Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом до ПАТ «Кременчуцький колісний завод» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з 06.02.2013 до 08.12.2016 працювала на посаді комірника у виробництві коліс, причепів та іншої продукції цех фарбування. 08.12.2016 її звільнено на підставі п.2 ст.41 КЗпП України у зв'язку з втратою довіри. Вважає звільнення незаконним та безпідставним, оскільки вона не вчиняла жодних винних чи необережних дій, які б давали підстави відповідачу зробити висновок про втрату довіря. За 3 роки роботи на ПАТ "Кременчуцький колісний завод" на посаді комірника вона сумлінно та професійно виконувала покладені на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку обов'язки. Внаслідок незаконного звільнення їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у безпідставному позбавленні її права на працю, права на отримання заробітку, внаслідок чого вона була вимушена прикласти додаткові зусилля для організації свого життя та сім'ї Посилаючись на вказані обставини, просила суд визнати незаконним звільнення та поновити її на роботі в ПАТ "Кременчуцький колісний завод" на посаді комірника у виробництві коліс, причепів та іншої продукції цех фарбування; стягнути з ПАТ "Кременчуцький колісний завод" на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.. В судовому засіданні позивач та її представник, [PERSON], позов підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача, [PERSON], проти задоволення позову заперечувала. Вказала, що позивач по справі є матеріально відповідальною особою. Вона не забезпечила схоронність на складі готової продукції, що підтверджується наданими суду доказами, в тому числі актом контрольної перевірки інвентаризації цінностей від 25.11.2016, у якому зафіксовано відсутність на складі коліс у кількості 120 шт., а також оборотною відомістю ЦСГП за 25.11.2016-26.11.2016, у якій відображається надходження готової продукції і її залишок на конкретну дату. Неспроможність [PERSON] забезпечити збереження продукції підприємства сприяло спробі розкрадання, яка була зупинена охороною підприємства. Вказане призвело до втрати довіря з боку роботодавця до позивача. Її звільнення відбулось без порушення вимог законодавства. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 07.02.2013 [PERSON] згідно наказу від 06.02.2013 було прийнято в ПАТ "Кременчуцький колісний завод" комірником у виробництво коліс, причепів та іншої продукції цех фарбування, що підтверджується копією трудової книжки серії БТ-І №6008869. 13.12.2016 [PERSON] було звільнено на підставі наказу №195 у зв'язку з втратою довіря. Відповідно до п.2 ч.1 ст.41 Кодексу законів про працю України(далі КЗпП України), трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіря до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Розірвання трудового договору за п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довіря до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу. Вказана норма не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обовязкової умови для звільнення працівника. Звільнення з підстави втрати довіря може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіря (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). В 2 п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» розяснено, що звільнення з підстав втрати довіря суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і та .ін.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіря. Так, аналізуючи наявність в даному випадку передбачених п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України, підстав для звільнення працівника з роботи у зв'язку із втратою довір'я, суд відзначає наступне. Першою умовою для звільнення працівника за п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України є виконання працівником трудових обов'язків пов'язаних з безпосереднім обслуговуванням грошових, товарних або культурних цінностей. Особи, які безпосередньо обслуговують грошові і товарні цінності - це переважно особи, які займаються прийманням, збереженням, транспортуванням і розподілом матеріальних цінностей, наприклад, продавці, касири, завідувачі базами тощо, а також особи, які застосовують в процесі виробництва передані ним цінності. Під термінами «зберігання», «обслуговування» і «розподіл цінностей» слід розуміти широке коло операцій по експедиції чи по відпусканню цінностей, у тому числі не пов'язаних з безпосереднім їх обслуговуванням. За загальними правилом такі працівники у разі нестачі матеріальних цінностей несуть повну матеріальну відповідальність на підставі письмових договорів чи спеціальних законів. Згідно посадової інструкції комірник центрального складу готової продукції(ЦСГП) дільниці фарбування, виробництва коліс, причепів та іншої продукції повинен вести приймання, видачу, відвантаження та облік продукції на складі у відведеному для цієї мети місці та у встановлений час, своєчасно та обережно оформлювати завдання на завантаження з одночасним внесенням даних в оперативний журнал(п.13.2), своєчасно приймати на зберігання якісну продукцію з оформленням прибуткових документів з підписом представника ОТК(п.13.7). Відповідно до ч.1 ст.135-2 КЗпП України при спільному виконанні працівниками окремих видів робіт, зв'язаних із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей, коли неможливо розмежувати матеріальну відповідальність кожного працівника і укласти з ним договір про повну матеріальну відповідальність, може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність. 04.05.2016 між ПАТ "Кременчуцький колісний завод" та членами колективу(бригади) [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено договір про колективну(бригадну) матеріальну відповідальність. Положення посадової інструкції комірника та договору про колективну(бригадну) матеріальну відповідальність у їх системному зв'язку, дають підстави вважати, що комірник центрального складу готової продукції(ЦСГП) дільниці фарбування, виробництва коліс, причепів та іншої продукції є особою, яка безпосередньо обслуговує товарні цінності. Другою умовою для звільнення особи за п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України є вчинення працівником умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіря. 25.11.2016 на ПАТ "Кременчуцький колісний завод" було виявлено спробу викрадення продукції на загальну суму 90154,81 грн.. По даному факту була проведена перевірка. Згідно оборотної відомості, 25.11.2016 на ЦСГП надійшло 120 коліс 6.00F-16(код 887А-3101012). Актом контрольної перевірки інвентаризації цінностей на ЦСГП №1 було зафіксовано відсутність продукції - код 887А-3101012 в кількості 120 шт. на загальну суму 67782 грн.. За результатами проведеної перевірки, комісія дійшла до висновку, що однією з причин спроби розкрадання слугувало невиконання комірником [PERSON] посадової інструкції в частині не забезпечення схоронності на складі і допуску сторонніх осіб на склад без своєї присутності. Так, п.13.11 посадової інструкції комірника передбачено, що комірник повинен не допускати на склад сторонніх осіб без відповідного на те дозволу та осіб, що не мають ділового відношення до складу. Однак, в порушення вимог посадової інструкції [PERSON] 25.11.2016 залишила незачинений склад без нагляду, що підтвердила в своїх письмових поясненнях наданих начальнику дільниці фарбування [PERSON]. Вказані дії [PERSON] призвели до спроби викрадення продукції зі складу, що в свою чергу потягло втрату до неї довіря з боку роботодавця. Згідно наказу Голови правління генерального директора ПАТ "Кременчуцький колісний завод" [PERSON] №399 від 08.12.2016 було прийнято рішення про звільнення старшого комірника ЦСГП [PERSON] та комірника ЦСГП [PERSON] з роботи у зв'язку з втратою довіри згідно п.2 ст.41 КЗпП України. В подальшому наказом №195 від 13.12.2016, [PERSON] було звільнено з роботи на підставі п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України. Згідно ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст.40 і п.2 і 3 ст.41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). На виконання вимог ухвали суду 31 травня 2017 року на засіданні профспілкового комітету Первинної профспілкової організації ПАТ "Кременчуцький колісний завод" було надано згоду на звільнення [PERSON] згідно п.2 ст.41 КЗпП України. Отже, судом встановлена сукупність підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України, для звільнення працівника у зв'язку з втратою довіря, а також встановлено, що звільнення [PERSON] відбулось з дотриманням вимог законодавства, зокрема з дозволу виборного органу первинної профспілкової організації. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для поновлення [PERSON] на роботі. З огляду на те, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди та середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимоги про поновлення на роботі, суд також відмовляє у їх задоволенні. Відтак, позов [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed