Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Горлівськтепломережа», звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з березня 2010 року по жовтень 2013 року в сумі 9829 грн. 05 коп., 3% річних у сумі 515 грн. 06 коп., інфляційні нарахування в сумі 33 грн. 80 коп., судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в сумі 30 грн., посилаючись на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до п.п. 3.5 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 162 Житлового кодексу України споживач зобов'язаний сплачувати вартість житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Термін сплати вартості житлово-комунальних послуг встановлений п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Протягом з березня 2010 року по жовтень 2013 року ПрАТ «Горлівськтепломережа» надавало відповідачу послуги з централізованого опалення. Відповідач несвоєчасно і не в повному обсязі сплачував вартість наданих послуг з централізованого опалення за вищевказаною адресою. Станом на листопад 2013 року заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з березня 2010 року по жовтень 2013 року складає 9829 грн. 05 коп. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України ПрАТ "Горлівськтепломережа" нарахувало відповідачу 3% річних у сумі 515,06 грн. та інфляційні нарахування у сумі 33,80 грн. за порушення виконання грошового зобов'язання по сплаті послуг з централізованого опалення. Просить вказані суми стягнути з відповідача на свою користь. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю Михайлова О.О. позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що з січня 2005 року відповідач не отримує послуги з централізованого опалення у зв'язку з встановленням автономного опалення в квартирі. Просив у задоволенні позову відмовити. Суд, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування від 20 листопада 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 7010. За вказаною адресою ПрАТ «Горлівськтепломережа» на ім'я відповідача відкритий особовий рахунок № [NUMBER], що фактично свідчить про наявність договірних відносин між сторонами. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають з дій осіб, які передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, які не передбачені цими актами, але по аналогії породжують цивільні права і обов'язки. У даному випадку цивільні права та обов'язки сторін виникають з відносин по фактичній поставці послуг з теплопостачання (юридичний факт), а саме: позивач поставляє відповідачу послуги з теплопостачання і щомісячно виставляє платіжні документи (квитанції) для оплати послуг з теплопостачання, а відповідач, в свою чергу, має оплачувати вартість одержаних послуг відповідно до виставлених квитанцій ПрАТ «Горлівськтепломережа», чим фактично визнається наявність між сторонами цивільно-правових відносин. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунком, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідач свій обов'язок щодо сплати вартості послуг з централізованого опалення не виконує. Згідно розрахунку заборгованості за період з березня 2010 року по жовтень 2013 року включно заборгованість відповідача по оплаті послуг з централізованого опалення складає 9829 грн. 05 коп. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про відсутність у відповідача обов'язку по оплаті послуг з централізованого опалення у зв'язку зі встановленням в квартирі відповідача за адресою: [ADDRESS] автономного опалення, оскільки такі доводи суперечать вимогам законодавства. Згідно п. 34 Правил надання населенню послуг з водо,-теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року № 1497, що діяли на момент виникнення правовідносин, споживач не має права самовільно, з порушенням проектних рішень переобладнувати і використовувати не за призначенням та псувати санітарно-технічне обладнання житлових будинків і житлових приміщень. Вказаними Правилами передбачено, що в разі відмови споживача від користування послугами з теплопостачання він має право розірвати договір та вимагати відключення відповідних мереж за умови технічної можливості, оскільки при цьому не повинні порушуватися санітарно-гігієнічні, теплотехнічні вимоги та експлуатаційні показники інших квартир багатоквартирного житлового будинку. Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 передбачено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункти 24-25). Відповідно до Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (назва Порядку в редакції Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства № 169 від 6 листопада 2007 року) для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення і гарячого водопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання. Для вирішення питання відключення житлового будинку від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення з додаванням копії протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання при цьому рішення про відключення від централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримано всіма власниками приміщень у житловому будинку. Відповідно до п.п. 2.5-2.7 цього Порядку відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення і гарячого водопостачання та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. По закінченні робіт складається акт про відключення квартири від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення законодавством, яке діяло до листопада 2005 року та яке діє у теперішній час, заборонено. З матеріалів справи вбачається, що в 2004 році відповідач самовільно відключилася від мережі центрального опалення. Проте процедура відключення квартири від мережі централізованого опалення відповідачем не дотримана. Зокрема, після демонтажу мережі центрального опалення акт про відключення квартири представниками власника будинку, теплопостачальної організації не складався і у відповідну Комісію для затвердження не надавався. Єдиною підставою для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань є зазначений акт про відключення. Акт огляду теплонесущих магістральних трубопроводів від 15.10.2004 року, складений заступником директора підприємства "Доноргрес" та слюсарем-сантехніком будинку, не є належним документом. Той факт, що відповідачу відповідно до листа заступника міського голови від 19.02.2004 року за № 1-320-3 був наданий лист попереднього погодження для влаштування автономного опалення не свідчить про правомірність відключення квартири відповідача за адресою: [ADDRESS] від мережі централізованого опалення. Відповідно до листа виконкому Горлівської міської ради № 01-24-4512/14 від 18.06.2014 року дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не надався. Згідно копії протоколу засідання комісії з питань влаштування автономного опалення у багатоповерхових будинках виконкому Горлівської міської ради від 23.02.2004 року комісією було прийнято рішення видати [PERSON] лист попереднього погодження на отримання технічних умов на переобладнання системи опалення з експлуатаційними службами та органами нагляду для вирішення можливості встановлення автономного опалення в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] та отримані узгодження надати до управління комунальної власності та міського господарства. Крім того, частиною 6 статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що у разі зникнення потреби в отриманні послуга або відмови споживача від користування послугою виконавця /виробника/ споживач має право розірвати договір у порядку встановленому законом. Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Оскільки відповідач не розірвала договір у встановленому законом порядку та самовільно відключилася від мережі централізованого опалення, тому вона не звільняється від обов'язку проводити оплату за послугу з теплопостачання. Отже, ПрАТ «Горлівськтепломережа» правомірно нараховує відповідачу оплату за централізоване опалення. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення за період з березня 2010 року по жовтень 2013 року включно в сумі 9829 грн. 05 коп. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку, останнім нараховано відповідачу 3% річних на суму заборгованості, що становить 515 грн. 06 коп. та інфляційні нарахування в розмірі 33 грн. 80 коп., тому вказані суми також підлягають стягненню з відповідача на користь ПрАТ "Горлівськтепломережа". Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При цьому згідно ч. 2 ст. 96 ЦПК України у разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ "Горлівськтепломережа" понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. (25,50 + 107,30 + 96,60). Крім того, позивачем були понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в сумі 30 грн. при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу по справі № 2н-8322/11. У зв'язку із задоволенням позову, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved