Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

25.08.2020 представник позивача [PERSON] адвокат Доценко Н. В. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з наступними вимогами: визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] право на земельну частку (пай), площею 5,34 умовних кадастрових гектара із земель реформованого КСП "Таранівка" на території Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, що належало померлому на підставі рішення Зміївської районної державної адміністрації № 656 від 31.12.1996, що посвідчувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ №\~0142820 від 01.08.1997 по КСП "Таранівка". На обґрунтування позову представник позивача [PERSON] адвокат Доценко Н. В. зазначила, що \~ \~ \~ \~ [INFO] в селі Таранівка Зміївського району Харківської області помер батько позивача [PERSON] . Останнім місцем проживання та реєстрації [PERSON] була наступна адреса: [ADDRESS] . На день смерті за цією ж адресою були зареєстровані та проживали син померлого - [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , та онука [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог Цивільного кодексу України у 2004 році державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Чернолясовою Т. В. була відкрита спадкова справа. Інші спадкоємці померлого, відповідачі по справі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] скориставшись правом, наданим ст. 1268 Цивільного кодексу України, відмовилися від прийняття спадщини. 08.04.2005 позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом. До складу спадкового майна, на яке видане свідоцтво, входить жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Наразі позивачу стало відомо, що його батько - [PERSON] отримував сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0142820 від 01.08.1997 по КСП "Таранівка" на території Таранівської сільської ради на підставі рішення Зміївської районної державної адміністрації №\~656 від 31.12.1996, розмір земельної ділянки 5,34 умовних кадастрових гектарів. Проте, оформити свої спадкові права позивач не має можливості, оскільки втрачений оригінал сертифікату, серії КВ № 0142820, а отримати його дублікат немає можливості. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою судді Зміївського районного суду від 14.09.2020 провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання на 13.10.2020. 21.09.2020 та 29.10.2020 представник третьої особи, Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, - Найдьон М. О., подала заяви, в яких вказала, що Таранівська сільська рада, як третя особа згідна з викладеними обставинами в заяві та не заперечує проти задоволення її вимог в повному обсязі, просила розглядати справу по позовній заяві без присутності представника Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, в зв`язку з виробничим навантаженням та прийняти рішення згідно чинного законодавства (а. с. 37, 51). 13.10.2020 в зв`язку з неявкою відповідачів відкладено підготовче засідання. 19.11.2020 та 20.01.2021 в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному підготовче засідання відкладено. 13.01.2021 міський голова Голодніков П. В. подав заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області та представника Таранівської сільської ради, в зв`язку з виробничим навантаженням та прийняти рішення згідно чинного законодавства (а. с. 68). 09.03.2021 представник третьої особи [PERSON] подала заяву, в якій просила замінити третю особу у справі з Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області на правонаступника - Зміївську міську раду Чугуївського району Харківської області та розглянути справу за відсутності представника Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (а. с. 78-79). 11.03.2020 представник позивача адвокат Доценко Н. В. подала клопотання, в якому просила залучити до участі у справі у якості правонаступника третьої особи - територіальну громаду Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 12.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 07.04.2021. 18.03.2021 представник третьої особи Шатна М. С. подала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника Зміївської міської ради за наявними матеріалами в справі. 26.03.2021 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив, в якому позов [PERSON] визнала, просила його задовольнити та розглянути справу за її відсутності. 30.03.2021 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив, в якому позов [PERSON] визнала, просила його задовольнити та розглянути справу за її відсутності. 02.04.2021 від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив, в якому позов [PERSON] визнав, просив його задовольнити та розглянути справу за його відсутності. 07.04.2021 представник позивача - адвокат Доценко Н. В. подала заяву, в якій просила судовий розгляд справи проводити за її та позивача відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Належним чином повідомленні учасники справи на судове засідання не з`явилися. \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що всі учасники справи на судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Спірним є право у порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) розміром 5,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Таранівка" на території Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, що належало [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія КВ № 0142820 від 01.08.1997 по КСП "Таранівка". Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , копія якого додано до позову, батьками позивача [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а. с. 9). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (копія на а. с. 10). З довідки Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області № 627 від 30.06.2020 вбачається, що [PERSON] , дійсно був зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 1980 року по день смерті [INFO] . На день смерті разом з померлим були зареєстровані його син [PERSON] , [INFO] , його невістка [PERSON] , [INFO] , його онука [PERSON] , [INFO] , та його онука [PERSON] , [INFO] . Крім них за вище вказаною адресою більше ніхто не був зареєстрований (а. с. 13). Згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, 08.04.2005 посвідченого державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Чернолясовою Т. В., зареєстрованого в реєстрі за № 1-601, спадкова справа № 874/2004, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації", спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його син [PERSON] , спадщина, на яку видано свідоцтво складається з жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] (а. с. 11, 12). З листа відділу у Зміївському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області № 29-20-0.23,2-134/111-20 від 06.07.2020 вбачається, що [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0142820 від 01.08.1997 по КСП "Таранівка" на території Таранівської сільської ради на підставі рішення Зміївської районної державної адміністрації від 31.12.1996 № 656, про що свідчить підпис у Книзі реєстрації сертифікатів по КСП "Таранівка". Державні акти на право власності на земельні ділянки виділені в натурі, взамін сертифіката серії КВ № 142820, на ім`я [PERSON] не видавались. Земельній ділянці розміром 5,34 га умовних кадастрових, яка посвідчена сертифікатом, при виділенні в натурі буде присвоюватись три кадастрових номери, так як вона складається із трьох видів сільськогосподарських угідь це: рілля, сінокоси та пасовища (а. с. 14). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №\~2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~У відповідністю зі ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~У відповідністю зі ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. \~ \~ \~ \~У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Статтями 1261, 1262 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~ \~ \~ \~У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Таким чином, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Прийнявши спадщину після смерті свого батька, з яким він проживав разом на момент відкриття спадщини, позивач отримав свідоцтва про право на спадщину на майно, щодо якого були наявні правовстановлюючі документи, але не має можливості одержати свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай), оскільки не зберігся оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я спадкодавця. Отже, позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази, якими підтверджується, що він є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , спірне право на земельну частку (пай), входить до складу спадщини, на яку він не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки позивачем надано належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження обставин, викладених в обґрунтування позову, а відповідачі визнали позов у повному обсязі, у справі є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. За таких обставин, позовна заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved