Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просив стягнути з ПАТ "КристалБанк" на його користь 5464 грн. недоплаченного боргу з урахуванням індексу інфляції, 299 грн. недоплаченного боргу з урахуванням трьох відсотків річних та 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Позов обгрунтований тим, що 17 вересня 2013 року [PERSON] та ПАТ «ТерраБанк» уклали договір банківського вкладу (депозиту) «Батьківський» на строк з 17.09.2013 року до 22.09.2014 року, однак всупереч умовам договору вклад з нарахованими відсотками був повернутий позивачу лише 23.02.2015 року. На думку позивача, прострочення виконання грошового зобов'язання за договором банківського вкладу (депозиту) є підставою для стягнення у порядку ст. 625 ЦК України з ПАТ «КристалБанк» як правонаступника неплатоспроможного банку ПАТ «ТерраБанк» трьох відсотків річних та індексу інфляції. Несвоєчасним поверненням коштів позивачу заподіяно моральної шкоди, яку він оцінив у 10000 грн. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 квітня 2015 року позов [PERSON] задоволено частково; стягнуто з ПАТ "КристалБанк" на користь [PERSON] 5464 грн. інфляційних та три відсотки річних в розмірі 299 грн., а всього 5763 грн.; в іншій частині позову відмовлено; стягнуто з ПАТ "КристалБанк" на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору. В апеляційній скарзі ПАТ "КристалБанк" просить скасувати рішення суду першої інстнції та ухвалити нове рішення, яким відмовити [PERSON] у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду ухвалене з грубим порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, при неповному та невірному з'ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи. Апелянт зазначає, що згідно акту приймання-передавання активів та зобов'язань неплатоспроможного банку ПАТ «ТерраБанк» від 22.12.2014 року та додатків №№ 1,2 до нього, ПАТ "КристалБанк" зобов'язаний виплатити грошові кошти вкладникам (активи, яких передано ПАТ "КристалБанк") в межах гарантованої суми депозитного вкладу та відсотків, що підлягає відшкодуванню з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Апелянт наголошує, що 23.02.2015 року банк в повному обсязі виконав свій обов'язок та виплатив позивачу 24287,34 грн. гарантованої суми, яка підлягала відшкодуванню з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, інших бов'язків банк перед позивачем не має, жодних договорів, у тому числі депозитних, з позивачем укладено не було. Апелянт вважає, що районний суд помилково застосовував до даних правовідносин норми ст.ст.525-526, 625, 1058, 1060, 1074 ЦПК України, ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», оскільки відносини, які виникають у зв'язку з виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». В письмових запереченнях на апеляційну скаргу [PERSON] просить відхилити апеляційну скаргу ПАТ "КристалБанк" та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача Гапоновича С.В., який просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення суду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд знаходить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Задовольняючи частково позовні вимоги [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що на підставі ст.ст. 525, 625, 1058, 1074 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов'язання позов в частині стягнення з ПАТ «КристалБанк» 5464 грн. інфляційних та 299 грн. три відсотка річних є обґрунтованим, а в частині вимог про відшкодування моральної шкоди відсутні правові підстави для їх задоволення. Однак повністю погодитись з таким висновом районного суду не може апеляційний суд, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 17.09.2013 року ПАТ «ТерраБанк» та [PERSON] уклали договір банківського вкладу (депозиту) №ДБ-100734:980 Депозит «Батьківський», за яким вкладник розміщує в банку на вкладному (депозитному) рахунку грошові кошти в сумі 10000 грн. на строк 370 днів з 17.09.2013 року до 22.09.2014 року на умовах та в порядку, визначеному цим договором. Згідно п.2.6 вказаного договору банк зобов'язаний повернути вкладнику вклад 22.09.2014 року (а.с.3-4). 25 жовтня 2013 року [PERSON] поповнив депозит на суму 14000 грн. згідно договору банківського вкладу (депозиту) №ДБ-100734:980 від 17.09.2013 року (а.с.42). Постановою Правління Національного банку України «Про віднесення ПАТ «ТерраБанк» до категорії неплатоспроможних» №518 від 21 серпня 2014 року віднесено ПАТ «ТерраБанк» до категорії неплатоспроможних (а.с.31-32). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 72 від 21 серпня 2014 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ТерраБанк» розпочато з 22 серпня 2014 року процедуру виведення ПАТ «ТерраБанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації (а.с.34-35). Наказом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №148 від 21 серпня 2015 року призначено Ірклієнка Ю.П. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ТерраБанк» строком на три місяці з 22 серпня 2014 року по 22 листопада 2014 року (а.с.33). Пунктом 27 розділу 3 виписки з плану врегулювання неплатоспроможного банку ПАТ «ТерраБанк» від 13.10.2014 року №224/14 (із змінами) визначено не пізніше 22.12.2014 року передати перехідному банку частину активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, визначених відповідно до конкурсної пропозиції інвестора. Згідно п.3 акту приймання-передавання активів та зобов'язань неплатоспроможного банку ПАТ «ТерраБанк» від 22 грудня 2014 року неплатоспроможний банк ПАТ «ТерраБанк» передав, а перехідний банк ПАТ «Перехідний Банк «КристаллБанк» як правонаступник прийняв на себе зобов'язання перед вкладниками неплатоспроможного банку, які визначено Планом врегулювання та Реєстром договорів з кредиторами (вкладниками) (додаток №2 до цього акту) (а.с.139-140). Відповідно до витягу з п.2.1 «Реєстр договорів з вкладниками-фізичними особами» додатку №2 до акту приймання-передавання активів та зобов'язань неплатоспроможного банку ПАТ «ТерраБанк» від 22.12.2014 року для виплаті [PERSON] було передано 24000 грн. вкладу та 287,34 грн. нарахованих відсотків (а.с.141). Пунктом 1.3 статуту ПАТ «КристалБанк» визначено, що банк є правонаступником всього майна, прав та зобов'язань ПАТ «Перехідний Банк «КристалБанк», яке згідно із рішенням засновника - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08 грудня 2014 року (протокол №257/14), є правонаступником визначених відповідно до плану врегулювання, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.10.2014 року, активів (уключаючи права за договорами забезпечення) та обов'язків за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов'язаннями ПАТ «ТерраБанк» (а.с.96-97). 23 лютого 2015 року [PERSON] отримав 24287,34 грн. як відшкодування згідно реєстру Фонду гарантування вкладів через АТ «ОТП Банк» (а.с.86). Відповідно до ч.1 ст. 1060 ЦК України, в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин між сторонами, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. Як вбачається з матеріалів справи, постановою правління Національного банку України від 21 серпня 2014 року ПАТ «ТерраБанк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21 серпня 2014 року запроваджено у ПАТ «ТерраБанк» тимчасову адміністрацію. Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п.6 ст.2 цього Закону України ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з п.п. 1,3 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язання перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Вирішуючи спір районний суд не врахував, що на час запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «ТерраБанк» (з 22 серпня 2014 року) строк дії договору банківського вкладу ( 22 вересня 2014 року) не закінчився, а тому позивач мав право згідно ст. 26 Закону на гарантоване Фондом відшкодування коштів за вкладом у сумі, що не перевищує гранічного розміру відшкодування коштів за вкладом. Відповідно до п.10 ст.42 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» перехідному банку передаються всі або визначена відповідно до плану врегулювання частина активів і зобов'язань неплатоспроможного банку. Під час передачі зобов'язань Фонд має забезпечити неупереджене ставлення до всіх кредиторів неплатоспроможного банку, дотримуючись черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону, при цьому зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом, мають найвищий пріоритет і не можуть бути передані частково. Пунктом 15 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що вклади, передані перехідному банку, гарантуються Фондом на тих самих умовах, що існували до дня їх передачі. Отже, заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що у порядку ст.42 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до перехідного банку ПАТ «КристаллБанк» перейшла частина активів і зобов'язань неплатоспроможного банку ПАТ «ТерраБанк» щодо виплати сум гарантованих Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Задовольняючи позов в частині стягнення з ПАТ «КристалБанк» індексу інфляції та три відсотка річних в період запровадження тимчасової адміністрації районний суд не звернув уваги, що виплата вказаних коштів обмежується п.3 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вказаний Закон не містить норм, які б передбачали, що при дії тимчасової адміністрації на вклад (депозит) нараховуються відсотки за весь час прострочення, та індекс інфляції за період прострочення вкладу, які б стягувались разом із гарантованими Фондом сумами відшкодування коштів за вкладами. Зважаючи на викладене, рішення суду на підставі п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню в частині стягнення з ПАТ «КристалБанк» на користь [PERSON] 5464 грн. інфляційних та трьох відсотків річних в розмірі 299 грн., а всього 5763 грн. з постановленням нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні цих вимог. В іншій частині рішення суду апелянтом не оскаржувалося, а тому в силу ч.1 ст.303 ЦПК України апеляційним судом не переглядалося. У зв'язку із задоволенням апеляційної скарги підлягають відшкодуванню на користь ПАТ «КристаллБанк» понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за апеляційний розгляд справи за рахунок позивача [PERSON] у сумі 121 грн. 80 коп. (а.с.136).

Outcome: approved