Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

28 листопада 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути заборгованість у розмірі 15183,90 грн. за кредитним договором №б/н від 01.06.2007 року, а також судові витрати у розмірі 1378,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19 жовтня 2007 року позичальник [PERSON] отримав кредит у розмірі 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим, на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у Статуті ПАТ КБ «ПриватБанк». 17.07.2009 року було проведено державну реєстрацію вказаних змін. У порушення умов Договору, станом на 31 жовтня 2016 року відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № б/н від 19 жовтня 2007 року у загальному розмірі 15816,60 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 3348,87 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 9850,54 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 1625,92 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) 250,00 грн., штрафу (процентна складова) 741,27 грн. До теперішнього часу відповідач [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 19 жовтня 2007 року у добровільному порядку не погасив, тому позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. До суду надано заяву, в якій представник позивача просить розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують (а.с.21). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, проте документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Згідно положень ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Частиною\~2 ст.6 ЦК України \~передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані \~цими актами. У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України \~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст.627 ЦК України \~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досяглії згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Судом встановлено, що 19 жовтня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав у даній банківській установі ЗАТ КБ «ПриватБанк» кредит в сумі 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору, кредитний Договір складається із: заяви позичальника, умов та Правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою та тарифами банку (а.с. 7, 8, 9-14). Згідно наданих позивачем статутних документів, Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування з Закритого акціонерного товарист ва комерційний банк "ПриватБанк" на Публічне акціонерне товариство [PERSON] "ПРИВАТБАНК", про шо зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк" в новій редакції (а.с.19). 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вищевказаних змін, що вбачається з Довідки ЄРДПОУ серії АА № 241170 від 21.07.2009 року (а.с.19). При оформленні кредитної картки позичальник [PERSON] був ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку, та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, тарифами банку складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві про видачу кредиту від 19 жовтня 2007 року (а.с.7). Згідно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 19 жовтня 2007 року, відповідач [PERSON] станом на 31 жовтня 2016 року має заборгованість за кредитним договором № б/н від 19 жовтня 2007 року у загальному розмірі 3348,87 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 9850,54 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 1625,92 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) 250,00 грн., штрафу (процентна складова) 741,27 грн. (а.с.4-6). Вказаний розрахунок відповідачем [PERSON] не оспорений, заперечення на позов не надані. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені ПАТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позичальник [PERSON] свої зобовязання за укладеним кредитним договором № б/н від 19 жовтня 2007 року належним чином не виконує, наявна за вищевказаним кредитним договором заборгованість, відповідачем [PERSON] до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, тому заборгованість за вищевказаним кредитним Договором № б/н від 19 жовтня 2007 року, яка виникла станом на 31.10.2016 року, в загальній сумі 15816,60 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судовому порядку. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем та документально ним підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 1378,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved