Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, зазначивши, що вона та [PERSON], перебували в зареєстрованому шлюбі та проживали в будинку [ADDRESS], котрий чоловіку позивачки був виділений в статусі службового житла як працівнику КСП "Полісся". Після розірвання шлюбу з [PERSON], позивач продовжувала користуватись житловим приміщенням, де з дозволу [PERSON], в 2002 році зареєструвала місце свого проживання. Після смерті [PERSON], яка настала [INFO], позивач також користується житловим приміщенням, яке після банкрутства правонаступника КСП "Полісся" - ТОВ "Обрій", не перебуває на балансі територіальної громади і не має статусу службового житла. Таким чином [PERSON], посилаючись на ст.ст. 328, 344 ЦК України, просить визнати за нею право власності на нерухоме майно, в порядку набувальної давності, оскільки вона відкрито, безперервно і добросовісно володіє житловим приміщенням. Під час судового розгляду до участі у справі, в якості третьої особи, котра не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено Реєстраційну службу Ріпкинського районного управління юстиції. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, додатково вказавши, що правомірність користування нею житловим приміщенням підтверджена рішенням Ріпкинського районного суду у справі за позовом КСП "Полісся" до неї та [PERSON], про виселення з будинку. Представник Реєстраційної служби Ріпкинського РУЮ в судовому засіданні у вирішенні спору поклалася на розсуд суду, зазначивши, що право власності на будинок [ADDRESS] за фізичними або юридичними особами не зареєстровано. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому не заперечував проти вимог, заявлених [PERSON] Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст.328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] і позивач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 11.11.2000 року, що підтверджується свідоцтвом [NUMBER]. 17.06.2011 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], змінивши попередє прізвище, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. З розпорядження представника Президента у Ріпкинському районі № 58 від 14.04.1993 року, вбачається, що останнім було затверджено рішення зборів уповноважених КСП "Полісся" від 19.02.1993 року; визнано службовим житловим приміщенням трикімнатну квартиру, площею 45,45 кв.м., в одноквартирному будинку [ADDRESS] та видано ордер на вказане житло [PERSON] і членам його сім'ї. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.03.1999 року по справі № 2-9/1999, позов правління КСП "Полісся" до [PERSON] та [PERSON], про виселення зі службового жилого приміщення, було залишено без розгляду. На той час, від шлюбу пдружжя мало двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Із свідоцтва [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ріпкинського районного управління юстиції, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в смт.Ріпки Чернігівської області. Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 04.09.2014 року, підтверджується, що державна реєстрація ТОВ "Обрій", котре було правонаступником КСП "Полісся", припинена у зв'язку з банкрутством. З повідомлення Ріпкинської селищної ради №508/04-10 від 07.08.2014 року, вбачається, що житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS], не перебуває у комунальній власності територіальної громади. Повідомленням Чернігівського МБТІ від 05.08.2014 року підтверджується, що право власності на вказаний вище житловий будинок, ні за ким не зареєстровано. З відмітки у паспорті позивача вбачається, що зареєстрованим місцем її проживання, починаючи з 08.07.2002 року, є [ADDRESS]. Довідкою Ріпкинської селищної ради № 40/03-07 від 23.01.2015 року підтверджується період проживання [PERSON] за вказаною вище адресою. Крім позивача, у вказаному житловому приміщенні, зареєстровано чотирьох її дітей, троє з яких, є неповнолітніми. Частиною 1 ст.344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом десяти років, набуває право власності на це майно. За наведених обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved