Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач ПАТ „Альфа-Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], ТОВ «ІМПУЛЬС-Н» про стягнення заборгованості, зазначивши, що 19.07.2006 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого був ВАТ «Сведбанк», а потім - ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] укладено Кредитний договір № 040/0706/75-039. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного Договору, банк зобов'язується надати [PERSON] кредит у сумі 3 535 000,00 грн., а [PERSON] зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, що випливають з основного договору, 11.08.2006 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступником якого був ВАТ «Сведбанк», а потім - ПАТ «Сведбанк») та ТОВ «ІМПУЛЬС-Н» укладено Договір Поруки № 040/0706/75-039-Р-1. Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «ІМПУЛЬС-Н», поручається за виконання [PERSON] обов'язків, що виникли на підставі основного договору, або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Банк (кредитор) свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредит у сумі 3 535 000,00 грн. В порушення умов Кредитного договору, [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 29.09.2014 р. має прострочену заборгованість за кредитом - 479 248,00 дол. США, що за курсом НБУ складає - 6 186 217,53 грн., та за відсотками 14 666,42 дол. США, що за курсом НБУ складає - 189 316,73 грн. Розмір неустойки становить - 698,76 дол. США, що за курсом НБУ складає - 9 019,72 грн. 25.05.2012 р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15.06.2012 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Таким чином, як зазначено в позовній заяві, на теперішній час усі права кредитора за вищевказаним Кредитним договором належать ПАТ «Альфа-Банк». На теперішній час заборгованість не погашена, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надано суду заяву про розгляд цивільної справи без присутності представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що ПАТ «Альфа-Банк» не є належним позивачем по справі тому як, в матеріалах цивільної справи відсутні докази щодо підтвердження відступлення прав вимоги за договором купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 р., відсутній акт приймання-передачі прав вимоги, не вказана дата відступлення, не визначена купівельна ціна прав вимоги, враховуючи, що мали місце факти змін та доповнень до кредитного договору. Відповідач вважає, що з урахуванням приписів ст.27 ЦК України договір купівлі - продажу прав вимоги від 25.05.2012 року укладений між ПАТ „ Сведбанк" та ПАТ „ Дельта Банк" та договір купівлі - продажу прав вимоги від 15.06.2012 року укладений між ПАТ „ Дельта Банк" та ПАТ „ Альфа-Банк" є нікчемними, тому Публічне Акціонерне Товариство „ Альфа-Банк" не є належним кредитором у кредитному договору № 040/0706/075-039 і як наслідок не є належним позивачем. Окрім того, до матеріалів справи не надано доказів в підтвердження права ВАТ «Сведбанк" на здійснення операцій в іноземній валюті, оскільки, відповідне право на здійснення таких операцій було надано ПАТ „ Сведбанк" Генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій № 38 лише 07.10.11року. В матеріалах цивільної справи відсутні докази взагалі отримання [PERSON] кредитних коштів як в національній так і в іноземній валюті. Окрім того, позивачем не доведено розмір заборгованості з урахуванням сплачених [PERSON] коштів. Розрахунок заборгованості наданий з 22.05.2007 р., хоча, як зазначено в позові кредит надавався 19.07.2006 р., при тому що тільки 22.05.2007 р. відповідачем сплачено суму 3 269 874,06 грн. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав. У силу ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту та в силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України зобов'язаний на засадах змагальності переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. В ході судового розгляду, а саме 03.02.2015 р. та повторно 03.03.2015 р. для повного та всебічного розгляду справи по суті судом винесені ухвали щодо обов'язкової явки представника позивача в судовому засіданні для надання пояснень. Ухвали представником позивача отримані, про що свідчать повідомлення, які містяться в матеріалах справи, однак жодного разу представник позивача не з'явився, письмових пояснень не надав, у зв'язку з чим суд розглянув справу на підставі доказів, які містяться в матеріалах цивільної справи. За матеріалами цивільної справи судом встановлено, що 19.07.2006 року між Акціонерним комерційним банком „ ТАС - Комерцбанк" та [PERSON] укладений кредитний договір № 040/0706/0706/75- 039 , згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 3535000,00 ( три мільйона п'ятсот тридцять п'ять тисяч) гривень з розрахунку 20,0% річних за користування кредитом на строк з 11 серпня 2006 року до 11 серпня 2016 року. До кредитного договору надано графік погашення кредиту та сплати відсотків до 10.08.2016 р. Відповідно до п. 1.2 зазначеного договору кредит надається банком у готівковій формі через касу банку або у безготівковій формі на підставі заяви позичальника та внесення коштів в національній валюті України на користь Відкритого Акціонерного Товариства «Трест «Запоріжалюмінбуд» в оплату за Договором купівлі-продажу, зазначеним у п. 1.4. цього договору. Відповідно до п. 1.3 зазначеного договору позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 20 (двадцять) % річних за весь строк фактичного користування кредитом. Відповідно до п. 1.4 зазначеного договору кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків по Договору купівлі-продажу № 1424 від 19.07.2006 р. між позичальником та ВАТ «Трест «Запоріжалюмінбуд» з метою придбання: приміщення № 39-б. При цьому доказів отримання [PERSON] або ВАТ «Трест «Запоріжалюмінбуд» зазначених грошових коштів (платіжного доручення про перерахування, або іншого документу) до суду не надано. 22.05.2007 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № 040/0706/75-039 від 19.07.2006 року в іноземній валюті. За умовами додаткової угоди №1 від 22.05.2007 року до кредитного договору № 040/0706/75-039 внесено зміни у новій редакції: Пункт 1.1. викладено у наступній редакції: банк має право надати Позичальнику грошові кошти з 19.07.2006 року по 21.05.2007 року у вигляді кредиту, а з 22 травня 2007 року у вигляді мультивалютної кредитної лінії, що не поновлюється , з лімітом: - у гривні 3535000,00 ( три мільйони п'ятсот тридцять п'ять тисяч 00 коп.) - доларах США 654000,00 ( шістсот п'ятдесят чотири тисячі 00 центів). За умовами п.1.2 кредит надано банком у готівковій формі через касу в доларах США та у безготівковій формі на підставі заяви позичальника та внесення коштів в національній валюті на користь ВАТ „ Трест „ Запоріжалюмінбуд" в оплату за Договором купівлі-продажу № 1424 від 19 липня 2006 року. Однак, доказів отримання [PERSON] зазначених коштів, або перерахування на користь ВАТ „ Трест „ Запоріжалюмінбуд" суду також не надано. Відповідно до договору про внесення змін та доповнень № 2 до кредитного договору № 040/0706/75-039 від 19.07.2006 р., укладеного 21.10.2010 р. сторони домовились, що на дату укладання цього договору про внесення змін та доповнень розмір строкової заборгованості за кредитною лінією, що поновлюється, складає 412 428,00 доларів США., а розмір простроченої заборгованості за кредитним договором, відповідно до п.1.2 складає 93 334,88 доларів США. Відповідно до договору про внесення змін та доповнень № 3 до кредитного договору № 040/0706/75-039 від 19.07.2006 р., укладеного 21.10.2010 р. сторони визначили, що на дату укладання цього договору про внесення змін та доповнень розмір строкової заборгованості за кредитом, що відображена на позичковому рахунку позичальника [NUMBER], складає 412 428,00 доларів США, а розмір простроченої заборгованості за кредитом на дату укладання цього договору про внесення змін та доповнень складає 81 711,28 доларів США. Окрім того, до суду надані копія статуту, установчого договору, свідоцтво про державну реєстрацію ТОВ «ІМПІЛЬС-Н», однак договору поруки, на який посилається позивач у своїй позовній заяві не надано. 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк" та ПАТ «Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах визначених даним договором, ПАТ «Сведбанк" передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк" замінює ПАТ «Сведбанк" як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк" до ПАТ «Дельта Банк" прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк" переходить (відступається) право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 37). Відповідно до п. 2.3 зазначеного витягу з Договору права вимоги переходять від продавця до покупця та обов'язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги. «Акт приймання-передачі прав вимоги» означає письмовий акт, яким документально оформлюється фактична передача Прав вимоги від Продавця до Покупця та який укладається між Продавцем та Покупцем українською мовою за формою, що суттєво відповідає формі, наведений у Додатку 3 . „Дата Відступлення" означає дату підписання Акту приймання- передачі Прав вимоги. Матеріали справи не містять належних доказів щодо наявності Акту приймання- передачі прав вимоги за договором купівлі - продажу прав вимоги від 25.05.2012 року укладеного між ПАТ „ СВЕДБАНК" та ПАТ „ ДЕЛЬТА БАНК". Таким чином, дослідивши договір купівлі - продажу від 25.05.2012 року суд приходить до висновку, що всупереч ст.