Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Відділу Державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції про зняття арешту з майна, та просила постановити рішення, яким зняти арешт з нерухомого та з усього рухомого майна , яке належить на праві власності [PERSON], [ADDRESS], код [NUMBER], який помер [INFO], накладений 04.12.2012 року Івано-Франківською філією ДП «Інформаційний центр» на підставі постанови №26661882 старшого державного виконавця відділу ДВС Долинського районного управління юстиції Главача А.Я. Ухвалою Долинського районного суду від від 04.07.2016р. до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача притягнуто [PERSON]. В процесі розгляду даної справи позивачка збільшувала розмір позовних вимог (а.с.52-55), зменшувала розмір позовних вимог ( а.с.62-66). В остаточній редакції позовних вимог, позивачка [PERSON] звернулась до відповідачів Долинського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, [PERSON], [PERSON], законний представник [PERSON], третя особа: [PERSON] та просить, постановити рішення, яким зняти арешт з нерухомого майна, яке належить на праві власності [PERSON], [ADDRESS], код [NUMBER], який помер [INFO], а саме: - трьохкімнатної квартири заг.пл. 113,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS], та земельних ділянок за адресою: [ADDRESS], а саме: - земельної ділянки кадастровий номер - [NUMBER] пл. 0,100 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд; - земельної ділянки кадастровий номер - [NUMBER] пл. 0,0506 га для особистого підсобного господарства ; - земельної ділянки кадастровий номер - [NUMBER] пл. 0,0491 для особистого підсобного господарства, накладений 04.12.2012 року Івано-Франківською філією ДП «Інформаційний центр» на підставі постанови №26661882 старшого державного виконавця відділу ДВС Долинського районного управління юстиції Главача А.Я., та з усього рухомого майна, яке належить на праві власності [PERSON], [ADDRESS], який помер [INFO], накладений 04.12.2012 року Івано-Франківською філією ДП «Інформаційний центр» на підставі постанови №26661882 старшого державного виконавця відділу ДВС Долинського районного управління юстиції Главача А.Я., та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого та рухомого майна запис про арешт нерухомого та рухомого майна [PERSON], накладений 04.12.2012 року Івано- Франківською філією ДП «Інформаційний центр» на підставі постанови №26661882 старшого державного виконавця відділу ДВС Долинського районного управління юстиції Главача А.Я. Визнати за [PERSON], [ADDRESS], право власності на 1/3 частку трьохкімнатної квартири заг. пл. 113,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS], та на 1/3 частку земельних ділянок за адресою: [ADDRESS], ж саме: - земельної ділянки кадастровий номер - [NUMBER] пл. 0,100 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд; - земельної ділянки кадастровий номер - [NUMBER] пл. 0,0506 га для особистого підсобного господарства ; - земельної ділянки кадастровий номер - [NUMBER] пл. 0,0491 для особистого підсобного господарства, в порядку спадкування за законом після смерті її сина [PERSON], який помер [INFO], актовий запис № 25. Судові витрати по справі покласти на відповідачів. Свої вимоги мотивує тим , що [INFO] помер її син, [PERSON], [INFO], що постійно проживав за адресою: [ADDRESS]. На час смерті сина і по даний час вона постійно проживала разом з сином за вказаною адресою. Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 37078969 від 04.04.2014 року, виданого Долинською міською державною нотаріальною конторою, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: Спадкова справа, номер у Спадковому реєстрі 55942866, номер у нотаріуса-65, місце заведення - Долинська міська державна нотаріальна контора. До складу спадкового майна відноситься: житловий будинок за адресою: [ADDRESS]; земельні ділянки за адресою [ADDRESS]. 29.02.2016 року вона звернулась до Долинської міської державної нотаріальної контори з запитом на інформацію щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно: житловий будинок за адресою: [ADDRESS], та земельні ділянки за адресою [ADDRESS]. 30.03.2016 року нею отримано відповідь Долинської міської державної нотаріальної контори за № 224/01-16, в якій зазначено про те, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії не може бути винесена з тих причин, що 04.12.2012 року Івано-Франківською філією ДП «Інформаційний центр» було накладено арешт на все майно [PERSON] на підставі постанови №26661882 старшого державного виконавця відділу ДВС Долинського районного управління юстиції. Вона є спадкоємцем майна померлого, але накладений арешт перешкоджає їй в отриманні свідоцтва про право на спадщину. Вона намагалась отримати документ, що став підставою для накладення обтяжень на майно померлого, але отримала відповідь відділу ДВС про відмову у наданні інформації. Накладений арешт перешкоджає їй в отриманні спадщини після померлого сина. Причини не скасування арешту майна боржника, як передбачено ч.1 ст.38 ЗУ «Про виконавче провадження», їй невідомі. В позасудовому порядку вирішити питання щодо зняття арешту з спадкового майна вона не має можливості, що і стало підставою для звернення до суду. Ухвалою Долинського районного суду від 14.11.2016 року виключено з числа відповідачів Відділ ДВС Долинського РУЮ.Залучено до участі в розгляді даної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Долинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Представник позивачка [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги , які викладені в остаточній заяві про зменшення розміру позовних вимог, підтримав, однак при винесенні рішення просив не стягувати з відповідачів судові витрати. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні зменшені позовні вимоги не визнав , суду пояснив, що померлий [INFO] [PERSON] являється його батьком. На момент смерті батька він був неповнолітнім. В липні 2014 року він звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво на даний час не отримав. Просив відмовити у позові. Законний представник неповнолітньої [PERSON] , [INFO], мати [PERSON], вона ж третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що померлий [PERSON],був її чоловіком, шлюб з яким вона розірвала в 2011р. Від спільного проживання у них народилось двоє дітей син [PERSON] та дочка [PERSON]. Позивачка по справі до неї по питанню прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталась.Оскільки [PERSON], який помер [INFO], допустив заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей , яка становить 9.630.71 грн. , тому [PERSON] , як спадкоємець [PERSON], зобов'язана погасити наявну заборгованість по аліментних платежах . З вимогою сплатити заборгованість по сплаті аліментів до спадкоємців померлого вона не зверталась. Після смерті [PERSON], вона в липні 2014 року в інтересах дітей [PERSON] та [PERSON] зверталась до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Просила відмовити у позові. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Долинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Главач Я.А. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, суду пояснив, що в 2011 році Долинським районним судом буо видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON]аліментів в розмірі 900 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON]. 23.05.2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Оскільки [PERSON] в неповному об"ємі сплачував аліменти, 04.12.2012 року державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно. Акту опису майна не складалось.[INFO] боржник [PERSON] помер. 17.03.2015р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Даною постановою арешт, який був накладений, не знято. Станом на 06.02.2014 року заборгованість по сплаті аліментів становила 9130.71 грн. Після смерті [PERSON] з заявою про заміну сторони виконавчого провадження до них не звертались. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Як роз'яснено в п. 11. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року №5, при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів (статті 58, 59 ЦПК) Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до вимог ст.392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно статті 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини. Копія довідки №299 видана ОКП "Івано-Франківським ОБТІ" від 24.07.2016 року (а.с. 17) свідчить про те, що 16.04.1993 р. за [PERSON] було зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS]. Підстава для реєстрації права власності - свідоцтво про право власності видане 14.04.1993 року згідно рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 11.03.1993р. №46. Рішення про реєстрацію права власності прийняте 16.04.1993р., реєстровий запис №1720, книга №7. Переходів права власності на даний об"єкт в ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" - не реєструвалось. Копія державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 24.03.2008 року (а.с.14звор.стор.) свідчить про те , що [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] площею 0,0491га, яка розташована на [ADDRESS]. Цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства. Копія державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 24.03.2008 року (а.с.15) свідчить про те , що [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] площею 0,0506га, яка розташована на [ADDRESS]. Цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства. Копія державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 24.03.2008 року (а.с.16) свідчить про те , що [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] площею 0,1000га, яка розташована на [ADDRESS]. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.02.2014 р. підтверджує, що [PERSON] помер [INFO].(а.с.6). Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується учасниками процесу, спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], є його мати - [PERSON],позивачка по справі, син - [PERSON], дочка - [PERSON] На даний час позивачка [PERSON], не може оформити спадщину після смерті сина, так як існує обтяження на нерухоме майно, яке належить [PERSON] Так копія повідомлення в.о. завідувача Долинської МДНК О.Я.Дуткевич за № 224/01-16 від 30.03.2016р. [PERSON](а.с.8) свідчить про те, що видати cвідоцтво про право на спадщину після смерті сина [PERSON] померлого [INFO] немає можливості, оскільки 04.12.2012 року Івано-Франківською філією ДП «Інформаційний центр» було накладено арешт на все його майно спадкодавця на підставі постанови №26661882 старшого державного виконавця відділу ДВС Долинського РУЮ Главача Я.А. У п.4.17 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вказано, що якщо на спадкове майно накладено арешт, то видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Згідно відповіді в.о. завідувача державної нотаріальної контори від 02.12.2016р. №892/01-16 (а.с.84), Долинська міська державна нотаріаль наконтора повідомляє, що після смерті [PERSON], яким помер [INFO] , Долинською МДНК заведено спадкову справу за №65/2014.В нотаріальну контору за прийняттям спадщини звернулись : мама померлого - [PERSON], син - [PERSON], неповнолітня дочка - [PERSON], [INFO] Свідоцтво про право на спадщину по цій спадковій справі не видавалось, оскільки 04.12.2012 року Івано-Франківською філією ДП "Інформаційний центр" було накладеноарешт на все його майно на підставі постанови №26661882 старшого державного виконавця відділу ДВС Долинського РУЮ Главач Я.А. До сьогоднішнього дня арешт з майна померлого не знятий. Визнавати право на спадкове майно в судовому порядку можна тільки тоді, коли нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину і виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В даному випадку постанова не виносилась. Згідно п.1, 3 ч. 2ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішення, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання. За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до чч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Судом встановлено, що рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.04.2011 року в справі №2-537/2011р. вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 900 (дев'ятсот) гривень щомісячно на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] аліментів розпочати з 04 квітня 2011 року і проводити до повноліття дітей.Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.. 27.04.2011 року Долинським районним судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист № 2-537/2011р., згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.04.2011 року по справі № 2-537/2010р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 900 (дев'ятсот) гривень щомісячно на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.05.2011р. за виконавчим листом № 2-537 виданим 27.04.2011 р. Долинським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 900 (дев'ятсот) гривень щомісячно на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа (а.с.25) . Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.12.2012 року, старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-537 виданого 27.04.2011 року Долинським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 900 (дев'ятсот) гривень щомісячно на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] (а.с.27). Постановою про закінчення виконавчого провадження старшого державного виконавця відділу ДВС Долинського РУЮ Главача Я.А. від 17.03.2015р. було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-537, виданого 27.04.2011 року Долинським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 900 (дев'ятсот) гривень щомісячно на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у зв'язку із смертю боржника (а.с.29). Претензії кредитора у встановлений 6-ти місячний строк, третя особа [PERSON], до позивачки [PERSON], як спадкоємця, не пред'являла, про що нею заявлено в судовому засіданні. Державним виконавцем, виконавче провадження було закінчено, у зв"язку зсмертю боржника, але накладений 04.12.2012 року арешт знятий не був, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного законодавства. Начальник відділу ДВС Долинського районного управління юстиції відмовив [PERSON] у знятті арешту, оскільки вона не є стороною провадження (а.с.9). Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, наявність обтяження, яке вчинено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.12.2012 року, є перешкодою у вчиненні нотаріальних дій щодо нерухомого майна належного померлому [PERSON], його спадкоємцям, в т.ч. і позивачці по справі. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно спадкодавця [PERSON], неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивачка в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та необхідність захисту її права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення в цій частині позову. Суд при розгляді даної цивільної справи, розглядаючи її в межах заявлених позовних вимог, зазначає, що судовому захисту підлягають лише не визнані, оспорювані чи порушені права позивачки. Доказів на підтвердження відмови, після вступу даного рішення в законну силу, у виключенні відомостей про арешт майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна позивачкою не представлено, тому суд дійшов висновку, що такі вимоги заявлені передчасно. Здійснення реєстраційних дій є наслідком і похідним від визнання цивільного (речового) права на майно. Позивачка не навела доказів того, що посадова особа або орган, на який покладено вказані реєстраційні функції, відмовляється від здійснення належних реєстраційних дій, а так само і доказів того, що права позивача порушені діями саме вказаного органу. Суд не вбачає підстав для покладення наперед на відповідний державний орган обов'язку, який покладається на нього за законом. У разі порушення прав позивачки у даному випадку вона зможе їх захистити в порядку звернення до суду з відповідним позовом, але не в межах даної цивільної справи. Крім того, рішення суду щодо звільнення майна з -під арешту є відповідною правовою підставою для виключення його з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та додаткового застереження не потребує . Також не підлягає задоволенню позов в частині вимог визнання за [PERSON], право власності на 1/3 частку трьохкімнатної квартири заг. пл. 113,3 кв.м. за адресою [ADDRESS], та на 1/3 частки земельних ділянок за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті її сина [PERSON], який помер [INFO], виходячи з наступного: Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.п.4.17 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про права на спадщину затримується до зняття арешту. Відповідно до п.9 ч.1 ст.49 Закону України "Про нотаріат" та п.1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Обтяження припиняються на підставі відповідних документів, які свідчать про припинення причин (обставин) підстави існування обтяження. Отже документ, який є підставою для державної реєстрації припинення обтяження нерухомого майна має бути виданий органом, який ініціював виникнення чи реєстрацію такого обтяження, або відповідним судом. В даному випадку - це Долинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Як вбачається з наданих доказів позивачка зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON], проте нотаріусом не виносилась постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а лише роз"яснено, що після зняття арешту на майно спадкодавця [PERSON], позивачці [PERSON] буде видано свідоцтво про право на спадщину(а.с.8). За таких обставин, обрання позивачкою такого способу захисту цивільних прав як визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті її сина [PERSON] суперечить положенням цивільного законодавства і не можу бути задоволено. На підставі ст.ст. 316, 317 ,319, 321 392, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.50, 57 , 60 ЗУ "Про виконавче провадження",

Outcome: dismissed