Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

13.12.2019 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації. В обґрунтування позову ПрАТ «Страхова компанія «АРСК» зазначила, що 28.09.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Citroen C4», державний реєстраційний номер [NUMBER] , та транспортного засобу «Volkswagen Pointer», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Внаслідок ДТП вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2017 року у справі № 331/6915/17 було визнано [PERSON] , під керуванням якого перебував автомобіль «Volkswagen Pointer», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту - автомобіля засобу «Citroen C4», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно з умовами вказаного Договору, на підставі страхового акту № АХА2234480 від 10.10.2017 року, рахунку зі станції технічного обслуговування, зібраних документів, а також загальної вартості запчастин та ремонтних робіт, необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля «Citroen C4», державний реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб складає 9 750,55 грн., виплата якої підтверджується платіжним дорученням № 379 335 від 11.10.2017 року. Тому, позивач просить суд стягнути у порядку суброгації з відповідача [PERSON] на його користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 9 750,55 грн., а також судові витрати по справі в розмірі 1921,00 грн. Ухвалою суду від 27.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, підтримав викладене в позовній заяві, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. В судовому засідання [PERSON] позов визнав повністю. Зазначив, що дійсно 28.09.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій його було визнано винуватим. Він не заперечує проти відшкодування матеріальної шкоди, так як дійсно порушив правила дорожнього руху і пошкодив автомобіль «Citroen C4», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Водночас позивач міг це питання вирішити у позасудовому порядку, але він жодних претензій від страхової компанії не отримував. Суд, заслухавши думку відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов до такого. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що 01.02.2017 року між Акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" та [PERSON] укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту № 30803а7жа, предметом якого є майнові інтереси вигодонабувача, що не суперечать закону та пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - «Citroen C4», державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 5-12). У подальшому, позивачем по справі було здійснено зміну найменування з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.06.2019 року (а.с. 57). 28.09.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу «Citroen C4», державний реєстраційний номер [NUMBER] , та транспортного засобу «Volkswagen Pointer», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Дані обставини встановлені та підтверджуються постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2017 про визнання [PERSON] винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч.ч.4,6 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди та факти встановлені при розгляді справи про адміністративне правопорушення є преюдиціальними фактами при розгляді цивільної справи. Як вбачається з матеріалів справи 29.09.2017 року [PERSON] до позивача звернувся із заявою про настання страхового випадку та про виплату грошового відшкодування (а.с. 16-18). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" врегульовано відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначений закон спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Загальна сума страхового відшкодування за Договором № 30803а7жа, яка була виплачена позивачем потерпілому [PERSON] становить 9 750, 55 грн. (а.с. 24). Згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування». Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди [PERSON] , в порядку суброгації. За правилами ст. 1194 ЦК України обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, настає у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди і лише в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Позивачем доведено факт завдання шкоди саме з вини відповідача, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, а відповідачем відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України цей факт не спростовано. Таким чином, до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми в розмірі 9 750,55 грн., перейшло право вимоги до відповідача по справі. За таких обставин, сума страхового відшкодування в розмірі 9750, 55 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі ухвалення рішення у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Крім того, суд звертає увагу, що пояснення відповідача щодо не звернення до нього з претензією страховою компанією спростовується матеріалами справи, а саме: досудовим попередженням від 23.09.2019 року.

Outcome: approved