ст. 10,11. 60 ЦПК України кредитори ПАТ „ Дельта Банк" та ПАТ „Сведбанк" не надали належних, допустимих та переконливих доказів чи відбувся сам факт відступлення прав вимоги за договором купівлі-продажу. 15.06.2012 року між ПАТ „ Дельта Банк" та ПАТ « Альфа- Банк" було укладено договір купівлі - продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах визначених даним договором, ПАТ «Дельта Банк" передає (відступає) ПАТ «Альфа Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Альфа Банк" замінює ПАТ «Дельта Банк" як кредитора ( стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Дельта Банк" до ПАТ « Альфа-Банк" прав вимоги до боржників, до ПАТ «Альфа- Банк" переходить (відступається) право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Проте позивачем не надано письмових доказів, які б свідчили,що відбулась переуступки прав - вимоги, і ПАТ „ Альфа- Банк" є новітнім кредитором за кредитним договором (а.с. 38-44). Аналіз умов договору купівлі-продажу прав вимоги від 15 червня 2012 року між ПАТ „ Дельта Банк" у якості Продавця та ПАТ „ Альфа- Банк" в якості Покупця , свідчить що положення цього договору містять аналогічні умови щодо визначення термінів, що і договір від 25.05.2012 року між ПАТ „Сведбанк" та ПАТ « Дельта Банк» Однак, ПАТ „ Альфа-Банк", як новий кредитор не надав ніяких доказів щодо підтвердження відступлення прав вимоги за цим договором, відсутній акт приймання-передачі прав вимог, не вказана дата відступлення, не визначена купівельна ціна прав вимог, враховуючи, що мали місце факти змін та доповнень до кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги, або мають інше значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач в своїй позовній заяві просить стягнути суму заборгованості 6 384 553,98 грн., яка складається з 6 186 217,53 грн. - за кредитом; 189 316,73 грн. по відсотках; 9 019,72 грн. - пеня за договором укладеним між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] Як зазначає позивач в своїй позовній заяві, відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк надав відповідачу кредит у сумі 3 535 000,00 грн. Згідно з графіком погашення кредиту та сплати відсотків, який є додатком до зазначеного кредитного договору, відповідач [PERSON] в термін до 10.08.2016 р. повинен сплатити банку суму розміром 7 132 393,00 грн., в яку входить як погашення тіла кредиту так і сплату відсотків за користування кредитними коштами. Відповідач не погоджуючись з наданими банком розрахунками надав у судовому засіданні платіжні доручення про сплату кредитних коштів. В ході дослідження наданих платіжних доручень, судом встановлено, що відповідачем [PERSON] було сплачено: · вересень 2006 р. - грудень 2006 р. сплачено - 332 663,02 грн. · січень 2007 р. - грудень 2007 р. сплачено - 4 159 724,39 грн. · січень 2008 р. - грудень 2008 р. сплачено - 771 443,22 грн. · січень 2009 р. - грудень 2009 р. сплачено - 711 294,56 грн. · січень 2010 р. - грудень 2010 р. сплачено - 687 420,03 грн. · січень 2011 р. - грудень 2011 р. сплачено - 571 520,57 грн. · січень 2012 р. - грудень 2012 р. сплачено - 574 749,51 грн. · січень 2013 р. - грудень 2013 р. сплачено - 575 096,35 грн. · січень 2014 р. - листопад 2014 р. сплачено - 494 265,01 грн. Тобто, загальна сума сплачених [PERSON] кредитних коштів у розмірі 8 878 176,66 грн. на теперішній час вже перевищує суму зазначену у графіку погашення кредиту та сплати відсотків. Будь-якого іншого графіку погашення кредиту суду не надано. Наданий позивачем розрахунок за позовом заборгованості за кредитним договором починається з 22.05.2007 р. без урахування сплачених сум з вересня 2006 р. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. У зв'язку з неявкою представника позивача у судове засідання, суд позбавлений можливості з'ясувати яка сума була надана [PERSON], за яким договором, в іноземній або в національній валюті, а також дійсний розмір заборгованості, тобто неможливо встановити які дійсно виникли правовідносини та в наступному зобов'язання сторін кредитного договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається в обґрунтування свого позову, тому позов задоволенню не підлягає На підставі викладеного,

Outcome: dismissed