Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27.12.2009 року біля 17 год. 20 хв. в с. П'ядики Коломийського району відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «BMW -316», номерний знак «[NUMBER]», порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки "OPEL-Ascona", номерний знак « [NUMBER]», яким керував позивач, що спричинило значні пошкодження автомобіля останнього. За вчинення даної ДТП постановою судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 10.02.2010 року відповідача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження від 25.02.2010 року завдана позивачу внаслідок цієї ДТП майнова шкода, спричинена пошкодженням автомобіля (збитки), становить 4 204,52 грн. Окрім того, в зв'язку з пошкодженням автомобіля позивач зазнав моральних страждань, душевних переживань, втрату нормальних життєвих зв'язків, застосування ним додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки був позбавлений можливості використовувати свій автомобіль. Тому позивач, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідачів на його користь 4 204,52 грн. відшкодування завданої майнової шкоди, 1 000 грн. відшкодування моральної шкоди та 214, 60 грн. судових витрат. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 25.12.2014 представник позивача - адвокат [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності, а також згідна на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був щоразу належним чином повідомлений, про причини своїх неявок суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. Представник відповідача - Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі в тексті - МТСБУ) в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи адміністрація цього відповідача повідомлена належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток-викликів, причини неявки свого представника цей відповідач суду не повідомив. Представник відповідача - ПрАТ "УІСК "Інвестсервіс" в судове засідання також повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи цей відповідач повідомлявся належним чином - за місцем його знаходження, яке вказане в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (м.Чернігів, Новозаводський район, вул. Інструментальна, 4). Однак, судові виклики даному відповідачу не вручено у зв'язку із закінченням терміну зберігання вказаної кореспонденції, а також відсутністю адресата за вказаною адресою. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що постановою судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 10.02.2010 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. В даній постанові зазначено, що 27.12.2009 року біля 17 год. 20 хв. в с.П'ядики Коломийського району [PERSON], керуючи автомобілем марки «BMW-316», н.з. «[NUMBER]», порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України. Зокрема, [PERSON], виконуючи обгін, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, що призвело до заносу даного автомобіля та його зіткнення з автомобілем марки "ОPEL Аscona", н.з. «[NUMBER]» під керуванням позивача, що спричинило пошкодження цих автомобілів (т.1 а.с.3). Згідно з даними висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку від 25.02.2010 року №004 розмір збитків, зумовлених пошкодженням автомобіля позивача, без врахування втрати товарної вартості складає 4 204, 52 грн. (т.1 а.с. 5-8). За правилами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з положеннями ст.3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, а згідно з правилами ст.28 даного Закону до шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, належить також шкода, пов'язана з пошкодженням транспортного засобу. Відповідно до ст.36 вказаного Закону страховик зобов'язаний ухвалити рішення про виплату страхового відшкодування або про відмову у такій виплаті і направити повідомлення щодо прийнятого рішення протягом трьох робочих днів. Згідно з п. «г» ч.1 ст.41 зазначеного Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст.52 Закону повне членство страховика в МТСБУ припиняється у разі позбавлення страховика - повного члена МТСБУ такого статусу, втрати цим страховиком статусу асоційованого члена МТСБУ або виключення такого страховика із членів МТСБУ. Страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов'язаний виконати свої зобов'язання згідно з укладеними ним договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно з повідомленням МТСБУ №996/4-3-10 від 19.01.2012 року [PERSON] відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки ПрАТ «УІСК» Інвестсервіс» 05.12.2011 року виключено з членів МТСБ. Зокрема, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» №3045-VІ від 17.02.2011 року, який набрав чинності 19.09.2011 року, із Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виключена норма щодо перегляду МТСБУ рішень страхових компаній (т.1 а.с.4). З даного листа та інших матеріалів справи, зокрема, із письмового звернення [PERSON] від 28.12.2009 року (т.1 а.с.61), випливає, що цивільно-правова відповідальність цього відповідача на час вказаної ДТП була застрахована у ПрАТ «УІСК «Інвестсервіс». Листом МТСБУ (вх. 12195/14-Вх від 23.07.2014 року), даного на запит Коломийського міськрайонного суду від 11.07.2014 року, повідомлено, що 05.12.2011 року страховик ПрАТ «УІСК» Інвестсервіс» позбавлений МТСБУ права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ та був виключений із числа членів МТСБУ у зв'язку із несплатою членських внесків, що передбачені чинним законодавством України. В листі зазначено, що ПрАТ «УІСК» Інвестсервіс» - діюча юридична особа, що не визнана банкрутом та не ліквідована у встановленому законом порядку. У вказаному листі також рекомендовано позивачу звернутися з позовними вимогами до цієї страхової компанії (т.2 а.с.75). Згідно з даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, сформованого 25.11.2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, відомості про перебування ПрАТ «УІСК» Інвестсервіс» у процесі провадження у справі про банкрутство, санації, розпорядника майна, санатора, перебування цієї юридичної особи у процесі припинення, про строк, визначений засновниками її (учасниками), судом або органом, що прийняв рішення про її припинення, для заявлення кредиторами своїх вимог, запис про державну реєстрацію припинення вказаної юридичної особи, підстави для його внесення у вказаному Реєстрі відсутні. Місцезнаходження даної юридичної особи вказане: м.Чернігів, Новозаводський район, вул. Інструментальна, 4 (т.2 а.с.134-136). Отже, суд приходить до висновку, що відшкодування завданої майнової шкоди слід стягнути на користь позивача саме з ПрАТ «УІСК» Інвестсервіс», а не з МТСБУ. За змістом ч.1 п.1 ч 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до положень ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Однак, на час заподіяння шкоди (27.12.2009 року) Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не було передбачено обов'язку страховика відшкодувати потерпілому моральну шкоду, оскільки даний Закон доповнено статтею 26-1 Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 05.07.2012 року. В п.2 Прикінцевих та перехідних положень останнього вказано, що норми цього Закону не застосовуються до договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених до набрання чинності цим Законом. Враховуючи тривалість та глибину душевних страждань позивача, пов'язаних з пошкодженням його автомобіля, необхідність прикладення зусиль для відновлення нормальних життєвих зв'язків, суд вважає, що розмір відшкодування завданої моральної шкоди повинен становити 500 грн., які слід стягнути з відповідача [PERSON] Тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В зв'язку з цим на користь на користь позивача підлягають присудженню понесені ним судові витрати в розмірі 214, 60 грн. Ці витрати слід присудити з відповідачів, до яких задоволено (частково задоволено) позовні вимоги, в рівних частинах. На підставі наведеного, ст.ст. 1166, 1187, 23 ЦК України, ст.ст.3, 22, 28, 36, 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та,

Outcome: partial