Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

У квітні 2015 року до суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначала, що 14.01.2015 року позивач уклав із відповідачем Договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) № 300131/156915/07-15, у відділенні № 32 ПАТ "Банк "Фінанси та кредит» (адреса відділення: 39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Київська, 24). Відповідно до п. 1 Договору-заяви загальна сума вкладу (депозиту) складає 1609 доларів США 24 центів. На виконання п. 1 Договору-заяви, позивач передав у відділення Відповідача грошові кошти у сумі 1609 доларів США 24 центів, що підтверджується меморіальним валютним ордером строком на 7 днів до 20.01.2015 року. Відповідно до п. 1.2 цього договору за час користування коштами банк зобов'язувався сплатити відсоткову ставку 8,2% річних. Після закінчення строку договору він був пролонгований до 28.01.15 р. 28.01.2015 р. позивач звернувся до Банку із письмовою заявою (вимогою), у додатку, про повернення вкладу (депозиту). Факт отримання заяви Банком підтверджується відміткою працівника Банку на копії заяви, із зазначенням дати прийняття заяви. Відповідачем не повернуто кошти з вкладу (депозиту), що належать позивачеві, крім процентів, які були справно виплачені банком 11.03.15 р. На неодноразові звернення позивача працівники Банку відповідають, що Банк не має можливості повернути вклад (депозит), оскільки немає готівки; за допомогою банкомата також неможливо отримати цю суму, з тієї самої причини. Завдану позивачу моральну шкоду, позивач оцінює в 5000 грн. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просив суд стягнути із ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (адреса: 04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60), код ЄДРПОУ 09807856, к/р 32001170801 в ГУ НБУ по м. Києву і Київській обл., МФО 300131 на користь [PERSON] суму коштів в розмірі 1359,24 доларів США, відсотки в розмірі 19,28 доларів США, 3% річних в сумі 7,90 доларів США та інфляції в сумі 14,52 доларів США, а також моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримує, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не прибув. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 14.01.2015 року позивач уклав із відповідачем Договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) № 300131/156915/07-15, у відділенні № 32 ПАТ "Банк "Фінанси та кредит» (адреса відділення: 39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Київська, 24). Відповідно до п. 1 Договору-заяви загальна сума вкладу (депозиту) складає 1609 доларів США 24 центів. На виконання п. 1 Договору-заяви, позивач передав у відділення Відповідача грошові кошти у сумі 1609 доларів США 24 центів, що підтверджується меморіальним валютним ордером строком на 7 днів до 20.01.2015 року. Відповідно до п. 1.2 цього договору за час користування коштами банк зобов'язувався сплатити відсоткову ставку 8,2% річних. Після закінчення строку договору він був пролонгований до 28.01.15 р. 28.01.2015 р. позивач звернувся до Банку із письмовою заявою (вимогою), у додатку, про повернення вкладу (депозиту). Факт отримання заяви Банком підтверджується відміткою працівника Банку на копії заяви, із зазначенням дати прийняття заяви. Відповідачем не повернуто кошти з вкладу (депозиту), що належать позивачеві, крім процентів, які були справно виплачені банком 11.03.15 р. На неодноразові звернення позивача працівники Банку відповідають, що Банк не має можливості повернути вклад (депозит), оскільки немає готівки; за допомогою банкомата також неможливо отримати цю суму, з тієї самої причини. Після закінчення строку депозитні кошти та відсотки не були виплачені відповідачем позивачеві, незважаючи на його неодноразові вимоги. Вказані суми банківського вкладу та процентів станом на день розгляду справи відповідачем [PERSON] не сплачені. Спір між сторонами у справі щодо розмірів неповернутих коштів за депозитним вкладом фактично відсутній. Відповідач - публічне акціонерне товариство Банк "Фінанси та кредит" не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин. Виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (пункт 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " від 12 червня 2009 року №2). На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, необхідно стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" на користь позивача грошові кошти суму коштів в розмірі 1359,24 доларів США, відсотки в розмірі 19,28 доларів США, 3% річних в сумі 7,90 доларів США та інфляції в сумі 14,52 доларів США, а також моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved