Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] - адвокат Качмар Анна Іванівна звернулася до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування. Позов обґрунтовує тим, що 30 квітня 2021 року, близько 12:40 год водій [PERSON] , керуючи вантажним автомобілем марки «DAF XF95.380» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом марки «KRONE SDP24» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Перемоги с. Полонка Луцького району Волинської області, неподалік будинку № 44, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , яка вийшла із припаркованого маршрутного таксі, та переходила проїжджу частину із права на ліво відносно руху вантажного автомобіля, поза пішохідним переходом, в результаті чого [PERSON] померла на місці події. Цивільно-правова відповідальність водія - [PERSON] станом на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно Полісу « АС0942ВІ у ПрАТ «СК «Уніка». Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, через смерть близького родича, сину та чоловіку померлої - [PERSON] та [PERSON] спричинено моральну шкоду. Відповідно до листа ПрАТ «СК «Уніка» № 000425641 від 20 травня 2021 року, страховою компанією прийнято рішення про проведення виплати страхового відшкодування моральної шкоди у розмірі по 36000 гривень [PERSON] та [PERSON] кожному. Однак, ПрАТ «СК «Уніка» нарахували загальну суму відшкодування - 72000 грн., однак фактично виплатили позивачам 57 960 грн. по 28980 грн. кожному, відрахувавши з нарахованої суми 18 % податку на доходи фізичних осіб та 1,5 % - військового збору. Вказані дій відповідача, позивачі вважають незаконними і просять стягнути з ПрАТ «СК «Уніка» безпідставно відраховану суму страхового відшкодування у розмірі 14040 гривень, крім того з посиланням на п.36.5 ст.35 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч.2 ст.625 ЦК України вважають, що є законні підстави стягнення з відповідача пені із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України та трьох відсотків річних за допущені дні прострочення виплати страхового відшкодування, а також судові витрати на правову допомогу. З урахуванням вищевикладеного, та поданою заявою про збільшення позовних вимог від 18 жовтня 2021 року просять: стягнути з ПрАТ «СК «Уніка» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 7020 гривень, стягнути з ПрАТ «СК «Уніка» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 7020 гривень, стягнути з ПрАТ «СК «Уніка» на користь [PERSON] пеню за період з 21.05.2021 року по 02.11.2021 року в розмірі 509.09 грн., 3-% річних у розмірі 95,78 гривень, інфляційні втрати у розмірі 91,32 гривень, а всього разом 696,19 гривень; стягнути з ПрАТ «СК «Уніка» на користь [PERSON] пеню за період з 21.05.2021 року по 02.11.2021 року в розмірі 509.09 грн., 3-% річних у розмірі 95,78 гривень, інфляційні втрати у розмірі 91,32 гривень, а всього разом 696,19 гривень; стягнути з ПрАТ «СК «Уніка» на користь [PERSON] та [PERSON] понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 гривень, по 3000 гривень кожному. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 червня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали. Станом на день розгляду справи року відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. В судове засідання позивачі не з`явились, від представника позивачів, адвоката Качмар А.І. надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити без участі позивачів та їх представника. Не заперечує проти заочного розгляду справи, просить збільшені позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" не надходило. Відповідно до п.1 ч. 3ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За погодженням представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Із змісту ст. 12,81 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачами [PERSON] та [PERSON] , відповідачу подано заяву за вих. № 000760/21 від 11 травня 2021 року про виплату страхового відшкодування за моральну шкоду, заподіяну внаслідок смерті матері та дружини [PERSON] яка загинула внаслідок наїзду на неї 30 квітня 2021 року водієм [PERSON] , який керував вантажним автомобілем марки «DAF XF95.380» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом марки «KRONE SDP24» д.н.з. [NUMBER] , а саме, в межах встановленого ліміту у розмірі 72000 гривень, по 36000 гривень кожному (а.с.6). Згідно заяви (розрахунку суми страхової виплати) «ПрАТ «СК «Уніка» за вих.. № 00425641 від 20.05.2021 року загальна сума страхового відшкодування становить - 72000 гривень, яка належить виплаті у рівних частинах сину і чоловіку, померлої [PERSON] , а саме, у сумі по 36000 грн. кожному. Також у даному листі зазначено, що із вказаної суми відшкодування моральної шкоди буде утримано податки відповідно до податкового законодавства України. (а.с. 21). У відповідності до виписки/особового рахунку з 20.05.2021 року по 20.05.2021 року [PERSON] та [PERSON] здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі по 28980 гривень кожному. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно статті 6 Закону України (далі - ЗУ) «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Так, відповідно до п. 22.1 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Загальні засади і порядок відшкодування моральної шкоди врегульований ЦК України. Однак, правовідносини, що виникли між сторонами виникли внаслідок наявності у відповідача договірного обов`язку з виплати страхового відшкодування, порядок здійснення якого регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним щодо вказаних правовідносин. Відповідно до ст. 164 п.п. 164.2.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є різновидом обов`язкового страхування в Україні. Під час здійснення виплат страхового відшкодування, потерпілим внаслідок ДТП, оподаткування податком на доходи фізичних осіб та військовим збором не здійснюється. До загальномісячного оподаткованого доходу не включається сума страхової виплати, страхового відшкодування або викупна сума, отримана платником податку за договором страхування від страховика-резидента, іншого ніж довгострокове страхування життя (у тому числі страхування довічних пенсій) та недержавне пенсійне забезпечення, у разі виконання таких умов: а саме, в) під час страхування цивільної відповідальності сума страхового відшкодування не може перевищувати розмір шкоди, фактично заподіяної вигодонабувачу (бенефіціару), яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати (п. 27 ч. 1 ст. 165 Податкового кодексу України). Порядок застосування п. 27 ч. 1 ст. 165 ПК України, визначається національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Згідно ст. 3 Розділу ІІ Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про затвердження Порядку застосування підпунктів 165.1.27 та 165.1.28 пункту 165.1 статті 165 розділу IV Податкового кодексу України щодо страхових виплат, страхових відшкодувань, викупних сум та пенсійних виплат, отримуваних платником податку за договорами страхування, недержавного пенсійного забезпечення, пенсійного вкладу та довірчого управління» №997 від 24.12.2010 року, при страхуванні цивільної відповідальності платника податку сума страхового відшкодування, яка не включається до загального місячного або річного оподаткованого доходу платника податку, не може перевищувати розмір шкоди, фактично завданої вигодонабувачу (бенефіціару), яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати. У разі якщо сума страхового відшкодування перевищує зазначений розмір шкоди, податковий агент від суми такого перевищення утримує та сплачує (перераховує) до бюджету податок за ставкою, визначеною Податковим кодексом України. Таким чином, єдиною умовою, за якої страхове відшкодування включається до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку є перевищення розміру шкоди, яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Згідно розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг «Про внесення змін до розпорядження Держфінпослуг від 09.07. 2010 за № 566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» із змінами № 538 від 09.04.2019, розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням, за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих встановлено у розмірі 260 000 грн. на одного потерпілого. Отже, страхові відшкодування належні позивачам, не підлягають оподаткуванню, у зв`язку з чим, відповідачем безпідставно при виплаті позивачам страхового відшкодування здійснено оподаткування вказаних виплат, із застосуванням до неї оподаткування з ПДФО і військового збору, внаслідок чого порушено права останніх. Таким чином, на підставі встановлених у справі фактичних обставин і норм чинного законодавства суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] щодо стягнення з відповідача на їх користь недоплаченого страхового відшкодування по моральній шкоді в сумі по 7020 гривень кожному є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розглядаючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачів пені та трьох процентів річних, суд виходить з наступного. Відповідно до п.36.1. ст.36 Закону № 1961-ІV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial