Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

в лютому 2019 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом, який був уточнений в процесі розгляду справи, до ПрАТ "Суха Балка", Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 16 травня 2013 року о 13:40 год., на закритій території в Покровському районі м. Кривого Рогу - дільниці № 70 ВАТ "Криворіжшахтобуд", під час виконання ним трудових обов`язків, а саме виконанні поточного ремонту автомобіля КрАЗ 250, реєстраційний номер [NUMBER] , позивач здійснював заміну шайб у рульовій системі автомобіля. В процесі виконання цих робіт, встановивши опори під колеса автомобіля та використавши ручне гальмо, знаходячись під передньою частиною автомобіля, позивач попросив гр. [PERSON] , який раніше допомагав йому у ремонті, сісти за кермо даного автомобіля, запустити його двигун, та здійснити декілька обертів кермом з метою перевірки люфтів в рульових тягах. В подальшому, гр. [PERSON] , попередньо не переконавшись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, відновив рух керованого ним автомобіля КрАЗ 250, реєстраційний номер [NUMBER] , та допустив наїзд на позивача [PERSON] . Внаслідок таких дії позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді травматичної ампутації верхньої третини правого плеча, закритий перелом середньої третини лівої плечової кістки зі зміщенням, садна обличчя та лівого плеча. За даним випадком було порушено кримінальне правопорушення відносно гр. [PERSON] за ч. 2 ст. 286 КК України, [PERSON] визнано потерпілим. Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2014 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання 3 роки позбавлення волі, звільненого від покарання з випробуванням на 1 рік. Цивільний позов позивача [PERSON] , що був поданий в рамках даного кримінального провадження було задоволено та з ТОВ "Криворіжшахтобуд" на його користь стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 968,41 грн. та моральну шкоду у розмірі 90 000 грн. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.04.2015 року, вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2014 року в частині цивільного позову змінений та відмовлено в задоволенні цивільного позову про стягнення з ТОВ "Криворіжшахтобуд" на користь [PERSON] матеріальної шкоди. В іншій частині вирок залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 05.04.2016 року ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.04.2015 року скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.06.2016 року кримінальне провадження відносно [PERSON] за ч. 2 ст. 286 КК України направлено до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.12.2018 року [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності за ст. 291 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження відносно нього закрито. Цивільний позов до [PERSON] та ПрАТ "Суха Балка" залишено без розгляду. Позивач в позовній заяві вказує, що у червні 2015 року ПрАТ "Суха Балка" виплатила йому 90 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, однак в результаті кримінального правопорушення, яке вчинив [PERSON] , йому завдано матеріальну шкоду, яка полягає у витратах на лікування, протезування та значну моральну шкоду. Після отримання тілесних ушкоджень його життя суттєво змінилось, він втратив роботу, тривалий час проходив лікування, до теперішнього часу відчуває фантомні болі в області руки, головні болі, постійні болі у спині. Він не може вийти на вулицю, оскільки через отриману травму постійно відчуває на собі погляди людей, набрав дуже велику масу тіла. Також із-за того, що він став інвалідом ІІ групи, його родина була вимушена закрити свій бізнес та потерпіла значні втрати. Посилаючись на довідку ТОВ "Ортотех-Сервіс ГмбХ" від 18.09.2019 року, про вартість протезу правого плеча з зовнішнім джерелом енергії, що становить 493934,26 грн., позивач просив стягнути солідарно з ПрАТ "Суха Балка" та Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 493934,26 грн. та з ПрАТ "Суха Балка" 400 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Ухвалою судді Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2019 року позов залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді від 17.04.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 05.03.2020 року підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 21.12.2020 року закрито провадження по справі в частині вимог до [PERSON] , у зв`язку з його смертю. Представник позивача в судове засідання 15.04.2021 року не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину своєї неявки не повідомила суд. Представник відповідача ПрАТ "Суха Балка" направив на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області направив на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності. Так, згідно зі статтею 44 ЦПК учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, з`явлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. Враховуючи що судом неодноразово відкладався розгляд даної справи за клопотаннями представника позивача, зважаючи на те, що розгляд даної справи був призначений завчасно, дата та час судового засідання погоджувалася з усіма учасниками судового засідання, зокрема і з представником позивача, неявка представника позивача є неодноразовою, а також враховуючи причини за яких сторона позивача просить відкласти розгляд справи, зокрема зайнятість в інших засіданнях, суд визнає дані підстав відсутності в судовому засіданні не поважними та вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних матеріалів справи, за відсутності представника позивача. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 74 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ "Криворіжшахтобуд", правонаступником якого є ПрАТ "Суха Балка", що підтверджується копією трудової книжки. Так, 16 травня 2013 року о 13:40 год., на закритій території в Покровському районі м. Кривого Рогу - дільниці № 70 ВАТ "Криворіжшахтобуд", під час виконання ним трудових обов`язків, а саме виконанні поточного ремонту автомобіля КрАЗ 250, реєстраційний номер [NUMBER] , позивач здійснював заміну шайб у рульовій системі автомобіля. В процесі виконання цих робіт, встановивши опори під колеса автомобіля та використавши ручне гальмо, знаходячись під передньою частиною автомобіля, позивач попросив гр. [PERSON] , який раніше допомагав йому у ремонті, сісти за кермо даного автомобіля, запустити його двигун, та здійснити декілька обертів кермом з метою перевірки люфтів в рульових тягах. В подальшому, гр. [PERSON] , попередньо не переконавшись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, відновив рух керованого ним автомобіля КрАЗ 250, реєстраційний номер [NUMBER] , та допустив наїзд на позивача [PERSON] . Внаслідок таких дії позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді травматичної ампутації верхньої третини правого плеча, закритий перелом середньої третини лівої плечової кістки зі зміщенням, садна обличчя та лівого плеча. За даним випадком було порушено кримінальне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 2 ст. 286 КК України, [PERSON] визнано потерпілим. Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2014 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі та звільнено від покарання з випробуванням на строк один рік. Цивільний позов позивача [PERSON] , що був поданий в рамках даного кримінального провадження було задоволено в повному обсязі та з ТОВ "Криворіжшахтобуд" на його користь стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 968,41 грн. та моральну шкоду у розмірі 90 000 грн. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.04.2015 року, вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2014 року в частині цивільного позову змінений та відмовлено в задоволенні цивільного позову про стягнення з ТОВ "Криворіжшахтобуд" на користь [PERSON] матеріальної шкоди. В іншій частині вирок залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 05.04.2016 року ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.04.2015 року скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.06.2016 року кримінальне провадження відносно [PERSON] за ч. 2 ст. 286 КК України направлено до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.12.2018 року [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності за ст. 291 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження відносно нього закрито. Цивільний позов до [PERSON] та ПрАТ "Суха Балка" залишено без розгляду. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією актового запису про смерть № 539 від 03.04.2020 року. Внаслідок нещасного випадку позивач отримав травму. Первинним висновком МСЕК від 28.08.2013 року позивачу встановлена стійка втрата професійної працездатності 80% та друга група інвалідності. 17.09.2014 року було зменшено відсоток втрати працездатності до 60% втрати працездатності і ІІІ групу інвалідності безстроково, що підтверджується випискою МСЕК від 13.10.2014 серія 12ААА №002036. Відповідно до форми індивідуальної реабілітації інваліда, що видано МСЕК № 828 від 28.08.2013 року, зазначено, що [PERSON] потребує протезування, амбулаторне лікування у травматолога, за висновком ЛКК санаторно-курортне лікування. Як вбачається з довідки № 71, виданою Українським НДІ протезування, протезобудування та відновлення працездатності, [PERSON] знаходився на консультації 23.10.2013 року і він потребує протезування. Згідно постанови ВВД ФССНВУ в м. Кривому Розі № 0407/21757/21757.1/14 від 30.05.2014 року потерпілому [PERSON] були призначені витрати на стаціонарне лікування (перебування у лікарні) в розмірі 4792,89 грн., які були перераховані на рахунок підприємства УкрНДІ протезування - яке провело комплексне обстеження позивача, провело комплекс реабілітаційних заходів, визначило індивідуальні особливості для виготовлення ПОВ та ін. Постановою ВВД ФССНВУ в м. Кривому Розі № 0407/21757/21757.1/15 від 30.05.2014р. потерпілому [PERSON] були призначені витрати на придбання протезно-ортопедичних виробів в розмірі 13 388,70 грн., які були перераховані на рахунок підприємства Харківське ДДПП - яке виготовило протез для позивача. Відповідно до замовляння на виготовлення протезно-ортопедичного виробу № 427п, в якому зазначено що [PERSON] отримав протез 28.04.2014 року та претензій не має. Відповідно до ч.3 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, медичну реабілітацію, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації інваліда (у разі її складення). Фонд організовує цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоров`я застрахованого. Витрати на ліки, лікування, протезування (крім протезів з дорогоцінних металів), придбання санаторно-курортних путівок, предметів догляду за потерпілим визначаються на підставі виданих лікарями рецептів, санаторно-курортних карток, довідок або рахунків про їх вартість. Як встановлено судом, Фондом було проведене протезування позивача в 2014 році, в подальшому позивач не звертався до Фонду ні за відшкодуванням ліків, ні за протезуванням. Потерпілому, який став інвалідом, періодично, але не рідше одного разу на три роки, а інвалідам I групи щорічно безоплатно за медичним висновком надається путівка для санаторно-курортного лікування; у разі самостійного придбання путівки її вартість компенсує Фонд у розмірі, встановленому правлінням Фонду. Потерпілому, який став інвалідом, компенсуються також витрати на проїзд до місця лікування і назад. Особі, яка супроводжує потерпілого до місця лікування і назад (крім санаторно-курортного лікування), Фонд компенсує за наявності підтверджуючих документів (оригіналів) витрати на проїзд і житло за розмірами згідно із законодавством про службові відрядження. Особу, яка супроводжує на санаторно-курортне лікування інваліда, якому за висновком МСЕК або індивідуальною програмою реабілітації інваліда визначено потребу в супроводі, Фонд забезпечує путівкою без лікування (лише проживання та харчування) або компенсує такі витрати у разі самостійного придбання путівки. За отриманням путівок позивач жодного разу не звертався. Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 25.03.2008 № 23 Затверджене «Положення про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації потерпілих унаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання» (надалі - Положення). Пунктом 1.4. Положення передбачено, що потерпілі забезпечуються технічними та іншими засобами реабілітації за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд). В п.1.5. зазначено що необхідність у забезпеченні потерпілих технічними та іншими засобами реабілітації визначають медико-соціальні експертні комісії (далі - МСЕК) з розробленням індивідуальної програми реабілітації на підставі висновку лікувально-консультативної комісії лікувально-профілактичних закладів (далі - ЛКК ЛПЗ). Відповідно до п.2.1 цього положення оплата виготовлених і поставлених підприємствами технічних та інших засобів реабілітації проводиться виконавчою дирекцією Фонду та її робочими органами. Оплата перебування, проведення комплексу реабілітаційних заходів потерпілого в стаціонарі первинного та складного протезування в клініці УкрНДІ протезування або інших закладах охорони здоров`я державної та комунальної форм власності здійснюється робочими органами виконавчої дирекції Фонду. У разі, коли потерпілий виявив бажання придбати технічні та інші засоби реабілітації за ціною, що перевищує зазначену в укладених з підприємствами договорах, він сплачує різницю за власний рахунок. Перелік технічних та інших засобів реабілітації, якими забезпечуються потерпілі внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, установлений пунктом 7 Положення (далі - Перелік). Згідно п.2 Положення днем звернення за забезпеченням технічними та іншими засобами реабілітації вважається дата надходження заяви разом з усіма документами, зазначеними в пункті 3.2 цього Положення, про що робиться відмітка у журналі реєстрації. Як зазначає відповідач Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області в відзиві на позов, остання заява про протезування від [PERSON] надходила 31.03.2014 року. На підставі даного звернення позивачу був виготовлений протез. В подальшому позивач до Фонду не звертався. Відповідно п.4.5. робочий орган виконавчої дирекції Фонду за заявою потерпілого і в разі наявності висновку МСЕК, а для первинного протезування - висновку ЛКК ЛПЗ, видає потерпілому направлення на забезпечення протезними виробами до підприємства - виробника технічних засобів реабілітації не пізніше трьох днів з дати реєстрації заяви потерпілого та всіх необхідних документів у журналі реєстрації. Направлення оформлюється на бланку робочого органу виконавчої дирекції Фонду із зазначення дати та номера листа. Підприємство приймає від потерпілого (незалежно від реєстрації місця проживання) замовлення та реєструє його. Замовлення затверджується керівником підприємства. Підприємство може приймати замовлення на виготовлення протезних виробів на 1,5 - 2 місяці раніше закінчення строку їх експлуатації. Підприємство оформляє замовлення (додаток 5) і картку протезування (додаток 6), де зазначаються: тип протезного виробу; антропометричні дані; результати примірки; дата видачі виробу та його вартість. Оформлене замовлення та картка протезування, підписані лікарем та інспектором з обліку замовлень або іншими особами, уповноваженими керівником підприємства, зберігаються протягом установлених законодавством термінів. Замовлення у потерпілих за місцем реєстрації їх проживання або за місцем фактичного проживання приймають спеціалісти медико-технічної бригади підприємства за графіком, погодженим з робочими органами виконавчої дирекції Фонду. Тип протезного виробу визначає лікар медичного відділу підприємства. Виправлення в замовленні та картці протезування, що стосуються діагнозу, конструкції виробу, розмірів, може зробити лише лікар, який визначив тип протезного виробу. Зміни в замовленні затверджує керівник підприємства. Як вбачається з Довідки № 110 від 18.09.2019 року виданою "Орпотех-Сервіс ГмбХ" [PERSON] , в якій зазначено, що [PERSON] можливо виготовити протез правого плеча з зовнішнім джерелом енергії (міо), комплектація "Ott Bock" Німеччина: ліктьовий вузол електромеханічний, кість з зовнішнім джерелом енергії (міо), вартість протеза становить 493 934,26 грн., однак дана довідка підписана директором підприємства, але не лікарем, як це передбачено відповідним Положенням. На даний час немає підстав вважати, що позивач поніс будь-які матеріальні витрати в розмірі який він вказує в позові, відтак підстави для стягнення цих витрат на даний час відсутні. Також в Положенні зазначено що Фонд перераховує на рахунок підприємства вартість протезування, обстеження потерпілого і інші витрати, відповідно до договору, укладеному між Фондом та підприємством. Відповідно до наказу Мінсоцполітики України від 06.08.2019 року № 1208 затверджені граничні ціни на технічні та інші засоби реабілітації для осіб з інвалідністю, в тому числі для осіб, інвалідність яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення. Згідно цього наказу протези передпліччя із зовнішнім джерелом енергії призначені лише для учасників АТО та ООС із шифром виробу ПР 2.1.5 має граничну вартість 299 225 грн. та протези передпліччя із зовнішнім джерелом енергії призначені лише для учасників АТО та ООС із шифром виробу ПР 4.1.5 має граничну вартість 426 236 грн. Тобто, за рахунок держави подібні протези призначені лише для учасників АТО та ООС, але не для потерпілих від нещасного випадку на виробництві. Також в рахунку-фактурі № 214 від 18.09.2019 року, виданим ТОВ «Ортотех-сервіс ГмбХ» зазначений протез без шифру виробу та вартістю 493 934,26 грн., ціна якого є вище граничної ціни, затвердженої наказом Мінсоцполітики України від 06.08.2019 року № 1208. Позивач в своїй позовній заяві просить стягнути з відповідачів солідарно на його користь матеріальну шкоду у розмірі 493934,26 грн., проте суд зазначає, що матеріальна шкода - це понесені матеріальні витрати, які в подальшому можуть бути відшкодовані на користь особи, що їх понесла. Як встановлено судом, позивач на даний час не придбав вищевказаний протез передпліччя, а лише надав рахунок-фактуру про його вартості, а отже не поніс жодних матеріальних витрат. Також позивач, не просить перерахувати кошти в сумі, що відповідає вартості протезу на рахунок відповідного підприємства, як це визначено Положенням, водночас безпідставно просить стягнути 493 934,26 грн. матеріальної шкоди на його користь. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З врахуванням вищевказаних обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачів матеріальної шкоди, оскільки така не була понесена позивачем, крім цього позивач не звертався до фонду з відповідною заявою та не повідомляв, що потребує протезування, як це передбачено відповідним Положенням. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд також приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, з огляду на наступне. Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За правилом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивач в своїй позовній заяві просить стягнути з відповідача Приватного Акціонерного Товариства "Суха Балка" моральну шкоду у розмірі 400 000 грн.. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, за фактом нещасного випадку, що стався з позивачем, на виконання ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.04.2015 року по справі № 212/5576/13-к, ПрАТ "Суха Балка" було добровільно перераховано на користь позивача 90 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, що підтверджується платіжним дорученням № 19535 від 18.05.2015 року. Відповідно до ч. 5 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду по справі № 392/585/16-ц від 11.04.2018 та Постанові Верховного Суду України по справі № 6-210цс17 від 22.03.2017. Як встановлено в судовому засіданні, після скасування ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.04.2015 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України 05.04.2016 року, ПрАТ «Суха Балка» не зверталось до позивача з вимогою про поворот виконання рішення суду, кошти позивачем не повернуті в добровільному порядку. Оскільки відповідач ПрАТ "Суха Балка" сплатило 90 000,00 грн. на користь позивача [PERSON] в рахунок компенсації завданої йому моральної шкоди, подвійне стягнення моральної шкоди діючим законодавством не передбачено, а тому в задоволенні вимог в частині відшкодування моральної шкоди позивачу слід також відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed