Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 19.02.2001 року від спільного проживання у м. Берліні ФР Німеччина у них з відповідачем народився син [PERSON]. В січні 2002 року вони, приїхали до України в м. Заставна, щоб узаконити свої відносини та 09.01.2002 р. зареєстрували шлюб у Заставнівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції у Чернівецькій області. Після реєстрації шлюбу позивач змінив своє прізвище "Самолук" на "Фрізен", 26.10.2011 року ним було змінене прізвище "Фрізен" на «Лопатенко». До травня 2002 року сторони проживали у шлюбі на території України в м. Заставна по вул. Бажанського,113, у будинку його матері. На протязі останніх двох місяців взаємовідносини між ними раптово погіршилися із-за несумісності характерів та розбіжності поглядів на життя, внаслідок чого відповідач після чергової сварки зібрала свої речі та разом з дитиною виїхала у невідомому напрямку. З того часу її місце перебування позивачу невідоме. Всі спроби зв»язатися з дружиною виявилися марними. На даний час позивач проживає з іншою жінкою, з якою уклав церковний шлюб та має намір узаконити їхні відносини. Враховуючи наведене, вважає їх шлюб з відповідачем таким, що носить формальний характер, тому просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином - через оголошення в пресі, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи у її відсутності від неї також не надходило, а тому справу, зі згоди позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.01.2002 року, що видно з свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від спільного проживання у них народився син [PERSON],[INFO]. З січня 2002 року по травень 2002 року сторони проживали в [INFO], що підтверджується актом про підтвердження фактичного місця проживання особи від 01.12.2016 року (а.с.7). Шлюб сторін виявився невдалим. Причиною розпаду сімї стали сварки та непорозуміння між сторонами із-за різних поглядів на життя. Вже на протязі 15 років вони проживають окремо один від одного, заходів для збереження сім'ї не приймають, їхній шлюб носить формальний характер. На даний час позивач фактично створив нову сім»ю і бажає узаконити свої відносини. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сім»ю із відповідачкою, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім»ї суперечить інтересам позивача, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. З копії повторного свідоцтва про шлюб серії І-МИ №125509 від 18.01.2017 року (а.с.6) видно, що після реєстрації шлюбу відповідач [PERSON] не змінила своє дошлюбне прізвище, будь-яких клопотань щодо зміни прізвища після розірвання шлюбу від неї не надходило, тому суд це питання не вирішує. На підставі викладеного та

Outcome: approved