Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

11 вересня 2018 року Миколаївський обласний центр зайнятості (далі Миколаївський ОЦЗ) звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму сплаченої останній допомоги по безробіттю в розмірі 674 грн. 81 коп., посилаючись на те, що 13 листопада 2017 року до Первомайського міськрайонного центру зайнятості (далі Первомайський МРЦЗ) звернулася відповідачка із заявою про надання статусу безробітного із виплатою допомоги по безробіттю. Наказом Первомайського МРЦЗ безробітній [PERSON] призначена допомога по безробіттю тривалістю 360 календарних днів, тривалість якої скорочена на строк 90 календарних днів у зв'язку з її звільненням з останнього місця роботи за власним бажанням без поважних причин. 26 лютого 2018 року комунальним закладом "Первомайський медичний центр первинної медико-санітарної допомоги" [PERSON] видана довідка №33 для призначення і виплати допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами. Довідка видана на період надання державної допомоги [PERSON] з 26 лютого 2018 року по 01 липня 2018 року. Проведеним Миколаївським ОЦЗ розрахунком від 15.05.2018 року нарахована [PERSON] допомога по безробіттю за період з 26.02.2018 по 04.04.2018 р визначена в розмірі 674.81 грн. за період з дня отримання нею права на допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами (день, який передував дню останнього відвідування безробітною [PERSON] Первомайської міськрайонної філії - 05.04.2018 р) підлягає поверненю безробітною. В добровільному порядку відповідачка не повертає суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю, тому наявні підстави для звернення до суду із даним позовом. 13.09.2018 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовільнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причини неявки суд не повідомила, хоча повідомлена належним чином про, що свідчить рекомендоване повідомлення при справі. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачкою не надано суду жодного доказу на спростування доводів позову, а також того, що вказана сума заборгованості нею погашена. Відповідно п.7 ч.1 ст.1 Закону України від 5 липня 2012 року №5067-VI «Про зайнятість населення», встановлено, що зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Частиною 1 статті 4 вказаного Закону передбачено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» № 5067-VІ від 5 липня 2012 року особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, належать до зайнятого населення. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України від 02.03.2000р. № 1533-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», допомога по безробіттю є видом забезпечення за цим Законом. За приписами до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 6 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №219 від 14.02.2007 у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до п.7 цього Порядку. Згідно з п. 7 Порядку рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. У відповідності до п. 9 Порядку передбачено, що рішення центру зайнятості щодо повернення коштів може бути оскаржено в центрі зайнятості вищого рівня або в судовому порядку. Відповідачка не оскаржувала рішення Миколаївського обласного центру зайнятості. Крім того, згідно з пунктом 21 Порядку надання матеріальної допомоги по безробіттю, одноразової матеріальної допомоги безробітному та непрацездатним особам, які перебувають на його утриманні, допомоги на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 р. N 309 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 р. за N 917/5138), якщо під час одержання матеріальної допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої матеріальної допомоги по безробіттю з дня виникнення цих обставин. У разі відмови добровільно повернути зазначені кошти питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Відповідно до підпункту 1 пункту 13 вищезазначеного Порядку, виплата матеріальної допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного (з дня працевлаштування). Підпунктом 1 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року N 198, передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітних, зокрема, з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг). Наведені норми права пов'язують припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку із укладенням ними цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду. Отже, укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов'язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Судом встановлено, що, відповідно до заяви [PERSON] від 13 листопада 2017 року перебувала на обліку у Первомайському МРЦЗ, в заяві вона зазначила, що просить до вирішення питання працевлаштування надати їй статус безробітної з виплатою допомоги по безробіттю, відповідно до ЗУ "Про зайнятість населення" та "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", на час подачі заяви не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує. Згідно розрахунку Миколаївського ОЦЗ від 15.05.208 року нарахована [PERSON] допомога по безробіттю за період з 26.02.2018 року по 04.04.2018 року визначена в розмірі 674,81 грн. Листом від 17.05.2018 року за вих. № 05-406 на адресу [PERSON] надіслано вимогу про повернення нарахованої допомоги по безробіттю в сумі 674,81 грн. Оскільки її не було задоволено, ЦЗ звернувся до суду з даним позовом. Отже, з вищенаведених матеріалів справи вбачається, що відповідачка в порушення вимог ч.2 ст. 36 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", своєчасно не подала до Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості, де вона перебувала на обліку як безробітна, відомості про отримання нею довідки № 33 від 26 лютого 2018 року яка видана КЗ "Первомайським медичним центром первинної медикосанітарної допомоги для призначення і виплати допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами з 26 лютого 2018 року по 01 липня 2018 року та про призначення їй управлінням соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області допомоги у зв'зку з вагітністю та пологами, що вплинуло на умови виплати їй допомоги по безробіттю, що є підставою для стягнення з неї незаконно отриманої суми виплаченого забезпечення в розмірі 674,81 грн., тож суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв'язку з чим з [PERSON] підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за подання даного позову до суду в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved