Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

У червні 2018 року позивач публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (далі - ПАТ "УкрСиббанк") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги ПАТ "УкрСиббанк" обґрунтовувало тим, що 27 квітня 2007 року між ним та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11149792000, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 73290,00 євро на строк з 27 квітня 2007 року до 27 квітня 2028 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 11,8% річних. 27 квітня 2007 року для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за договором про надання споживчого кредиту від 27 квітня 2007 року №11149792000, ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір поруки №112088, відповідно до якого [PERSON] поручилася за належне та своєчасне виконання позичальником [PERSON] зобов'язань, які виникають з договору про надання споживчого кредиту від 27 квітня 2007 року №11149792000. Зважаючи на те, що позичальник не дотримується умов кредитного договору, не сплачує кредит, проценти за користування ним у розмірі та порядку, визначеному договором, ПАТ "УкрСиббанк" просило суд стягнути солідарно з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 27 квітня 2007 року №11149792000 у сумі 20923,27 євро, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 15742,33 євро, проценти за користування кредитом у сумі 5180,94 євро, пеню за неналежне виконання зобов'язань за договором у сумі 35192,51 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, відзив на позовну заяву не подали. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 27 квітня 2007 року АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту №11149792000, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 73290,00 євро на строк з 27 квітня 2007 року до 27 квітня 2028 року. Сторони погодили розмір процентної ставки за користування кредитом - 11,8% річних (а. с. 17-21). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ПАТ "УкрСиббанк" належно виконало умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 73290,00 євро (а. с. 40). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Повернення кредиту та сплата процентів за користування ним повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів згідно з графіком погашення кредиту - Додатком №1, який є невід'ємною частиною договору про надання споживчого кредиту від 27 квітня 2007 року №11149792000. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Однак [PERSON] не виконує взяті на себе за кредитним договором зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування, допустила заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) та процентів за користування ним у сумі 20923,27 євро. Наведені обставини підтверджуються довідкою-розрахунком заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 27 квітня 2007 року №11149792000, випискою по особовому рахунку позичальника (а. с. 40, 41-51). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошоаого зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно з п. 4.1. договору про надання споживчого кредиту від 27 квітня 2007 року №11149792000 у разі порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом Національного банку України гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті. Пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. Пеня за неналежне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором складає 35192,51 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що пред'явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред'явлення до нього позову. Зважаючи на те, що позичальник [PERSON] прострочила сплату частини кредиту, процентів за користування ним, у банку виникло право вимагати у позичальника дострокового повернення кредиту, процентів за користування ним. Позивач реалізував своє право на дострокове стягнення усієї суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 27 квітня 2007 року №11149792000 шляхом надіслання позичальнику вимоги від 29 березня 2018 року про необхідність достроково сплатити заборгованість за кредитним договором, проте [PERSON] не виконала її (а. с. 30-31, 34). Загальна сума заборгованості [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту від 27 квітня 2007 року №11149792000становить 20923,27 євро та 35192,51 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 15742,33 євро, проценти за користування кредитом у сумі 5180,94 євро, пеня за неналежне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором у сумі 35192,51 грн. З аналізу норм ст. ст. 524, 533 ЦК України можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов'язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті, зокрема кредитних, не суперечить чинному законодавству (такий висновок суду відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 16 січня 2019 року №373/2054/16-ц). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Отже, стягненню з відповідача [PERSON] на користь ПАТ "УкрСиббанк" підлягає заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 27 квітня 2007 року №11149792000у сумі 20923,27 євро та 35192,51 грн. Ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. 27 квітня 2007 року для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за договором про надання споживчого кредиту від 27 квітня 2007 року №11149792000, АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", та [PERSON] було укладено договір поруки №112088, відповідно до якого [PERSON] поручилася за належне та своєчасне виконання позичальником [PERSON] зобов'язань, які виникають з договору про надання споживчого кредиту від 27 квітня 2007 року №11149792000 (а. с. 28-29). За приписами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. П. 1.1., п. 1.3., 1.4. договору поруки від 27 квітня 2007 року №112088 встановлено, що поручитель [PERSON] відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов'язання у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобов'язання у повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо. За приписами ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов'язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов'язання не пред'явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред'явить позову до поручителя. Для зобов'язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов'язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов'язання. 29 березня 2018 року ПАТ "УкрСиббанк" змінило строк виконання основного зобов'язання, надіславши позичальнику [PERSON] письмову вимогу про дострокове погашення заборгованості (а. с. 30-31, 34). У цей же день ПАТ "УкрСиббанк" надіслало вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором поручителю [PERSON], однак остання не вжила жодних заходів, спрямованих на її виконання (а. с. 32-33, 34). Таким чином, банком у строк, передбачений ст. 559 ЦК України, було пред'явлено до поручителя вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором. Зважаючи на наведені положення договору поруки, приписи ст. 559 ЦК України, ураховуючи те, що письмову вимогу про дострокове погашення заборгованості поручителю надіслано 29 березня 2018 року, порука за договором від 27 квітня 2007 2007 року №112088 не припинена. Отже, позивач має право вимагати солідарного стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 27 квітня 2007 року №11149792000 з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] і поручителя [PERSON] на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 27 квітня 2007 року №11149792000 у сумі 20923,27 євро та 35192,51 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 15742,33 євро, проценти за користування кредитом у сумі 5180,94 євро, пеню за неналежне виконання зобов'язань за договором у сумі 35192,51 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 10091,61 грн.

Outcome: approved