000,00 гривень на користь кожного з позивачів. В судовому засіданні позивачі позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач 2 та його представник позов не визнали. Представник ТДВ СТДВ "ГЛОБУС" (далі - відповідач 3) в судове засідання не з'явився, хоча був завчасно та належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, однак спрямував до суду заперечення якими в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Заслухав пояснення учасників судового розгляду, дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Згідно постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 28.01.2014 року (а.с.14) 29.11.2013 року, о 21 годині 15 хвилин, відповідач 2, керуючи автомобілем марки "ВАЗ-2105", реєстраційний номер "[NUMBER]" на майдані Соборному в м. Житомирі не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та допустив наїзд на автомобіль марки "Ауді-А6", реєстраційний номер "[NUMBER]" під керуванням [PERSON] (далі - позивач 1), внаслідок чого транспортні засоби було механічно пошкоджено. Власником автомобілю марки "Ауді-А6", реєстраційний номер "[NUMBER]" є [PERSON] (далі - позивач 2) (а.с.15). Автомобіль марки "ВАЗ-2105", реєстраційний номер "[NUMBER]" зареєстрований за відповідачем 1 (а.с.22). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 62 від 27.11.2014 року (а.с.88-94) розмір заподіяних збитків завданих власнику автомобіля марки "Ауді-А6", реєстраційний номер "[NUMBER]" внаслідок ДТП, що мала місце 29.11.2013 року, становить 4 619,00 гривень. Як вбачається з акта розрахунку матеріальної шкоди, завданої внаслідок вищевказаної ДТП, складеного спеціалістом ТДВ СТДВ "ГЛОБУС", загальна сума вартості матеріальної шкоди, спричиненої автомобілю марки "Ауді-А6", реєстраційний номер "[NUMBER]", становить 1 630,57 гривень (а.с.63-66). Листом відповідача 3 № 2159 - ВРСВ від 10.06.2014 року (а.с.12) відповідачем 3 доведено до відома відповідача 2 та позивача 2 про здійснення виплат страхового відшкодування на користь останньої в розмірі 347,46 гривень (а.с.61) та 501,35 гривня (а.с.60) за наслідками описаної вище дорожньо - транспортної пригоди. Позивач 2 зверталась до відповідача 2 з письмовою вимогою про добровільне відшкодування останнім завданих в результаті ДТП збитків на загальну суму 3 599,20 гривень (а.с.13). В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують, що неправомірними діями та бездіяльністю відповідачів було порушене їх право власності на автомобіль та заподіяна моральна шкода, що її зазнали заявники в зв'язку з пошкодженням належного їм майна. Правовідносини між сторонами у справі регулюються наступними нормами матеріального права. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 ЦК України). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. (ч. ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 979 ЦК України). Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ч. 1 ст. 1194 ЦК України). Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи (ст. ст. 6, 22.1 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Піддав системному аналізу вищенаведені норми матеріального права та правовідносини у даній справі, які вони регулюють, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. В силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України є доведеним та не підлягає доказуванню факт вини з боку відповідача 2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортний засіб позивачів було пошкоджено, тим самим нанесено останнім матеріальних збитків. Висновком судової автотоварознавчої експертизи, що проводилась в ході розгляду даної справи та для проведення якої, зокрема, запрошувався, однак не з'явився представник відповідача 3, визначено розмір збитку заподіяного позивачам. Суд враховує та бере до уваги факт часткової сплати відповідачем 3 на користь позивачів суми страхового відшкодування, а тому до стягнення з останнього підлягає сума різниці між фактично виплаченою на користь позивачів сумою страхового відшкодування та розміром шкоди визначеної за наслідками проведення експертизи. Суд вважає, що саме страхова компанія має нести майнову відповідальність за шкоду спричинену відповідачем 2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, відбувся страховий випадок на застрахованому транспортному засобі та останній керував транспортним засобом на законних підставах. Суд не погоджується із запереченнями страховика щодо того, що останній не має нести відповідальність за спричинення майнової шкоди в більшому розмірі ніж було вже сплачено, адже такі доводи та розрахунки аварійного комісара повністю спростовані висновком проведеної у справі судової автотоварознавчої експертизи. Разом з тим суд погоджується із доводами страховика щодо того, що останній не має нести відповідальність за спричинену моральну шкоду відповідачем 2, адже полісом страхування такого не передбачено. Одночасно суд зазначає, що не має нести цивільно-правову відповідальність за шкоду заподіяну відповідачем 2 відповідач 1, як власник джерела підвищеної небезпеки, на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України. На підставі положень ст. 36.6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", одночасно, з відповідача 2 на користь позивачів підлягають до стягнення 510 гривень франшизи. З відповідача 2, в свою чергу, суд присуджує до стягнення на користь кожного з позивачів моральну шкоди в розмірі по 1 500 гривень, яка на переконання суду є об'єктивно співмірною з понесеними останніми душевними стражданнями, що узгоджується із дослідженими матеріалами справи та базуються на нормах закону. Такі висновки підтверджуються і роз'ясненнями, які містяться у абзацах першому та другому пункту 6, пункті 13, абзац другий пункту 21 Пленуму ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 1 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки". Водночас, розглядаючи питання щодо судових витрат по справі, суд, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, вирішує дане питання шляхом стягнення з відповідача 2 та відповідача 3 в дольовому порядку на користь позивачів понесені останніми та документально підтверджені судові витрати за розгляд даної справи в розмірі в дольовому порядку по 1 196,80 гривень з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial