Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовними вимогами до відповідача про визнання права власності на квартиру [ADDRESS]Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.02.1990 протоколом №2 правління колгоспу імені І.Франка передало її чоловікові [PERSON] квартиру в чотирьохквартирному будинку. Пізніше, після реорганізації колгоспу в спілку селян "Зорі Карпат", 11.02.1997 на загально-звітних зборах спілки селян "Зорі Карпат" було надано їй та чоловікові в дольову участь двохкімнатну квартиру в чотирьохквартирному будинку. Ними сплачено кошти за дану квартиру, однак правовстановлюючий документ не отримано, у зв'язку з тим, що розпочато процедуру банкрутства щодо спілки селян "Зорі Карпат". На підставі ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 02.12.2010, житловий будинок [ADDRESS] передано на баланс Красноїльської сільської ради. [INFO] помер її чоловік [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина за законом на 1/2 частини квартири [ADDRESS] Вважає, що ними набуто право власності на квартиру, яку вони з покійним чоловіком отримали на законних підставах, однак на даний час вона позбавлена можливості розпоряджатися належним їй майном через відсутність правовстановлюючих документів. А тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Доповнила, що плату за квартиру надану їм у рахунок паю, ними повністю оплачено у 1997 році. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав та вказав, що квартира дійсно належить позивачці. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд позов задовольняє з таких підстав. Судом встановлено, що 01 лютого 1980 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Красноїлівською сільською радою Верховинського району Івано-Франківської області (а.с.7). Позивач [PERSON] та [PERSON] були членами колгоспу ім. Івана Франка (а.с.9-15). Згідно з архівним витягом з протоколу №2 правління колгоспу ім. Івана Франка від 28.02.1990 (а.с.20), виписки з протоколу №1 від 11.02.1997 (а.с.16), загально-звітними зборами спілки селян "Зорі Карпат", [PERSON] та [PERSON] виділено в дольову участь двох кімнатну квартиру в чотирьох квартирному жилому будинку. Як встановлено безспірно в судовому засіданні, плату за квартиру виділену у рахунок паю, подружжям оплачено у 1997 році, що підтверджується накладними, квитанціями та архівною довідкою (а.с.17-19). На підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20.09.2001, житловий будинок в цілому, що розташований в с.Красноїлля прис.Центр б/н Верховинського району, на праві колективної власності належить Спілці селян "Зорі Карпат" (а.с.24). Судом також встановлено, що у зв'язку з визнанням Селянської спілки "Зорі Карпат" банкрутом, ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 02.12.2010, зобов'язано Красноїльську сільську раду прийняти на баланс житловий будинок площею 319,3 м.кв. в [ADDRESS] належний в цілому Селянській спілці "Зорі Карпат" на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20.09.2001 9 (а.с.21). На підставі вищезазначеної ухвали, передача майна відбулася згідно акта прийому-передачі на баланс основних засобів (а.с.22). Згідно з рішенням виконавчого комітету Красноїльської сільської ради №13 від 10.05.2011, право власності на квартиру [ADDRESS] вирішено оформити за [PERSON], [PERSON], та зобов'язано ОКП Коломийському БТІ виготовити та зареєструвати свідоцтво про право власності (а.с.23). Позивач звернулася до суду із позовом про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS], який обґрунтовує тим, що на даний час в неї відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до п.1 ст. 328 чинного ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності в Україні до моменту набрання чинності ЦК України з 01.01.2004 року регулювалися положеннями ЦК України 1963 року та Законом України «Про власність», який введено в дію з 15.04.1991 року. У відповідності з нормами ст. 12 Закону України «Про власність», чинними на час виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Статтею 24 цього ж Закону було передбачено, що у майні, що належить кооперативу (колгоспу), визначаються частки членів цього кооперативу (колгоспу). В разі добровільного виходу з кооперативу (колгоспу) громадянин має право на виділення належної йому частки в майні кооперативу (колгоспу) в натурі, грошах або цінних паперах. Крім цього, ст.7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» об'єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об'єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об'єднань, учасником яких є підприємство. Згідно з положеннями ст. 9 Закону до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. За таких обставин, оскільки [PERSON] та [PERSON] при виході із членів колгоспу отримали в рахунок паю квартиру [ADDRESS], вартість якої оплатили в 1997 році, тому суд не зважаючи на відсутність на даний час правовстановлюючих документів вважає, що така ними набута у власність належним чином з підстав не заборонених законом. Крім цього, оскільки відповідно до чинних на той час положень ст.22 Кодексу України про шлюб та сім'ю, майно, нажите подружжям за час шлюбу, вважалося його спільною сумісною власністю, тому суд приходить до переконливого висновку, що спірна квартира [ADDRESS] належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя. При цьому суд переконаний, що відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно не може бути перешкодою для набуття ними права власності на майно, так як відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Судом встановлено, що чоловік позивача [PERSON] помер [INFO] в с.Красноїлля Верховинського району, про що виконавчим комітетом Красноїльської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області вчинено актовий запис №17 (а.с. 8). А тому, виходячи із рівності часток подружжя у спільному сумісному майні передбаченому положеннями ст.ст. 63, 70 СК України суд приходить до переконання, що на момент смерті [PERSON], його дружині [PERSON] належало на праві власності ? частина квартири №1 в чотирьох квартирному жилому будинку [ADDRESS] спадкового майна [PERSON] Позивач [PERSON] згідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] та відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та інших спадкоємців крім неї, після смерті [PERSON] не має. За таких обставин позов слід задовольнити повністю та визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS]

Outcome: approved