Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства "Херсонський бавовняний комбінат" в якому просила стягнути з відповідача 12170,34 грн. відшкодування середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач з 1998 року по 01.10.2013 року працювала на посаді начальника цеху очисних споруд у ВАТ "ХБК". На день звільнення адміністрація відповідача з нею не розрахувалась. Заборгованість по заробітній платі складає 21491,19 грн. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними та просить стягнути з останнього середній заробіток за період з 22.12.2016 року по 16.09.2017 року. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та дослідивши долучені матеріали, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з урахування наступного. Судом встановлено, що згідно записів у трудовій книжці позивача, остання з 1998 року по 01.10.2013 року працювала у ВАТ "ХБК" на посаді майстра, а потім начальника цеху очисних споруд. 01.10.2013 року позивач звільнена на підставі наказу №44-к від 01.10.2013 року, за ст. 40 п. 1 КЗпП України, в зв'язку з ліквідацією підприємства. Відповідно до довідки від 20.05.2013 року заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем складає 15677,88 грн. на день звільнення. Станом на день звільнення, згідно довідки від 01.10.2013 року заробітна плата за період з 21.05.2013 року по 01.10.2013 року складає 5813,31 гр. Згідно довідки від 21.02.2014 року [PERSON] отримувала заробітну плату за серпень 2013 року в сумі 871,86 грн. за відпрацьовані 13 робочих днів, за вересень 2013 року в сумі 800 грн. за відпрацьовані 12 робочих днів. В матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачем заборгованості по заробітній платі. Відповідно до положень ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно вимог ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до роз'яснень викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" №13 від 24.12.1999 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таким чином, при звільненні [PERSON] відповідач не провів остаточного розрахунку з нею у день звільнення та допустив затримку розрахунку, отже, у позивача виникло право на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Визначаючи розмір середнього заробітку, суд керувався положеннями п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (далі порядок), та виходив з наступного. Згідно з ч.ч. 2,3 п. 2 порядку, термін розрахунку середньої заробітної плати складає останні два повних робочих місяці. Пунктом 8 зазначеного порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин) а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період. Середньоденна заробітна плата [PERSON] дорівнює 66,87 грн. - 871,86 грн. (серпень 2013 року) + 800 грн. (вересень 2013 року) / 25 робочих днів за два місяці (13 робочих днів у серпні 2013 року + 12 робочих днів у вересні 2013 року). Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 31.03.2014 року у справі №666/426/14-ц з відповідача на користь позивача стягнуто середній заробіток за період з 02.10.2013 року по 31.03.2014 року в сумі 8492,49 грн. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 09.02.2015 року у справі 666/245/15-ц з відповідача на користь позивача стягнуто середній заробіток за період з 01.04.2014 року по 20.01.2015 року в сумі 14042,70 грн. Заочним рішенням Херсонського міського суду від 21.02.2017 року у справі №766/17064/16-ц з відповідача на користь позивача стягнуто середній заробіток за період з 21.01.2015 року по 21.12.2016 року в сумі 32298,20 грн. Кількість днів прострочення остаточного розрахунку з 22.12.2016 року по 16.09.2017 року складає 182 робочих дня (7 робочих днів у грудні 2016 року + 20 робочих днів в січні 2017 року + 20 робочих днів в лютому 2017 року + 22 робочих дня у березні 2017 року + 19 робочих днів у квітні 2017 року + 20 робочих днів у травні 2017 року + 20 робочих днів у червні 2017 року + 21 робочий день у липні 2017 року + 22 робочих дня у серпні 2017 року + 7 робочих днів у вересні 2017 року). Загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 12170,34 грн. (66,87х182), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, враховуючи те, що позивача звільнено від сплати судового збору за подачу позову у даній категорії справ, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1600 грн.

Outcome: approved