Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування вимог вказує, що [INFO]. помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно дача, яка знаходиться в [ADDRESS], що належала йому на праві власності. Документом, що підтверджує право власності на дачу є реєстраційне посвідчення, видане Кам'янець-Подільським БТІ 07.07.1993 року і яке зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер майна 387 489 77, номер запису 54. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв тільки він як спадкоємець першої черги, дружина спадкодавця [PERSON], від прийняття спадщини відмовилась на його користь. Приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно і роз'яснила порядок вирішення спору в суді. Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на дачу, розташовану в [ADDRESS] загальною площею 16,1 кв м, яка складається з літньої житлової кімнати 11,0 кв м, кухні 2,7 кв м та коридору 2,4 кв м, зареєстровану Кам'янець-Подільським МБТІ за померлим [INFO]. [PERSON] Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечила проти його задоволення, не заперечила право особистої власності [PERSON] на садовий будинок в садовому товаристві «Швейник» і визнання в порядку спадкування за законом права власності на зазначений садовий будинок за сином [PERSON] Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи в повному обсязі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 20.11.2012 року відділом ДРАЦС по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на садовий будинок в садівничому товаристві [ADDRESS] Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємця за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Відповідно до матеріалів спадкової справи спадкоємцем майна після смерті [PERSON] є його син [PERSON], який звернувся із заявою про прийняття спадщини. Позивач бажає оформити свої спадкові права на садовий будинок, що знаходиться в садівничому товаристві «Швейник» с. Жванець, Кам'янець-Подільського району. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] будучи членом садівничого товариства «Швейник», розташованого в с. Жванець, Кам'янець-Подільського району, в 1992 році побудував садовий будинок. На підставі реєстраційного посвідчення від 07.07.1993 року за [PERSON] зареєстровано на праві особистої власності садовий будинок загальною площею 16,1 кв м в тому числі житлової площі 11,0 кв м в [ADDRESS] Рішенням Жванецької сільської ради № 127 від 28 грудня 2009 року оформлено право власності на садовий будинок, що знаходиться у [ADDRESS] за [PERSON] Свідоцтво про право власності на садовий будинок за [PERSON] не видавалось. Згідно технічного паспорту на садовий будинок, довідки-характеристики № 599 від 27 квітня 2018 р [PERSON] в [ADDRESS] належить садовий будинок загальною площею 16,1 кв м, в тому числі житловою 11,0 кв м. Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як передбачено п. 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року N 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Приватний нотаріус Кам'янець-Подільського міського нотаріального округу Шевчик Н.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що успадковується, оскільки реєстраційне посвідчення від 07.07.1993 року згідно Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно не входить в Перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, що підтверджується листом № 41/02-14 від 02.03.2018 р. Статтею 182 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації речових прав на час виникнення спірних відносин регулювався Законом № 1952-ІV і Тимчасовим положенням. Згідно з абзацом другим частини першої статті 2 Закону № 1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (частина перша статті 3 Закону № 1952-ІV). Додатком 2 до Тимчасового положення визначено перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно, відповідно до пункту 6 якого до них, зокрема, належить свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно частини 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12). За таких обставин суд вважає, що право власності спадкодавця на спірний будинок встановлено матеріалами справи, підтверджено належними документами. Відповідач не заперечила права особистої власності [PERSON] на садовий будинок. Позивач належить до кола спадкоємців першої черги після смерті [PERSON], інших спадкоємців немає, вступив в управління спадковим майном згідно ст. 1268 ЦК України, у видачі свідоцтва позивачу відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, тобто порушено його цивільне право на отримання спадщини, яке згідно до ст.16 ЦК України підлягає судовому захисту шляхом визнання права на спадкове майно. На підставі ст.ст. 16, 392, 1216, 1218, 1225 ЦК України,

Outcome: approved