Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

У травні 2019 року позивач акціонерне товариство "Кредобанк" (далі - АТ "Кредобанк") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги АТ "Кредобанк" обґрунтовувало тим, що 11 грудня 2015 року між публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (далі - ПАТ "Кредобанк"), яке в подальшому було перейменоване в АТ "Кредобанк", та [PERSON] укладено договір про встановлення ліміту кредитування №5477316, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 20000,00 грн. Процентна ставка за користування кредитом становила 30,00% річних. Як стверджує позивач, відповідач не дотримується умов кредитного договору, своєчасно не сплачує кредит, проценти за користування ним та інші платежі за договором. З цих підстав позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про встановлення ліміту кредитування від 11 грудня 2015 року №5477316 у сумі 27440,74 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту у сумі 20000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 4810,57 грн, комісію за адміністрування кредиту у сумі 411,44 грн, пеню за прострочення позичальником строків виконання своїх зобов`язань за договором у сумі 2218,73 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 11 грудня 2015 року ПАТ "Кредобанк" та [PERSON] укладено договір про встановлення ліміту кредитування №5477316, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит шляхом встановлення ліміту кредитування по рахунку у розмірі 20000,00 грн. Процентна ставка за користування кредитом становила 30,00% річних (а. с. 13-14). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. АТ "Кредобанк" належно виконало умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 20000,00 грн (а. с. 10-12). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак [PERSON] систематично не виконував взяті на себе за договором про встановлення ліміту кредитування від 11 грудня 2015 року №5477316зобов`язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, процентів за його користування та комісії. Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення. Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно з п. 1.30 договору про встановлення ліміту кредитування від 11 грудня 2015 року №5477316за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитними правовідносинами позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної процентної ставки, визначеної у п. 1.16 договору, але не менше однієї гривні за кожен день прострочення. Пеня за прострочення позичальником строків виконання своїх зобов`язань за договором складає 2218,73 грн (а. с. 9). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. Судом встановлено, що позичальник [PERSON] прострочив сплату частини кредиту, процентів за користування ним, комісії за адміністрування кредиту, що надає право кредитодавцю вимагати у позичальника дострокового повернення кредиту, процентів за користування ним та інших платежів. Позивач реалізував своє право на дострокове стягнення усієї заборгованості за договором про встановлення ліміту кредитування від 11 грудня 2015 року №5477316 шляхом звернення до суду з позовом до позичальника, що відповідає нормі ст. 1050 ЦК України. За положеннями з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ "Кредобанк" заборгованість за договором про встановлення ліміту кредитування від 11 грудня 2015 року №5477316 у сумі 27440,74 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту у сумі 20000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 4810,57 грн, комісію за адміністрування кредиту у сумі 411,44 грн, пеню за прострочення позичальником строків виконання своїх зобов`язань за договором у сумі 2218,73 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved