Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

26 травня 2017 року Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради (правонаступником якого є Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради) звернулось до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг. В обгрунтування позову зокрема зазначило, що [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН, як одержувач щомісячної адресної допомоги внутришньо переміщеним особам для покриття витрат на проживания, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за адресою фактичного проживання: [INFO]. Щомісячна адресна допомога внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до вимог чинного законодавства відповідачу була призначена та сплачувалась з 21.11.2014 по 20.05.2015, з 21.05.2015 по 20.11.2015, з 25.01.2016 по 16.05.2016, з 17.05.2016 по 09.11.2016. Пункт 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемещеним особам для покриття витрат на проживания, в тому числе на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №505 передбачає, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, отриманої в порядку передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №136, у володінні [PERSON] є 1/4 частина квартири розташована за адресою: м.Маріуполь, пр. Маршала Жукова, 64-53, та будинок розташований за адресою: Запорізька область, Розівський район, село Вільне, вулиця Гагаріна 93, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 №33/6/а визначено райони та терміни проведення антитерористичної операції Донецької і Луганської області з 07 квітня 2014 року. Відповідно до розділу 1 пункту 20 розпорядження Кабінету Міністрів України від №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» деякі райони міста Маріуполя визначено як населені пункти, де здійснювалася антитерористична операція. Проте, відповідними розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085р та від 02.12.2015 №1276-р були затверджені переліки населених пунктів на території яких органи державної влади не виконують свою зобов'язання та населених пунктів розташованих на лінії зіткнення, в яких місто Маріуполь Донецької області не зазначено. Таким чином, за період з 21.11.2014 по 31.10.2016, коли відповідачу виплачувалась щомісячна адресна допомога, місто Маріуполь Донецької області, де розташована квартира, частина якої належить [PERSON] на праві власності, не входило до переліку населених пунктів на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, і на території міста органи державної влади України здійснювали та продовжують здійснювати свої повноваження в повному обсязі. Також зазначене стосується Запорізької області, де розташований будинок [PERSON], на території якої антитерористична операція ніколи не проводилась.\~ Тому наявність у власності житла на території підконтрольній Українській владі та в місті де органи державної влади виконують всі свої зобовязання в повному обсязі є причиною виникнення переплати раніше виплачених сум допомоги. Спеціалістами управління відповідачу було повідомлено про надмірно виплачені кошти та запропонована добровільно їх внести на рахунок УСЗН, але сума боргу не погашена. Посилаючись, зокрема на ст.ст.16, 1166 ЦК України, просили суд стягнути з [PERSON] суму надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 38843,73 грн. До судового засідання представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, не зявилась надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримавши позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник, що діє на підставі договору про надання правничої допомоги, [PERSON] в судове засідання не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі. Раніше ними було надано письмове заперечення проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що позивач дійсно має у володінні будинок, розташований за адресою: Запорізька область, Розівський район, с. Вільне, вул. Гагаріна, б. 93, та ? частину квартири, розташовану за адресою: м. Маріуполь, пр. Маршала Жукова, б. 64, кв. 53.Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно №98993313 від 01.10.2017 року станом на 17.06.2010 нерухоме майно з реєстраційним номером 29238479, розташоване за адресою: Запорізька обл., Розівський р-н, с. Вільне, вул. Гагаріна, буд. 93, житловою площею 9,1 кв.м, має відсоток зносу 80%, що відповідає стану, непридатному для проживання.Тобто, на момент оформлення договору дарування № 819 від 28.05.2010 року вищевказане нерухоме майно вже було непридатним для проживання.Стосовно 1/4 частини квартири, розташованою за адресою: м. Маріуполь, пр. Маршала Жукова, б. 64, кв. 53, відповідачка вважає, що даний факт не суперечить п.6 Порядку № 505, оскільки п.6 Порядку № 505 передбачає, що житлове приміщення повинно бути розташоване саме в регіонах, інших ніж райони проведення антитерористичної операції.Вказана позиція стосовно будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, Розівський район, с. Вільне, вул. Гагаріна, б. 93, та 1/4 частини квартири, розташованої за адресою: м. Маріуполь, пр. Маршала Жукова, б. 64, кв. 53, також узгоджується з абз.2 п.6 Порядку №505, який було викладеного в новій редакції після внесення змін відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2017 р. № 370, та який зараз передбачає, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім'ї має у власності житлове приміщення / частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Вважають, що позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Суд, вивчивши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 14.11.2014 має статус особи, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а саме: з м.Донецька до м.Маріуполь (а.с.26). Відповідно до рішень УСЗН від 28.11.2014, 28.05.2015, 26.01.2016, 26.05.2016 [PERSON] була призначена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг на такі періоди: з 21.11.2014 по 20.05.2015, з 21.05.2015 по 20.11.2015, з 25.01.2016 по 16.05.2016, з 17.05.2016 по 09.11.2016 відповідно (а.с.14,16, 18, 20). Згідно з розпорядженням начальника УСЗН від 29.09.2016 року, [PERSON] була призупинена виплата щомісячної допомоги з 01.11.2016 року (а.с.8). З матеріалів справи також вбачається, що звертаючись до УСЗН із заявами про призначення допомоги, [PERSON] вказувала, що у будь-кого з членів сімї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції немає (а.с.15, 17, 19,21). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №75849169 від 15.12.2016 року, [PERSON] має у власності 1/4 частину квартири [ADDRESS] та будинок №93 по вулиці Гагаріна в селі Вільне Розівського району Запорізької області (а.с.9-11). Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №98993313 від 01.10.2017 року, [PERSON] має у власності будинок №93 по вулиці Гагаріна в селі Вільне Розівського району Запорізької області, загальною площею (кв.м): 28,8, житлова площа (кв.м.): 9,1, матеріали стін: саман оштукатурений, відсоток зносу: 80%, загальна вартість нерухомого майна 10069 грн.(а.с.53). До матеріалів справи також доданий [PERSON] обстеження технічного стану житлового будинку від 30.08.2017 з висновкамиінженеру по інвентаризації нерухомого майна ФОП [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат АЕ №001250), про те, що будинок №93 по вулиці Гагаріна в селі Вільне Розівського району Запорізької області знаходиться у незадовільному стані, проживання в ньому неможливе, його загальний знос складає 85% (а.с.54-56). На підставі даного [PERSON] Виконавчого комітету Вишнюватської сільської ради Розівського району Запорізької області №37 від 31.08.2017 вищевказаний житловий будинок визнаний непридатним для проживання з відсотком зносу 85% (а.с.58) Відповідно свідоцтв про народження серії І-НО №120183 та серії І-НО № 397330 (а.с.22-23) відповідачка має на утриманні двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З приводу цього, опікунська комісія надала відповідний [PERSON] від 22 червня 2017року щодо непридатності будівлі по вулиці Гагаріна будинок 93 в селі Вільне Розівського району Запорізької області, житловою площею 9,1 кв.м, для постійного, цілодобового проживання [PERSON] з двома малолітніми дітьми. Згідно Рішення опікунської комісії Вишнюватської сільської ради Розівського району Запорізької області №01 від 22.06.2017 визнано житлові умови у вищезазначеному будинку такими, що не відповідають вимогам та нормам житлового законодавства та саму будівлю непридатною для постійного цілодобового проживання даної родини (а.с.60). Частина 2 ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлює, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року N 405/2014. При цьому, ч.1 цієї статті передбачає, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. 14 квітня 2014 року відповідно до указу в.о. Президента України, Голови Верховної Ради України Т.О.В. від 14 квітня 2014 року N 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" на території України розпочато проведення антитерористичної операції. Згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 року №33/6/а, Донецька і Луганська області визначені районами проведення антитерористичної операцiї з 07 квітня 2014 року. Відповідно до п.5 ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Кабінету Міністрів України доручено затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення. 30 жовтня 2014 року розпорядженням Кабінету Міністрів України №1053-р, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого, м.Маріуполь включено до вказаного переліку. 02 грудня 2015 року розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р, знову затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого, м.Маріуполь також включено до вказаного переліку. Відповідно до абз.2 п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого, постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №505, в редакції, що діяла до 03.06.2017 року (надалі Порядок №505), грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; Доказів того, що м.Маріуполь було виключено з переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, а також те, що м.Маріуполь не відноситься до району проведення антитерористичної операції, суду не надано. Окрім того, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу (п. 11 Порядку). Згідно ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Відповідно до ст. 50 ЖК України, жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічних вимогам. При наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев'ять років, крім подружжя. Згідно ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. З викладених норм права вбачається, що законодавець встановив якісні критерії для визначення поняття житла це житлове приміщення, що призначене та придатне (відповідає встановленим санітарним і технічних вимогам) для проживання в ньому. Із встановлених обставин справи вбачається, що позивач стверджує про наявність у відповідачки окрім іншого будинок, однак поряд з цим письмовими доказами стверджується, що дане житлове приміщення є ветхим, таким, що не відповідає санітарним і технічним вимогам і є непридатним для проживання. Обставини цієї справи свідчать, що спірне приміщення відповідачкою не розцінюється як житло, протягом тривалого часу зареєстрована і мешкає в іншому житлі разом зі своєю сім'ї. Дане житло є ветхим, не відповідає санітарним та технічним нормам, є непридатним для проживання. Таким чином, суд робить висновок, що позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають. При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.10.2014 р. №1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1276-р), оскільки п.6 Порядку №505 передбачає, що житлове приміщення, повинно бути розташоване саме в регіонах, інших ніж райони проведення антитерористичної операції, а не в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана позиція, на думку суду, також узгоджується з абз.2 п.6 Порядку №505, який було викладеного в новій редакції після внесення змін відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2017 р. №370, та який зараз передбачає, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім'ї має у власності житлове приміщення / частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору та те, що позовні вимоги позивача не були задоволені судом, суд не покладає на сторону відповідача сплату судового збору, а компенсує зазначені судові витрати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed