Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

У вересні 2014 року позивач житлово-будівельний кооператив "Кристал-7" (далі - ЖБК "Кристал-7") звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. Свої позовні вимоги ЖБК "Кристал-7" обґрунтовував тим, що воно здійснює обслуговування та утримання будинку [ADDRESS]. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] Як стверджував позивач, відповідачі [PERSON] та [PERSON] мешкають у квартири [ADDRESS], за цією ж адресою зареєстроване їхнє місце проживання. [PERSON] та [PERSON] є споживачами житлово-комунальних послуг, у свою чергу, ЖБК "Кристал-7" є особливим учасником у сфері житлово-комунальних послуг, ним укладено договори про надання цих послуг з їх виконавцями. Позивач зазначив, що відповідачі належним чином не виконують зобов'язань щодо сплати за спожиті житлово-комунальні послуг, допустили заборгованість з їх оплати у сумі 22610,89 грн, що нарахована ЖБК "Кристал-7" за період грудня 2004 року по серпень 2014 року. З цих підстав позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період грудня 2004 року по серпень 2014 року у сумі 22610,89 грн, втрати від інфляції у сумі 11799,51 грн, три проценти річних за прострочення виконання зобов'язання у сумі 2781,90 грн, а також судові витрати у сумі 2564,32 грн. У ході розгляду справи представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив, що відповідач [PERSON] помер [INFO], а тому просив суд стягнути заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг у сумі 22610,89 грн, втрати від інфляції у сумі 11799,51 грн, три проценти річних за прострочення виконання зобов'язання у сумі 2781,90 грн, а також судові витрати у сумі 2564,32 грн з відповідача [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Закон України "Про житлово-комунальні послуги" регулює правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці, балансоутримувачі, управителі та споживачі житлово-комунальних послуг. Так, згідно зі ст. 1 цього Закону споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; балансоутримувачем - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; виконавцем - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; управителем - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. За цією адресою зареєстроване його місце проживання (а. с. 14). Ч. 1 ст. 384 ЦК України передбачено, що будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. За змістом ст. 18 ЖК України управління житловим фондом здійснюється власником. Відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 30 квітня 1985 року №186, житлово-будівельний кооператив організується з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва житлового будинку, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком (п. 1 Примірного статуту ЖБК).Житлово-будівельний кооператив здійснює експлуатацію і ремонт належного йому житлового будинку та утримання придомової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності (п. 15 Примірного статуту ЖБК). Ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" закріплено розподіл комунальних послуг залежно від функціонального призначення. Так, за цим критерієм комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Позивач [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг, а ЖБК "Кристал-7" - балансоутримувачем будинку [ADDRESS]. Крім того, ЖБК "Кристал-7" безпосередньо надає мешканцям вказаного будинку послуги з утримання будинку та прибудинкової території та уклало з виконавцями договори про надання інших житлово-комунальних послуг (а. с. 14). За приписами ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. П. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45, визначено, що на власника квартири покладено обов'язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної та у повному обсязі оплати за спожиті житлово-комунальні послуги, допустив заборгованість з їх оплати у сумі 22610,89 грн. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позаяк індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні, то норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначене у гривнях. При цьому, виходячи з аналізу положень ст. ст. 524, 533-535 та 625 ЦК України, грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Крім того, визначення грошового зобов'язання закріплено й у Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у ст. 1 якого передбачено, що грошове зобов'язання - це зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, щодо надання житлово-комунальних послуг є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Втрати позивача від інфляції складають 11799,51 грн, а три проценти річних за прострочення виконання [PERSON] зобов'язання щодо своєчасної та у повному обсязі оплати за спожиті комунальні послуги складають 2781,90 грн. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь а ЖБК "Кристал-7" заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг у сумі 22610,89 грн, втрати від інфляції у сумі 11799,51 грн, три проценти річних за прострочення виконання зобов'язання у сумі 2781,90 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 371,92 грн, а також витрати на правову допопогу у сумі 2192,40 грн. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 384, 322, 509, 510, 526, 610, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 18, 179 Житлового кодексу України, ст. ст. 13, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45,

Outcome: approved