Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна. Одночасно на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову, у якій позивач просив суд зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 63803128 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. № 42791 від 08.09.2020 про стягнення з неї на користь відповідача 9056,53 грн. заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в 2017 року отримала в ПАТ КБ «Приватбанк» кредит з кінцевим строком погашення заборгованості до 01 червня 2020 року. Цей кредит позивач виплатила повністю, хоча квитанцій не збереглося. Про існування вчиненого виконавчого напису від 08 вересня 2020 року №42791, виданого Горай Олегом Станіславовичем, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова Компанія «АЛАНД» заборгованості в розмірі 9056,53 гривень [PERSON] довідалась із постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Постанова була видана 10 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Київ Малковою Марією Вікторівною на підставі зазначеного виконавчого напису, а відтак відкрито виконавче провадження ВП № 63803128. У постанові про відкриття провадження ВП № 63803128 приватним виконавцем не вказано на підставі якого документу вчинявся виконавчий напис нотаріусом ( рішенння, ухвала, постанова). [PERSON] вказує, що виконавчий напис №42791 від 08.09.2020 року зроблено таємно, без попередження, без направлення письмової вимоги та без надання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність суми боргу, а також без дотримання вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 No 12. Такі документи не могли бути подані нотаріусу, так як їх не існує в природі. У виконавчому написі нотаріуса від 08 вересня 2020 року не зазначено, на підставі яких документів його здійснено, а лише вказано, що грошова сума, яку пропонується стягнути, є заборгованістю перед ТзОВ « КОМПАНІЯ «АЛАНД». Надання Заявником неповної інформації та документів приватному нотаріусу мало наслідком порушення нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п. 1 Глави 13 Порядку № 296/5, згідно якого на нотаріуса покладається обов`язок відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Крім того, стягнення з позивача боргу, який не є безспірним, з порушенням процедури повідомлення останнього про його наявність, відбулося у позасудовому порядку і він був позбавлений можливості заперечувати щодо вчинення нотаріусом виконавчого напису. Письмової вимоги відповідача про погашення заборгованості я не отримував, що є порушенням вимог закону, яке істотно вплинуло на мої права та обов`язки. Вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, про яку не було проінформовано боржника та визнання такої заборгованості безспірною суперечить вимогам закону. Ухвалою суду від 23.12.2020 заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 63803128 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. № 42791 від 08.09.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» 9056,53 грн. заборгованості. Ухвалою від 28.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче провадження призначено на 28.01.2021 р. Ухвалою суду від 28.01.2021 витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 42791 від 08.09.2020. Одночасно, витребувано у ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» договір відступлення права вимоги та інші матеріали фінансового характеру (договори, розрахунок заборгованості тощо), які були підставою вчинення виконавчого напису. Ухвалою суду від 24.03.2021 на клопотання позивача витребувано у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. матеріали виконавчого провадження № 63803128 про примусове виконання виконавчого напису № 42791 від 08.09.2020. Ухвалою суду від 19.04.2021 провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання 24.05.2021 позивач не з`явилась, просила розглянути справу у її відсутність. У поданій заяві позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечила. При цьому зазначила, що заперечує щодо заборгованості перед Платинум Банк, оскільки відповідачем їй не надано розрахунку боргу, вимоги про сплату боргу від відповідача вона не отримувала, а матеріали справи не містять договорів про уступку права вимоги боргу. Також зазначила, що за адресою: [ADDRESS] , яка вказана у заяві про примусове виконання рішення та у виконавчому написі, ніколи не проживала. Відповідач - ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд», в засідання суду явку представника не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подав. Третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання 24.05.2021 не з`явилась, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, письмових пояснень по суті спору суду не надав, вимог ухвал суду не виконав. Третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В в судове засідання 24.05.2021 не з`явилась, письмових пояснень по суті спору не надала, на виконання вимог ухвали суду від 24.03.2021 надіслала суду копії матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису: зокрема, заяву про примусове виконання рішення за підписом представника ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» І. Карпука, копію кредитного договору № 4841/1182 DCLRKPT, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] від 14.08.2014 р. та Виконавчий напис від 08.09.2020 р. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.08.2014 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 4841/1182 DCLRKPT, відповідно до умов якого останній надано кредит у розмірі 13945,31 грн. під 0,0001% річних, з датою повернення 20.12.2018 р. 08.09.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 42791, яким стягнуто з позивача заборгованість за кредитним договором № 4841/1182 DCLRKPT від 14.08.2014 у розмірі 9056, 53 гривень, з яких: 7971,53 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 585,00 грн. - прострочена заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом та 500,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису. 03.12.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 63803128 про примусове виконання виконавчого напису № 42791 від 08.09.2020. Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.12.2020 звернуто стягнення на доходи боржника - [PERSON] та постановлено здійснювати відрахування із її доходів у розмірі 20 відсотків на користь стягувача ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд». Статями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок № 296/5). Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів даної норми нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу ( підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до пункту 1 Переліку документів нотаріусам подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку документів для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, нотаріусу слід надати кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (пункт 3.4 глави 16 розділу II Порядку № 296/5). При цьому, стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Як встановлено судом, підставою вчинення приватним нотаріусом Горай О.С. виконавчого напису, як вбачається із змісту виконавчого напису, є, зокрема, пункт 2 Переліку документів, затверджених постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 р. В дану постанову постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 р. були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 в цій частині. Вказану постанову залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, кредитний договір № 4841/1182 DCLRKPT, укладений між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] 14.08.2014 р. про надання кредиту на момент вчинення виконавчого напису вже не був тим документом, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Тобто, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис щодо стягнення за кредитним договором, що не був посвідчений нотаріально. Окрім цього, матеріали справи не містять достовірних та беззаперечних доказів, які б підтверджували безспірність заборгованості боржника та встановлювали прострочення виконання зобов`язання. Відповідачем також не подано суду договорів про уступку права вимоги боргу за укладеним кредитним договором № 4841/1182 DCLRKPT, які б достовірно свідчили, що ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» є правонаступником усіх прав та обов`язків ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги 11/08/2020-ФА від 11.08.2020, а ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» була правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Платинум Банк» на підставі договору відступлення права вимоги від 28.02.2018, як це зазначено у тексті виконавчого напису. Одночасно матеріали справи не містять доказів дотримання відповідачем вимог законодавства, зокрема, щодо доведеності безспірності заборгованості боржника. Відсутній доказ отримання [PERSON] відповідної письмової вимоги про усунення порушень станом на дату вчинення виконавчого напису, а відтак відсутні підстави вважати, що станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису позивачу було відомо про вимогу відповідача та суму боргу, що свідчить про відсутність узгодження боржником суми боргу. Встановлені судом обставини свідчать про те, що нотаріусом порушено процедуру вчинення виконавчого напису. Оспорюваний виконавчий напис вчинено за договором, за яким стягнення заборгованості не може провадитись у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, за вимогами, які не є безспірними, з порушенням процедури повідомлення боржника про вчинення виконавчого напису, а відтак вимоги позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та доведеними. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Як передбачено ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. № 42791 від 08.09.2020, про стягнення з [PERSON] в користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 9056,53 гривень, таким, що не підлягає виконанню. Згідно з частиною сьомою статті 158 ЦПК у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Аланд» в користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved