Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. В зв'язку з його смертю відкрилась спадщина на належне йому майно -земельну ділянку в Садівницькому товаристві "Воїн-3" в с. Гореничі на території Гореницької сільської ради Києво- Святошинського району Київської області та на інше майно. Заповіту чоловік не залишив, тому його майно спадкується спадкоємцями за законом. Їхні діти, дочка та син відмовились від спадщини батька на її користь, про що подали письмові заяви до нотаріальної контори. Після збігу 6 місяців з дня смерті чоловіка вона звернулась з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право власності за законом на спадкове майно - земельну ділянку в Садівницькому товаристві "Воїн-3", але отримала відмову нотаріуса з посиланням на відсутність правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку, яка розташована на території Гореницької сільської ради Києво- Святошинського району Київської області. Земельній ділянці, яка знаходилась в користуванні [PERSON], 24.07.2012 був присвоєний кадастровий номер 3222482000:12:003:0165. Станом на квітень 2013 року [PERSON] отримав від відповідних служб Києво-Святошинського району Київської області всі необхідні документи для реєстрації свого права власності на передану йому в порядку приватизації земельну ділянку в СТ "Воїн-3" на території Гореницької сільської ради Київської області. Провести реєстрацію права власності на земельну ділянку у відповідності з чинним на той час законодавством [PERSON] не зміг в зв'язку зі смертю. На її заяву до Управління Держкомагенства у Києво- Святошинському районі Київської області про видачу їй державного акта на земельну ділянку замість [PERSON] останнє листом повідомило, що державний акт на право власності на земельну ділянку в СТ "Воїн-3" на ім'я [PERSON] не видавався. Тому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,0595 га, для ведення садівництва, яка має кадастровий номер 3222482000:12:003:0165 та розташована в Садівницькому товаристві "Воїн-3 " на території Гореницької сільської ради Києво- Святошинського району Київської області. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. Відповідач та третя особа в судове засідання не з»явилися, про день слухання справи повідомлені належним чином, згідно заяв просили слухати справу у свою відсутність. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON]. В зв'язку з його смертю відкрилась спадщина на належне йому майно - земельну ділянку в Садівницькому товаристві "Воїн-3" в с. Гореничі на території Гореницької сільської ради Києво- Святошинського району Київської області. Позивачка, як дружина, спадкоємиця першої черги, своєчасно подала заяву до Першої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини чоловіка, в зв'язку з чим нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа за №1054/2013 до майна її чоловіка. Діти позивачки - дочка [PERSON] та син [PERSON] відмовились від спадщини батька на користь позивача, про що подали письмові заяви до нотаріальної контори, де була відкрита спадкова справа. Після збігу 6 місяців з дня смерті чоловіка позивач звернулась з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право власності за законом на спадкове майно - земельну ділянку в Садівницькому товаристві "Воїн-3", але отримала відмову нотаріуса в видачі свідоцтва з посиланням на відсутність правовстановлюючого документа на спадкову земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.06.2014. Згідно з рішенням 11 сесії XXII скликання Гореницької сільської ради Києво - Святошинського району Київської області від 16.08.1994 була вилучена земельна ділянка площею 30,8 га від учбового центру Київського інституту сухопутних військ і надана військовослужбовцям Київського гарнізону в постійне користування для ведення колективного садівництва. Померлий [PERSON] був членом СТ "Воїн-3" з 1995 року, де мав у своєму користуванні виділену йому земельну ділянку площею 0.0595 га за №14. Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області 31.10.2006 надала йому дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою по оформленню права власності на земельну ділянку в СТ "Воїн-3 "на території Гореницької сільської ради Київської області для ведення садівництва з переліком документів, які повинні бути включені до технічної документації. Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 31 січня 2008 року за №82 була затверджена документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON], і йому, як члену СТ "Воїн-3", була передана у власність земельна ділянка загальною площею 0,0595 га з дорученням Управлінню земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області виготовлення на його ім'я державного акта на право власності на землю. [PERSON] була замовлена в ТОВ "ЕКЕР" 03.07.2012р. і останнім виготовлена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують його право власності на земельну ділянку на території Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в СТ "Воїн-3", яка мала акт від 03.07.2012 про встановлення на місцевості і погодження меж землекористування та передачу [PERSON] на зберігання межових знаків. Земельній ділянці, яка знаходилась в користуванні [PERSON], 24.07.2012 був присвоєний кадастровий номер 3222482000:12:003:0165. 10.04.2013 [PERSON] отримав висновки про наявні обмеження на використання земельної ділянки Відділу Держкомагенства у Києво-Святошинському районі Київської області за №1326-03. 19.04.2013 отримав висновок Відділу містобудування та архітектури Києво- Святошинської районної державної адміністрації за №1007 про наявні обмеження на використання земельної ділянки, а також отримав висновок про погодження технічної документації з землеустрою того ж Відділу містобудування та архітектури за №1006. Тобто саном на квітень 2013 року [PERSON] отримав від відповідних служб Києво-Святошинського району Київської області всі необхідні документи для реєстрації свого права власності на передану йому в порядку приватизації земельну ділянку в СТ "Воїн-3" на території Гореницької сільської ради Київської області. Провести реєстрацію права власності на земельну ділянку у відповідності з чинним на той час законодавством [PERSON] не зміг в зв'язку зі смертю [INFO]. На заяву позивачки, як спадкоємиці, до Управління Держкомагенства у Києво- Святошинському районі Київської області про видачу державного акта на земельну ділянку замість [PERSON] останнє листом від 11.03.2014 за №01-21/2543 повідомило, що державний акт на право власності на земельну ділянку в СТ "Воїн-3" на ім'я [PERSON] не видавався, тому що відповідно до Закону України "Про державний земельний кадастр" з 01.01.2013 року в Україні скасовуються державні акти на право власності на земельні ділянки як документи, що підтверджували право власності на земельні ділянки, взамін якого громадянин отримуватиме в територіальних органах Держкомагентства витяг із державного земельного кадастру про державну реєстрацію земельної ділянки з яким необхідно звернутись до органу державної реєстрації прав. Згідно ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01,07.2004 з 01.01.2013 в зв'язку зі скасуванням виготовлення державних актів на землю була встановлена реєстрація права власності на землю. Статтею 126 Земельного Кодексу України, якою передбачено оформлення речових прав на земельну ділянку встановлено, що "Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Садівницьке товариство "Воїн-3" підстав для повернення земельної ділянки в його користування не має і не претендує на її повернення. СТ "Воїн-3" одночасно не заперечує проти визнання за мною, [PERSON], як спадкоємицею [PERSON] права власності на земельну ділянку, яка тривалий час знаходилась в користуванні [PERSON] та була передана йому у власність в порядку приватизації. Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за. захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу шлях: визнання за нею права. П. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № X передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов цля одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому-розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved