Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Дружківської міської ради, в якому просить визначити йому додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті його матері, яка померла [INFO] року. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] року померла його матір [PERSON], [INFO]. Після смерті [PERSON] залишилось майно у вигляді квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] яке належало померлій на підставі свідоцтва про право власності від 28 листопада 2005 року. Померлою за життя було складено заповіт від 27 січня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Миросєді В.М., за яким все своє майно, де б воно не складалось вона заповіла позивачу. У шестимісячний строк позивач звернувся до Дружківської державної нотаріальної контори, з метою оформлення права власності на відкриту спадщину, але він невірно зрозумів, що спадщина за законом чи за заповітом оформлюється після спливу шестимісячного строку. Позивач зазначає, що оскільки він є людиною необізнаною в юридичних питаннях, то прийшов оформляти спадщину у липні 2017 року. Проте нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.07.2017 року, оскільки позивачем було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вважає, що строк для подання ним заяви про прийняття спадщини пропущено з поважних причин, а саме через невірне розуміння ним консультації у нотаріуса. В судове засідання, позивач не з'явився, проте надав заяву слухати позов за його відсутності, наполягає на позові, просить його задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте надала клопотання слухати позов за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], актовий запис №456 від 07.06.1978 року, зроблений міським відділом ЗАГС міста Дружківка Донецької області; свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], актовий запис №82 зроблений 09 лютого 1985 року міським відділом ЗАГС м.Дружківка Донецької області, за яким матір позивача змінила прізвище "[PERSON]" на прізвище "[PERSON]"; свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], актовий запис №23, зроблений 14 лютого 2004 року міським відділом ЗАГС м.Дружківка Донецької області, за яким матір позивача змінила прізвище "[PERSON]" на прізвище "[PERSON]" (а.с.5-8). Судом встановлено, що згідно заповіту від 27 січня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Миросєді В.М., зареєстрованого вреєстрі за №451, позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] (а.с. 12) [INFO] року померла [PERSON], [INFO], уродженка м. Дружківка Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис №1064 (а.с.9). Після смерті [PERSON] залишилось майно у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належить померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого виконавчим комітетом Дружківської міської ради 28 листопада 2005 року, право власності на квартиру зареєстровано Дружківським бюро технічної інвентаризації 01.12.2005 року (а.с.10,11). [PERSON] не реалізував свого права на спадщину, як спадкоємець за законом, не прийняв спадщину у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом і відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець для прийняття спадщини мав подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Позивач вказаних дій не виконав, як вибачається із матеріалів справи, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 699/02-31, від 20 липня 2017 року, [PERSON], відмовлено у прийнятті заяви про відкриття спадкової справи та видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], у зв'язку з пропущенням строку для прийняття спадщини (а.с.13). Але, судом також встановлено, що позивач не має юридичної освіти і про свої права та обов'язки щодо прийняття спадщини міг дізнатися лише шляхом отримання відповідної консультації, у тому числі і від працівників нотаріальної контори. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач посилається на те, що він на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] звертався у шестимісячний строк до Дружківської державної нотаріальної контори, з метою оформлення права власності на відкриту спадщину, але після консультації у нотаріуса він не вірно зрозумів, що спадщина оформлюється після спливу шестимісячного строку. 20 липня 2017 року йому було відмовлено у вчинені нотаріальних дій, у зв'язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. Суд вважає, що такі пояснення позивача щодо причин пропуску строку для звернення в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини є зрозумілими і переконливими. Більш того, ці пояснення позивача ніким не спростовані. Враховуючи вказані конкретні обставини, відсутність заперечень відповідача щодо задоволення позовних вимог позивача, відсутність спору про право на спадщину, беручі до уваги наявність заповіту, у суду є підстави, що передбачені ч.3 ст. 1272 ЦК України для надання додаткового строку для прийняття спадщини. Суд, вважає, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому йому можливо визначити додатковий термін, достатній для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved