Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду із цивільним позовом до ФОП [PERSON] про стягнення виплат моральної шкоди, що випливають із трудових правовідносин. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно трудового договору між працівником і фізичною особою вона прийнята на посаду продавця продовольчих товарів. Із 29 липня 2014 року по 01 грудня 2014 року перебувала у відпустці по вагітності і пологах, яка надана їй на підставі ст. 51 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв"язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням". Листок непрацездатності подала за місцем роботи. [INFO] в неї народився син [PERSON] Згідно довідки Рівненської міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Рівненського обласного відділення відповідачем було подано заяву розрахунок для виплати матеріального забезпечення на суму 5 087,88 грн. по листку непрацездатності по вагітності і пологах за період з 29 липня 2014 року по 01 грудня 2014 року. Фінансування даної заяви розрахунку здійснено платіжним дорученням на суму 5 087,88 грн. Вона неодноразово зверталася до відповідача про виплату допомоги по вагітності та пологах, телефонувала йому. Відповідач щоразу обіцяв виплатити, проте щоразу знаходив різні причини, з яких не може виплатити належні їй кошти. З грудня 2014 року не виходить на зв'язок. Затримкою належних їй виплат відповідач завдав моральної шкоди. В результаті протиправної поведінки відповідача, життя її дитини було в небезпеці. Оскільки з вини відповідача вона залишилася без коштів для існування, а син терміново потребував ліків та операції, вона змушена була звертатися до [PERSON], щоб той позичив 3 000 грн. її синові на ліки. В результаті невиплати відповідачем належних їй коштів, вона пережила глибокий затяжний стрес, який категорично протипоказаний в післяпологовий період. Просить стягнути з ФОП [PERSON] на її користь 5 087,88 грн. допомоги по вагітності та пологах та моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просила їх задоволити, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяву чи клопотання про перенесення розгляду справи не подавав, заперечень проти позову до суду не надходило. Суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а також враховуючи, що представник позивача не заперечує щодо заочного розгляду справи, прийшов до висновку про розгляд справи без участі відповідачів з постановленням заочного рішення по справі. Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Як слідує з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно трудового договору від 02 червня 2010 року, зареєстрованого 02 червня 2010 року в Рівненському міському центрі зайнятості за №17001001638, [PERSON] прийнята на посаду продавця продовольчих товарів. З 29 липня 2014 року по 01 грудня 2014 року перебувала у відпустці по вагітності і пологах. У зв"язу з цим, нею було подано листок непрацездатності за місцем роботи. [INFO] у позивача народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Згідно довідки Рівненської міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Рівненського обласного відділення №03/75 від 22.01.2015 року відповічем було подано заяву рахунок №02-К від 14.08.2014 року для виплати матеріального забезпечення на суму 5 087,88 грн. по листку непрацездатності по вагітності і пологах АГИ №092060, виданого [PERSON] за період з 29.07.2014 року по 01.12.2014 року. Фінансування даної заяви розрахунку здійснено платіжним дорученням №5796 від 27.08.2014 року на суму 5 087,88 грн. Згідно з ч. З ст. 24 Конституції України держава забезпечує створення умов, які дають жінкам можливість поєднувати працю з материнством; правовий захист, матеріальну і моральну підтримку материнства і дитинства, включаючи надання оплачуваних відпусток та інших пільг вагітним жінкам і матерям. Відповідно до ст. 141 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. У відповідності до ст.ст. 17, 20, 21 Закону України "Про відпустки", на підставі медичного висновку жінці надається оплачувана відпустка у зв"язку з вагітністю та пологами, яка обчислюється сумарно і становить 126 календарних днів (140 календарних днів - у разі народження двох або більше дітей, чи ускладнених пологів), заробітна плата за яку повинна бути виплачена за три дні до початку відпустки. Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами застрахованим особам та членам їх сімей визначає Закон України від 18.01.2001 року "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням". Відповідно до ст.51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" , підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" саме страхувальник (для позивача, яка відноситься до осіб, зазначених у частині І ст. 6 цього Закону, - це роботодавець) зобов'язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до цього Закону (п. 3). Відповідно до ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" визначено вичерпні підстави для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності. Зазначені підстави для позбавлення її права на допомогу відсутні та відповідачем не доведені. Відповідно до ст.51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах розглядаються не пізніше десяти днів з дня їх надходження. Таким чином відповідач, як страхувальник, не виконав свої обов'язки, встановлені частинами 1 та 3 ст. 50 Закону Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", не прийняв офіційне рішення про призначення або про відмову призначенні допомоги, не довів його до відома, чим фактично позбавив позивача передбаченого ст. 46 Конституції України конституційного права на соціальний захист, що включає право на забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача про виплату коштів за лікарняним листком в зв'язку з пологами підлягають задоволенню. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача моральну шкоду, завдану їй незаконною невиплатою допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами та відповідно не зарахування страхового стажу на весь період їх виплат в розмірі 5000,00 грн. Із змісту ст. 237-1 КЗпП України вбачається, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням , що грунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Судом встановлене порушення прав позивача, тому суд вважає можливим із врахуванням принципу розумності та справедливості, виходячи із загальної суми заборгованості, стягнути з відповідача на користь позивача 1 000 грн. моральної шкоди. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial