Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

До суду 17.10.2014 року надійшла позовна заява ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА [PERSON] ПРИВАТБАНК, у якій представник позивача за довіреністю просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 22.07.2007 року у розмірі 31 204 гривні 90 копійок та судові витрати. Заочним рішенням Славутицького міського суду від 03.12.2014 року вказані позовні вимоги були задоволені. 07.07.2015 року до Славутицького міського суду від 07.07.2015 року надійшла заява про скасування даного заочного рішення. Ухвалою Славутицького міського суду від 16.07.2015 року заочне рішення було скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні представник позивача до суду надав уточнення до позовної заяви, зменшив розмір позовних вимог, у зв,язку з тим, що за Договором без номеру від 22.02.2007 року відповідач здійснила повний розрахунок тільки 15.10.2013 року, а фактичне їх зарахування з рахунків державної виконавчої служби відбулося тільки 12 червня 2014 року, що підтверджується випискою про рух грошових коштів по картковому рахунку, вказана обставина робила неможливим визначення суми відсотків які підлягали стягненню з відповідача, оскільки був невідомий остаточний день повернення позики боржником. Але з урахуванням наданих документів, просив сягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором без номеру від 22 лютого 2007 року: у розмірі 12991,54 гривні, зокрема - 11896,70 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом за період з 01.06.2011 року по 15.10.2013 року; 500 гривень штраф (фіксована частина); 594,84 гривні штраф (процентна складова); понесені судові витрати. Відповідач про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена, в судове засідання надала письмове заперечення, вважала заявлені позовні вимоги позивачів безпідставними крім того позивачі пропустили строк позовної давності і тому просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Судом встановлено що Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] "ПРИВАТБАНК", про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк". Між ПАТ ПриватБанк, позивачем, і [PERSON], відповідачем, 22 лютого (22.02.) 2007 року було укладено кредитний договір без номеру, копія якого долучена до позовної заяви, а також надана представником банку в судовому засіданні, який складається з заяви позичальника і Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до укладеного кредитного договору від 22.02.2007 року банк надав відповідачу кредит в розмірі 15 000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.3.2., п.3.3. Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Заочним рішенням Славутицького міського суду Київської області від 13 жовтня 2011 року задоволено позов банку та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 31511,09 грн., станом на 31 травня 2011 року. Вказана заборгованість складалася з заборгованості за кредитом 16652,14 грн., відсотками - 11888,03 грн., комісією - 993,90 грн., штрафами - 500,00 грн., та 1476,72 грн. З оглянутого виконавчого листа від 13.10.2011 року по цивільній справі №2-422/2011 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором (який перебуває у вказаній цивільній справі) виконавче провадження завершено 31.10.2013 року відповідно до п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» борг сплачено в розмірі 31511 гривень 09копійок. Відповідно довідки з Відділу Державної виконавчої служби Славутицького міського управління юстиції від 27.08.2015 року №2572/2 по виконавчому провадженню ВП №3112993 всього сплачено борг на загальну суму 31511,09 гривень, останній платіж надійшов 29.04.2014 року у розмірі 13837,14 гривень як основний борг ( тіло кредиту) по виконавчому листу. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи з положень статей 1050, 625, 549-552 ЦК України, у випадку несвоєчасного повернення кредитних коштів передбачено можливість стягнення суми боргу, процентів, неустойки, розмір яких встановлюється актом цивільного законодавства або договором. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Оскільки, Відповідач виконав заочне рішення Славутицького міського суду Київської області від 13 жовтня 2011 року несвоєчасно, а саме здійснив останнє погашення заборгованості лише 15.10.2013 року, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження, то днем повернення основної суми позики слід вважати 15 жовтня 2013 року. Заборгованість [PERSON], по кредитному договору за нарахованими відсотками за період з 01.06.2011 року по 15.10.2013 року з урахуванням погашень здійснених боржником за виконавчим провадженням складає 11 896,70 грн., як вбачається з наданого розрахунку. Тому суд дійшов висновку що загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача складає: 11896,70 + 500,00 + 594,84=12991,54 гривень. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Тому на підставі наведеного суд дійшов висновку, що не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушує зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ч.2 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з позовом до відповідача [PERSON] звертався неодноразово, а саме в вересні 2011 року та в серпні 2014 року. Таким чином, перебіг строку позовної давності в серпні 2014 року був перерваний і закінчувався в серпні 2017 року. З даним позовом з вимогами до відповідача про стягнення заборгованості банк звернувся в жовтні 2014 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності. Тому в даному випадку суд прийшов до висновку, що позивачі не пропустили строк позовної давності і заперечення відповідача в цій частині безпідставне і тому заявлені позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню. За правилами ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного і

Outcome: approved