Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Добровеличківська районна державна адміністрація Кіровоградської області, як орган опіки і піклування, в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому зазначила, що [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є матір'ю одиначкою, відомості про батька дітей внесенні згідно ч.1 ст.135 СК України. За час проживання на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області зарекомендувала себе із негативної сторони, а саме: не працює, веденням господарства не займається, схильна до бродяжництва, веде аморальний спосіб життя, участі у вихованні дітей не приймає, тому вказані обставини спонукали позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та обґрунтувала їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Додала, що [PERSON] не цікавиться долею своїх дітей, не бажає створити умови для нормального проживання дітей, не має постійного місця роботи, негативно характеризується по місцю постійного проживання, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. Крім того [PERSON] відмовилась від своїх дітей та віддала їх у комунальний заклад "Кіровоградський будинок дитини". Також ім'я батька у свідоцтві про народження дітей зазначене у відповідності до 135 Сімейного Кодексу України, а саме [PERSON]. Представник позивача пояснила, що прізвище батька дітей [PERSON] взяте від батька відповідачки. На даний час діти перебувають у статусі як такі, які позбавлені батьківського піклування та перебувають на утриманні у бабусі [PERSON]. Донька відповідачки [PERSON] має групу інвалідності, потребує постійно уваги, дитину доглядає бабуся [PERSON] В судовому засіданні представник позивача просила винести заочне рішення у даній справі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялась вчасно належним чином. Причини неявки суду не відомі. З огляду на ті обставини, що позивач не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести такий розгляд на підставі наявних у справі доказів . Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане повторно Добровеличківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 14.06.2017, а.с.5) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], видане виконавчим комітетом Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області 16.05.2017, а.с. 6 ). Відповідачка є матір'ю - одиначкою, про що свідчать витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] № 00018207281 від 14.06.2017 (а.с.7) та [PERSON] №00018207184 від 14.06.2017 (а.с.8) де зазначено, що державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України ( за вказівкою матері). З довідки про склад сім'ї № 02-39-269 від 27.06.2017, виданої Дружелюбівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області з'ясовано, що [PERSON] зареєстрована та проживає на території Дружелюбівської сільської ради, Добровеличківського району, Кіровоградської області( а.с.9). Згідно характеристики виданої Дружелюбівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області від 27.06.2017 № 02-39-275, [PERSON] [INFO], від дня народження по теперішній час зареєстрована та проживає в с.Дружелюбівка, Добровеличківського району, Кіровоградської області, не одружена, має двох малолітніх дітей. [PERSON] не навчається та не працює, проживає на кошти від виплат на дітей. Належним чином не займається вихованням дітей, надовго відлучається із дому, залишає своїх дітей на свою матір. На неодноразові зауваження працівників сільської ради не реагує ( а.с.10). Відповідно до розписки від 12.06.2017 [PERSON] відмовилася від своїх дітей [PERSON], [PERSON] ( а.с.11). Актами закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я від 14.06.2017 року підтверджено, що дітей [PERSON] та [PERSON] передано КЗ "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу", діти поступи до закладу 07.06.2017 ( а.с.12-13). Із наказу начальника служби у справах дітей Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 19.06.2017 року № 106, малолітніх [PERSON], [PERSON] поставлено на первинний облік , як дітей, які залишились без батьківського піклування ( а.с.14). Із наказу начальника служби у справах дітей Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 19.06.2017 року № 107, малолітніх [PERSON], [PERSON] тимчасово влаштовано у сім'ю бабусі [PERSON] до вирішення питання про встановлення опіки ( а.с.15). Комісією з питань захисту прав дитини Добровеличківської РДА Кіровоградської області винесено рішення № 24 від 21.06.2017 року про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 16). Добровеличківською РДА Кіровоградської області, як органом опіки та піклування, 07.07.2017 року надано висновок № 01-32/198/1 про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], стосовно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей. Донька [PERSON] має групу інвалідності, потребує постійно уваги, дитину доглядає бабуся [PERSON] На весні 2017 року [PERSON] народила ще одну дитину [PERSON] [INFO]. Мати життям та здоров'ям дитини не цікавилася. Дітей вона залишила в КЗ "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу", написавши відмову від дітей. Діти відповідачки були поставлені на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування і тимчасово влаштовані в сім'ю бабусі [PERSON] Місце перебування матері на даний час не відоме. З метою соціального та правового захисту малолітніх [PERSON] та [PERSON], орган опіки та піклування вважає за необхідне позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно зазначених малолітніх дітей ( а.с. 17-18). Суд наголошує, що в Україні дитинство охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Держава має забезпечувати належні умови для виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності (стаття 4 Закону України „Про охорону дитинства"). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1 Кодексу). Відповідно до ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди використовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Статтею 27 Європейської конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року, (ратифікованої Україною 27.02.1991 року), держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав при вирішенні спорів про позбавлення батьківських прав" суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Крім того, зазначеною Постановою Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності суд вважає, що відповідач без поважних на те причин не виявляла материнської турботи та піклування до дітей, веде аморальний спосіб життя, не займається веденням домашнього господарства, а також взагалі не піклується малолітньою [PERSON], яка хворіє церебральним паралічем та має групу інвалідності та малолітнім [PERSON], який є немовлям та якому виповнилось лише 2 місяці від народження. Крім того відповідач не вживала заходів щодо повернення дітей у сім'ю, не зверталася до служби у справах дітей Добровеличківської РДА Кіровоградської області, до виконкому Дружелюбівської сільської ради, а також до КЗ "Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу". Отже суд вважає, що її необхідно позбавити батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], передавши дітей органу опіки та піклування Добровеличківської РДА для подальшого влаштування. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Частиною 3 статті 166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач, має право вимагати стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, а відповідач зобов'язана їх сплачувати, тому позовну вимогу щодо стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей необхідно задовольнити повністю. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог . Отже з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати на загальну суму 1280 гривень 00 копійок. На підставі ст. ст. 164 - 167 СК України, ст. ст. 27, 28, 29 Європейської конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, рішення Європейського суду від 18 грудня 2008р. по справі "Савіни проти України", постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав " №3, від 30.03.2007 року,

Outcome: approved