Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

23 квітня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом в якому просив зменшити розмір аліментів, який підлягає стягненню з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , із 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Свій позов обґрунтовував тим, що 12 березня 2013 року згідно рішення Центрального районного суду м. Миколаєва із позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08 січня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 11 липня 2013 року вище вказане рішення залишено без змін. Позивач зазначає, що в нього наразі виникла необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з нього в бік зменшення в зв`язку із тим, що позивач мешкає у м. Києві разом із своєю сім`єю у квартирі яку винаймає за договором оренди нерухомого майна, вартість щомісячної орендної плати становить 6 800 грн. та комунальні послуги. Позивач та його дружина наразі ніде не працюють, єдиним джерелом доходів позивача є пенсія в розмірі 8 599 грн., з якої на даний час здійснюється стягнення. На утриманні позивача перебувають дружина - [PERSON] ; неповнолітній син - [PERSON] ; неповнолітня донька дружини від першого шлюбу - [PERSON] . Починаючи з 2006 року стан здоров`я позивача погіршувався, що призвело в кінцевому результаті до втрати працездатності та отримання групи інвалідності. Окрім того дружина позивача страждає на захворювання „дегенеративно-дистрофічні зміни пояснично-крестцового відділу позвоночнику", екструзія диска LS/S1 та хронічний калькульозний холецистит та варикозну хворобу. Малолітній син має захворювання „гостра негоспітальна правобічна пневмонія", яка є хронічним захворюванням та потребує постійних витрат на лікування. Таким чином, позивач щомісяця вимушений нести витрати непомірні до його доходів на утримання сім`ї, оренду житла, підтримання свого слабкого здоров`я у мінімально задовільному стані та лікування членів своєї сім`ї, а відповідач є дієздатною особою та інших осіб окрім спільної дитини не має. Саме з цих підстав позивач звернувся до суду із даним позовом та просив зменшити розмір стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 14 травня 2020 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви, та просив позов задоволити. Відповідач заперечувала проти задоволення позову, суду пояснила, що позивач вже неодноразово намагався зменшити суму стягнення по призначеним аліментам, але йому було в цьому відмовлено, оскільки не було для цього підстав. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 березня 2013 року згідно рішення Центрального районного суду м. Миколаєва із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08січня2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 67) Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 11 липня 2013 року, рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2013 року залишено без змін (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про шлюб, встановлено, що 28 вересня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 967, виданого Відділом реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономної Республіці Крим (а.с. 9). Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , у позивача [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 13). Згідно із наданого свідоцтва про народження серія [NUMBER] та паспорту громадянина України № [NUMBER] , встановлено, що позивач має на утримання доньку дружини від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] (а.с. 14-16). Відповідно до трудової книжки серія [NUMBER] , [PERSON] не працює із 18 серпня 2019 року (а.с 21- 24). Згідно із довідки № 1325/301/01/-2017 від 27 січня 2017 року, вбачається, що [PERSON] є учасником бойових дій (а.с. 32). Відповідно до довідок та виписок із медичної картки, встановлено, що [PERSON] має різні захворюванню, зокрема такі як: ішемічна хвороба серця, кардіосклероз, дисциркулярний атеросклероз, контузія головного мозку, дисметаболічнаенцефалопатія другого ступеню (а.с. 25-31, 33). Згідно до наданої довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії та посвідчення серія [NUMBER] від 14 грудня 2018 року, встановлено, що позивач є інвалідом другої групи (а.с. 34-36). Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] має такі захворювання як: „дегенеративно-дистрофічні зміни пояснично-крестцового відділу позвоночнику", екструзія диска LS/S1 та хронічний калькулезний холецистит та варикозну хворобу (а.с. 37-40). Відповідно до виписки № 4648 та рентгену легень, встановлено, що [PERSON] хворіє на гостру негоспітальну правобічну пневмонію, яка є хронічним захворюванням (а.с. 41-42). Згідно із договору найму від 04 серпня 2019 року, встановлено, що [PERSON] винаймає квартиру разом із сім`єю, орендна плата якої становить 6 800 грн., щомісячно, а також комунальні послуги (а.с. 43-45). Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платника аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначеннірозміруаліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платникааліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 192 цього ж Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином враховуючи, в даному разі суд враховує, що [PERSON] з 13.12.2018 року є інвалідом, має у зв`язку з цим незадовільний стан здоров`я, тому позов слід задовольнити, та в подальшому стягувати з відповідача на користь [PERSON] 1/6 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з щорічною індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved