Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до КП "Житлосервіс 2012" про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 07.03.2013 року працює в КП "Житлосервіс 2012" на посаді двірника. За час роботи на підприємстві, за останні чотири місяці, виникла заборгованість по заробітній платі, що станом на 24.11.2015 року становить 4014 грн. 93 коп. Крім того, порушення відповідачем законних прав отримувати заробітну плату призвело до моральних страждань, що відобразились в психологічних та душевних переживаннях, приниженні самооцінки, нервовому навантаженні та моральному дискомфорті. Розмір моральної шкоди позивач [PERSON] оцінює в 2000 грн., які необхідно стягнути з відповідача. В зв'язку з невиплатою заробітної плати були порушені її законні права на винагороду праці що змусило її звернутись до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Враховуючи викладене та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює на КП "Житлосервіс 2012" на посаді двірника з 07.03.2013 року, що підтверджується витягом з трудової книжки ( а.с.8). Відповідно до довідки виданої Комунальним підприємством "Житлосервіс 2012" заборгованість по заробітній платі станом на 24.11.2015 року становить 4014 грн. 93 коп. (а.с.10). Доказів того, що вказана заборгованість погашена відповідачем не надано. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Беручи до уваги зазначені обставини, суд приходить до висновку що відповідачем порушені вимоги ст. 115 КЗпП України, а тому позов [PERSON] у частині стягнення на її користь заборгованості підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди суд виходить з такого. Статтею 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року " Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди передбачено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (невиплати належних грошових сум), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. В судовому засіданні встановлено, що у зв'язку із затримкою виплати заробітної плати позивач зазнав моральних страждань, що відобразились в психологічних та душевних переживаннях, приниженні самооцінки, нервовому навантаженні та моральному дискомфорті, а тому позовні вимоги у частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та ст.ст. 115, 237-1 КЗпП України,

Outcome: approved