Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

28.04.2017 року [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до комунальної установи "Територіальне медичне об'єднання "Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" про зобов'язання нарахувати та виплатити 50% підвищення заробітної плати. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07.06.2017 року позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано комунальну установу "Територіальне медичне об'єднання "Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" нарахувати та виплатити [PERSON] підвищення заробітної плати на 50 відсотків, з урахуванням проведених витрат, за участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей, за періоди з 29.07.2015 по 19.08.2015, з 05.09.2015 по 25.12.2015, з 01.01.2016 по 29.02.2016, з 13.03.2016 по 04.04.2016 року у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України "Про особливості оплати праці працівників, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції" від 22.07.2015 № 522. В решті позовних вимог відмовлено. При ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Ухвалою суду від 19.07.2017 року питання про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду у судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав заяву, у відповідності до якої просить розглянути питання про ухвалення додаткового рішення за його відсутності. При вирішенні даного питання покладається на розсуд суду. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно і належним чином. Згідно із ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що при ухваленні рішення суду від 07.06.2017 року не вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач, у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Згідно із пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з відповідача в дохід держави 640 грн. судового збору.

Outcome: approved