Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

[PERSON] співвласників майнових паїв ТОВ "Іваницьке" в особі голови комітету [PERSON] звернувся до Недригайлівського районного суду Сумської області та просить суд винести рішення, яким визнати договір оренди майна з правом викупу від 01 січня 2011 року, укладеного між [PERSON] співвласників майнових паїв ТОВ "Іваницьке" та ТОВ "БМ-АВТОТРАНС" недійсним та зобов'язати директора ТОВ "БМ-АВТОТРАНС", звільнити приміщення автомобільного гаража, що розташований за адресою село Іваниця Недригайлівського району Сумської області. Крім того просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. В судовому засіданні голова комітету співвласників майнових паїв ТОВ "Іваницьке" [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ "БМ-АВТОТРАНС" в судове засідання не зявився, але був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми, суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч.1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.26). Суд заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 січня 2011 року [PERSON] співвласників майнових паїв ТОВ "Іваницьке" в особі голови комітету [PERSON] уклав з ТОВ "БМ-АВТОТРАНС" в особі директора [PERSON], договір оренди майна з правом викупу, що підтверджується копією договору (а.с.5-6). Відповідно до п. 1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування майно, що складається з будівлі автомобільного гаражу та дорожнього майданчика, що розміщене за адресою: село Іваниця Недригайлівського району Сумської області. Майно знаходиться у власності членів [PERSON] співвласників майнових паїв ТОВ «Іваницьке». Орендований об'єкт передається Орендарю з метою використання його в господарській діяльності Орендаря. Відповідно до п. 2.3. приймання-передача Орендованого об'єкта здійснюється комісією, що складається із представників Сторін, згідно підписаного сторонами акта прийому-передачі, на протязі 5-ти днів з моменту підписання цього договору. Орендований об'єкт вважається переданим Орендарю з моменту підписання акта прийому-передачі. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України). Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правилами п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. З моменту підписання договору 01 січня 2011 року і по день винесення рішення суду залишається невиконаним пункт 2.3. Договору, а саме сторонами за договором не підписано акт приймання-передачі об'єкта оренди від Орендодавця до Орендаря. Тобто, не було дотримано істотної умови договору, а саме: об'єкт оренди (будівля автомобільного гаражу) не передана Орендарю згідно з умовами договору. Крім того, відповідно до п. 3.1. договору оренди майна з правом викупу від 01 січня 2011 року зазначено, що розмір орендної плати складає 758,33 грн. (сімсот п'ятдесят вісім гривень 33 копійки). П. 3.2. даного договору передбачено, що розрахунок проводиться орендарем щомісячно. Відомостей, щодо сплати орендарем (Відповідачем по справі) орендної плати за договором оренди майна з правом викупу від 01 січня 2011 року станом на день винесення рішення по справі до суду не надано. Відповідно до п. 7.1. договору оренди майна з правом викупу від 01 січня 2011 року договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2016 року. Згідно із вимогами ст. ст. 793, 794 Цивільного кодексу України договори оренди нерухомого майна, що укладені строком на три роки і більше підлягають державній реєстрації та нотаріальному посвідченню. Як вбачаєтьтся з матеріалів цивільної справи Договір оренди майна з правом викупу від 01 січня 2011 року укладений на п'ять років і нотаріально не посвідчений, а тому є таким що не відповідає вимогам чинного в Україні законодавства. Відповідно до частини першої статті 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно ч.ч.1-3, 5 ст.203 ЦК України - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Однак всупереч зазначеним вимогам закону даний правочин нотаріально не посвідчений та до цього часу не складений акт прийому-передачі майна згідно договору оренди, та не проведено його державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих. що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину… Таким чином, реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недісним. За висновком суду позовні вимоги ґрунтуються на приписах закону та відповідають фактичним обставинам, встановленим по справі, перевіреним в судовому засіданні належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Доказів, які б спростовували висновки суду, відповідач до суду не надав. На підставі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI, суд стягує з відповідача на користь позивача пов'язані з розглядом справи та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved