Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору №K2U4RF80712639 від 22.05.2012 року відповідачка [PERSON] 22.05.2012 року отримала кредит у розмірі 15211,26 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказує, що ПАТ КБ "ПриватБанк" с правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування з ЗАТ КБ "ПриватБанк" на ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", про що зазначено у п.1.1. статуту ПАТ КБ "ПриватБанк". Зазначає, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис останньої у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати. Позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Крім того, вказує, що відповідачка у порушення умов кредитного договору зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 20.10.2016 року має заборгованість за кредитом у розмірі 40 523,56 грн., з яких: 12 171,59 гри. - заборгованість за кредитом; 9,59 гри. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1 848,15 гри. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 26 494,23 гри. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Зазначає, що відповідно до рішення Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз" м.Дніпропетровська від 10.02.2014 року з відповідачки на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" було стягнуто 19 495, 19 грн., у зв'язку з чим сума заборгованості, яка підлягає стягненню становить 21 028,37 грн., 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 051,42 грн. - штраф (процентна складова), а всього 22 579,79 грн., яку просить стягнути з відповідача, шляхом задоволення позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву в якій позов підтримав, просив його задоволити повність з підстав, викладених в ньому та проводити розгляд справи у його відсутності на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, тому суд з урахуванням положення п.5 ст.74, ст.224 ЦПК України та заяви представника позивача, в якій він не заперечував проти такого розгляду справи, приходить до висновку про можливість слухати справу у її відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язуєть повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Судом встановлено, що 22.05.2012 року між сторонами був укладений кредитний договір №K2U4RF80712639, відповідно до умов якого відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 15 211,26 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того, слід зазначити, що підписання вищезазначеного договору є прямою і безумовною згодою відповідачки на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис останньої у заяві. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати. Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. При укладанні вищезазначеного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплаті процентів у разі прострочення повернення чергової частини позики. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно 4.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка у порушення умов вищезазначеного договору зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 20.10.2016 року має заборгованість за кредитом у розмірі 40 523,56 грн., з яких: 12 171,59 гри. - заборгованість за кредитом; 9,59 гри. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1 848,15 гри. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 26 494,23 гри. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Крім того, слід зазначити, що відповідно до рішення Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз" м.Дніпропетровська від 10.02.2014 року з відповідачки на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" було стягнуто 19 495, 19 грн., у зв'язку з чим сума заборгованості, яка підлягає стягненню становить 21 028,37 грн., 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 051,42 грн. - штраф (процентна складова), а всього 22 579,79 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Враховуючи вищевикладене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, обґрунтовані належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1 378 гривень. На підставі викладеного, ст.ст.525, 526, 610-612, 615, 629, 638, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved