Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

18 квітня 2017 року Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «ПриватБанк» звернулось до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON], [INFO] з позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 20 вересня 2006 року у розмірі 6293,27 грн., а також судовий збір в розмірі 1600,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20 вересня 2006 року позичальник [PERSON] отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 72,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20 вересня 2011 року. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим, на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у Статуті ПАТ КБ «ПриватБанк». 17 липня 2009 року було проведено державну реєстрацію вказаних змін. Також у позові зазначено, що 05 листопада 2008 року [PERSON] помер. 23 жовтня 2016 року позивачем була направлена до Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області претензія кредитора. 07 листопада 2016 року отримано відповідь Василівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON]. 06 грудня 2016 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно з яким позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті [PERSON] 05 листопада 2008 року, заборгованість позивальника перед банком за кредитним договором № б/н від 20 вересня 2006 року становить 6293,27 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 5749,55 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 543,72 грн. До теперішнього часу заборгованість за кредитним договором № б/н від 20 вересня 2006 року у добровільному порядку не погашена, тому позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Проте, у змісті позову та окремим письмовим клопотанням представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON]О просить розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення, на підставі наявних у справі документів, не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте на адресу суду надано відповідачем [PERSON] заяву, в якій відповідачка просить відмовити у повному обсязі в задоволенні позовних вимог, предявлених до неї ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення боргу кредитором. посилаючись на пропуск строку звернення позивача до суду з даними позовними вимогами, оскільки про смерть сина [PERSON] позивачу стало відомо ще у березні 2009 року та на підтвердження даних обставин відповідачкою [PERSON] долучені письмові документи (а.с.56, 57-59). Дослідивши письмові матеріали справи та надані сторонами докази на обгрунуванння заявлених позовних вимог а на обґрунтування заперечень проти позову, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч.1,2 ст.12 ЦК України кожна особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом Відповідно до ст.ст.11,27,60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Згідно положень ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 20 вересня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 72,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20 вересня 2011 року. Згідно умов укладеного договору, кредитний Договір складається із: заяви позичальника, умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 7, 8-13). При оформлені кредитної картки відповідач був ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у письмовій заяві та погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами (а.с.10, 11-46). Згідно наданих позивачем статутних документів, Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування з Закритого акціонерного товарист ва комерційний банк "ПриватБанк" на Публічне акціонерне товариство [PERSON] "ПРИВАТБАНК", про шо зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк" в новій редакції (а.с.25). 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вищевказаних змін, що вбачається з відомостей з ЄДРПОУ від 27.12.2016 року (а.с.22-25). 05 листопада 2008 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 10 листопада 2008 року Балківською сільською радою Василівського району Запорізької області за актовим записом № 92, серії 1-ЖС № 115573, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.15). 12 жовтня 2016 року кредитор ПАТ КБ «ПриватБанк» пред'явив вимоги до спадкоємців, направив на адресу Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області заяву-претензію від 12 жовтня 2016 року за вих..№SAMDN34000009177724, копія якої є в матеріалах справи (а.с.16). 25 жовтня 2016 року Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області на адресу ПАТ КБ «ПриватБанк» направлено лист, в якому повідомлено про заведення державною нотаріальною конторою спадкової справи за № 151/2009 після смерті [PERSON] та зазначено, що на теперішній час до нотаріальної контори з питань прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулась його мати [PERSON] Станом на 12 жовтня 2016 року свідоцтва про право на спадщину за законом не видавалися (а.с.19). 25 листопада 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до відповідачки [PERSON] з вимогами сплатити заборгованість позичальника [PERSON] у розмірі 6293,27 грн. (а.с.20). З відповіді Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області за № 241/01-16 від 26 квітня 2017 року, вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті 05 листопада 2008 року [PERSON] заведена спадкова справа № 151/2009 (а.с.37, 38). Згідно витребуваної судом копії матеріалів спадкової справи за № 151-09, заведеної 29 квітня 2009 року Дніпрорудненською державною нотаріальною конторою Запорізької області вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], 29 квітня 2009 року до Дніпрорудненської державної нотаріальної контори звернулася мати спадкодавця - [PERSON], [INFO] (а.с.40-43). При житті заповіти [PERSON] складені не були, що вбачається з Інформаційної довідки №47497926 зі Спадкового реєстру, сформованого 21 квітня 2017 року Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області (а.с.39). Відповідно до довідки № 360 від 26 квітня 2017 року, виданої Балківською сільською радою Василівського району Запорізької області, за адресою: вулиця Щорса ([PERSON]), будинок № 77 в селі Балки Василівського району Запорізької області, на день смерті та протягом шести місяців після смерті [PERSON], який помер 05 листопада 2008 року, були зареєстровані та проживали: мати [PERSON], [INFO] та батько [PERSON], [INFO] (а.с.36). Згідно довідки №361 від 26 квітня 2017 року, виданої Балківською сільською радою Василівського району Запорізької області, [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: вулиця Щорса ([PERSON]), будинок 77 в селі Балки Василівського району Запорізької області (а.с.35). Також, з долученої до заперечень відповідача [PERSON]І документів, а саме: відповіді ПАТ КБ «ПриватБанк» № 38.0.0.0.0/41 20121012/179 від 19.10.2012 року на її звернення від 10.10.2012 року та роздруківки заявки від 01.06.2017 року вбачається, що у березні 2009 року до ПАТ КБ «ПриватБанк» було надано рішення суду про погашення заборгованості померлого з [PERSON] в розмірі 2595,00 грн. та вказана сума списана в рахунок погашення матеріального збитку позивача та вказані кошти покрили частину боргу за договором № SAMDN34000009177724 (а.с.57-59). Відповідно до положень ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч.2 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.1281 ЦК спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами 2 і 3 цієї статті, позбавляється права вимоги. За змістом зазначених норм вбачається, що у разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника за зобовязанням. Разом з тим, відповідно до ст.1297 ЦК України, згідно якої спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Зокрема, згідно ст.1299 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ч.4 ст.1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно положень ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Тобто, вимогами чинного цивільного законодавства України передбачений обовязок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1\~ст.179 ЦПК\~України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» спадкоємці боржника є боржниками перед кредитором лише за умови прийняття спадщини та у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Факт одержання матірю померлого боржника [PERSON], майна в порядку спадкування після смерті сина [PERSON] не доведений. В матеріалах справи відсутні відомості щодо одержання у спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON], відповідачем [PERSON] будь-якого майна та документальних підтверджень щодо вартості цього майна. Банк жодними доказами не довів наявність спадкового майна, одержаного відповідачем у спадщину й можливості погашення зобов'язання спадкодавця перед кредитором за рахунок такого майна. З огляду на положення ч.1 ст.1282 ЦК України, за якими на спадкоємця покладається обов'язок задовольнити вимоги кредитора лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину, та враховуючи відсутність в матеріалах справи даних щодо одержання у спадщину будь-якого майна та щодо вартості спадкового майна, одержаного відповідачкою [PERSON], та враховуючи, що позивачем не надано допустимих доказів на підтвердження складу спадкового майна, вартості майна, одержаного відповідачем [PERSON] у спадщину та оскільки матеріали справи не містять у собі відомостей про майно, майнові права, одержані відповідачем [PERSON] у спадщину після смерті [PERSON], в межах вартості якого вона зобовязана задовольнити вимоги кредитора ПАТ КБ «Приватбанк», тому суд вважає недоведеними позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за даним кредитним договором. Крім того, з позовної заяви та наданих позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» доказів на обґрунтування заявлених ним позовних вимог не вбачається строку, з якого позивач дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини після смерті позичальника [PERSON], при цьому претензія кредитора до нотаріальної контори направлена лише 12.10.2016 року (а.с.16). Разом з тим, з долученої до заперечень відповідача [PERSON] документів, а саме: відповіді ПАТ КБ «ПриватБанк» № 38.0.0.0.0/41 20121012/179 від 19.10.2012 року на звернення [PERSON] від 10.10.2012 року та роздруківки заявки від 01.06.2017 року вбачається, що позивачу ПАТ КБ «ПриватБанк» у березні 2009 року вже було відомо про смерть позичальника [PERSON] з безпосереднього звернення 10.10.2012 року матері спадкодавця [PERSON] з приводу списання в рахунок погашення матеріального збитку позивача грошових коштів в розмірі 2595,00 грн. за кредитним договором № SAMDN34000009177724 (а.с.57-59). За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. З врахуванням того, що позивачу ПАТ КБ «ПриватБанк» стало відомо про смерть [PERSON] у березні 2009 року та 12 жовтня 2016 року позивач звернувся до Василівської державної нотаріальної контори з вимогою-претензією щодо погашення суми заборгованості у розмірі 6293,27 грн. спадкоємцями померлого [PERSON], тому суд вважає, що кредитором не було дотримано вимоги норми статті 1281 ЦК України щодо строків предявлення ним вимог до спадкоємців. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що кредитором не були дотримані вказані правові норми статті 1281 ЦК України щодо строків предявлення ним вимог до спадкоємців, та у такому випадку кредитор спадкодавця позбавляється права вимоги, згідно положень ч.4 ст.1281 ЦК України, у звязку з чим в задоволенні заявлених позовних вимог суд вважає необхідним відмовити. Крім того, у звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог, суд також відмовляє позивачу ПАТ КБ «ПриваБанк» у відшкодуванні понесених ним судових витрат у вигляді судового збору, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed