Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 30.10.2011 року на: земельну ділянку загальною площею 7,53 га, що розташованана території Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив №24+25, ділянка №22, кадастровий номер 5120886800:01:001:0351; на майновий пай в майні колективного сільськогосподарського підприємства "СВК "Вільне козацтво", реорганізованого в "СВК "Вільне козацтво" Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вартість якого становить - 4353 грн. 82 коп. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надав письмову заяву відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву, відповідно до якої просить справу розглянути без участі представника Старокозацької сільської ради, заперечень проти позову не має. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі суттєві обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 30.10.2011 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №286306, виданим виконавчим комітетом Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області 02.11.2011 року, актовий запис №65. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 18.10.2006 року секретарем виконавчого комітету Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, в якому на випадок своєї смерті заповів [PERSON] земельну ділянку №22, в масиві №24+25 кадастровий номер 5120886800:01:001:0351 та майновий пай в майні колективного сільськогосподарського підприємства "Вільне козацтво", реорганізованого в СВ "Вільне козацтво" вартість якого становить - 4353 грн. 82 коп., який належав останньму на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) за №151, виданого 29.03.2002 року Старокозацькою сільською радою. Окрім позивача інших спадкоємців, які б зверталися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини немає, що підтверджується довідкою районної державної нотаріальної контори від 01.07.2016 року вих. №1245/01-16. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені в заповіті. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем майна після смерті батька [PERSON], який помер 30.10.2011 року та має право на отримання спадщини, однак позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Таким чином права позивача, як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved