Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що вироком Андрушівського районного суду від 10.11.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного йому покарання з випробуванням встановивши при цьому іспитовий строк на 1 рік. Згідно вироку [PERSON] 12.08.2014 року, близько 16 год. керуючи автомобілем марки "Заз-Део" номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], рухаючись по автодорозі Житомир - Сквира в напрямку м. Андрушівка зі швидкістю 80 км/год, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу під час руху, внаслідок чого допустив зіткнення з мопедом "Мустанг" під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку. Внаслідок зіткнення [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. Тому він в період з 12.08.2014 року по 14.08.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні у Андрушівській центральній районній лікарні і витрати на його лікування склали 536,58 грн. Крім того, в період з 14.08.2014 року по 15.09.2014 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Житомирській обласній клінічній лікарні ім. О.Ф.Гербачевського, і витрати на його стаціонарне лікування склали 8392,64 грн. Прокурор просив вказані кошти стягнути з відповідача. В ході розгляду справи прокурор зменшив позовні вимоги, на підставі уточнюючої довідки з Житомирської обласної клінічної лікарні ім. О.Ф.Гербачевського, яка надійшла на запит суду та згідно якої загальна вартість лікування складає 7659,14 грн. Позов підтримує з врахуванням зменшення позовних вимог та просить його задовольнити. Відповідач первісні позовні вимоги визнав частково. В частині стягнення коштів на користь Андрушівської районної лікарні визнав повністю, а щодо лікування поетрпілого в Житомирській обласній клінічній лікарні не визнав, посилаючись на те, що він особисто надавав кошти на придбання ліків для потерпілого. В подальшому після зменшення позовних вимог та надання інформації про склад витрат, які входять до вартості одного ліжко-дня визнав позов повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що вироком Андрушівського районного суду від 10.11.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, та призначено йому покарання. З вироку вбачається, що [PERSON] 12.08.2014 року, близько 16 год. керуючи автомобілем марки "Заз-Део" номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], рухаючись по автодорозі Житомир - Сквира, в напрямку м. Андрушівка зі швидкістю 80 км/год, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу під час руху, внаслідок чого допустив зіткнення з мопедом "Мустанг" під керуванням [PERSON]. Внаслідок чого [PERSON] отримав множинні тілесні ушкодження які є небезпечними для життя та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (а.с.6). У зв"язку з отриманними тілесними ушкодженнями в період з 12.08.2014 року по 14.08.2014 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Андрушівській центральній районній лікарні та за вказаний період витрати на його лікування склали 536,58 грн. (а.с.7). Крім того, в період з 14.08.2014 року по 15.09.2014 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Житомирській обласній клінічній лікарні ім. О.Ф.Гербачевського, та за вказаний період витрати на його стаціонарне лікування склали з врахуванням уточнюючої інформації, 7659,14 грн. (а.с. 44). Згідно ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду, обов"язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою. Отже, суд вважає що внаслідок винних дій відповідача закладами охорони здоров"я на лікування потерпілого [PERSON] витрачені кошти, а саме Андрушівською районною лікарнею в сумі 536, 58 грн. та Житомирською обласною клінічною лікарнею в сумі 7659, 14 грн., які підлягають стягненню з [PERSON]. Відповідно до ч. 1ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 16.07.1993 року № 545; термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню, оскільки відповідач вчинив злочин, внаслідок якого потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні в , що підтверджується матеріалами справи та наданими доказами. Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved