Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

позивач [PERSON] 12 жовтня 2015 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації. В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що вчитель Новобахмутівської ЗОШ І-П ст. Чепурна Н.М. написала лист-звернення про її протиправні дії, професійну непридатність, руйнування освіти в районі, знущання над працівниками відділу освіти, з яким 21 серпня 2015 р.ознайомив її керівник [PERSON], голова Ясинуватської районної адміністрації. Вважає, що відомості, повідомлені в листі-зверненні, принижують її честь, гідність і ділову репутацію, як громадянина та керівника, оскільки характер висловлювань в листі створює негативне враження і відношення до неї, як до непрофесіонала, наведена інформація також є припущенням і неправдивою інформацією, оскільки висловлювання щодо її некомпетентності не відповідає дійсності. Ці вислови в листі формують негативне уявлення у громадян і в педагогічному середовищі про те, що вона порушуючи свої професійні обов'язки не надає допомоги та шкодить діловій репутації. Інформація, яка висвітлена у листі-зверненні зачіпає її інтереси. Лист [PERSON] містить інформацію, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність і ділову репутацію позивача [PERSON] в громадській думці з точки зору загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі та підлягає спростуванню. Тому, вважає, що інформація, яка викладена в листі має бути визнана судом недостовірною та підлягає спростуванню. Внаслідок розповсюдження неправдивої інформації їй завдана моральна шкода, яка виражається у душевних стражданнях у зв'язку з приниженням честі, гідності, а також її ділової репутації, компенсація за моральну шкоду складає 10000 гривень. Позивач просить зобов'язати відповідача вибачитись перед нею при свідках за приниження честі та гідності розповсюдження відомостей, які не відповідають дійсності; визнати, що інформація у листі-зверненні [PERSON], де автор зазначає про її непрофесійність та викладає непровірені факти, не відповідають дійсності, шкодять ділової репутації її як керівника, та наносять шкоду її інтересам; стягнути з відповідача на її користь 10000 гривень у відшкодування моральної шкоди. \~ Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилася, підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити. Представники позивача [PERSON], [PERSON] з'явилися у судове засідання, підтримали позовні вимоги, заявлені позивачем та просили задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] з'явилась у судове засідання, позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона не мала мети образити позивачку, а лише виклала у листі ті недоліки які є в її роботі та просила, щоб ці недоліки були з'ясовані та прийняті відповідні заходи. Якщо щось зачепило честь та гідність позивачки, то вона вибачається перед нею. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, підтримав заперечення відповідача, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. \~ Суд, заслухавши позивача, представників позивача, відповідача, представника відповідача, свідків, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 серпня 2015 року [PERSON] написала лист на ім'я голови Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області [PERSON], в даному листі відповідач вказала, що вона з 1988 року перебуває у трудових відносинах з відділом освіти Ясинуватської районної державної адміністрації, де працює на посаді вчителя математики Новобахмутівської ЗОШ І-П ступенів. 02 березня 2015 р. в.о. начальника відділу освіти Ясинуватьского району була призначена [PERSON] ідеальний еталон бюрократизму, руйнівності та егоцентризму, власне, випадкова людина в їх районі та освіті. Цьому підтвердження. Так, [PERSON]: - відмовила вчителям їх школи в отриманні законної заробітної плати за вересень 2014 р.-лютий 2015 р., пояснивши це тим, що вона не відповідає за попередніх працівників та їх помилки; -всупереч чинному законодавству відкрила їх школу (та й ще чотири по району) на дистанційному навчанні, хоча прийняти таке рішення за Законом має право лише сам педагогічний колектив; - відмовилась надати жодну консультацію щодо праці в незнайомих умовах (відсутня на роботі,обмаль часу, "вчителі і так повинні знати самі"); -не знайшла часу на консультацію щодо вчителя сумісника, який не працював у школі, але і не був звільнений; -залякувала шкільне керівництво - "приїду й переверну школу з ніг на голову", що взагалі й зробила; невеличкий приклад, ані слова він неї та працівників райво, як вести класний журнал під час дистанційного навчання, і одночасно з цим по закінченні навчального року півтора місяці класні журнали у пошуках недоліків не повертаються до школи з райво; - тричі з комісією складом у три працівники райво навідувалась до школи із перевіркою, але жодного разу не знайшла п'яти хвилини на спілкування із працівниками школи щодо штучних умов праці; -призначила заробітну плату вчителям школи у розмірі 2/3 навіть не знайомлячись із чинними документами МОН України, що їй надав директор школи; - сплачувала заробітну плату педагогам за старою тарифікацією, не розглядаючи та не затверджуючи нову; - відмовила директору школи, що звернувся до неї за проханням членів педагогічного колективу, у наданні відомостей про доходи за поточний рік, пояснюючи це "знищенням усіх даних"; - не надаючи педагогічному колективу відомостей про заробітну плату у поточному році, під час знаходження у Новобахмутівській сільській раді розповсюджувала дані, з якими не був ознайомлений навіть директор школи: "А чи ви знаєте, скільки отримав ваш директор преміальних? Ось я ще розберусь із бухгалтерією, хто й за що це йому давав такі гроші!"; -не сплатила вчителям за заміну уроків; - не надала школі жодного наказу щодо прийняття вчителів, сплати зарплатні та звільнення, затверджені її підписом та скріплені печаткою; - видала фіктивні накази про тимчасову роботу вчителів, що писали заяви на постійну роботу; - навела в Дружківському суді неправдиві дані про діяльність директора школи, що буцім то заважав їй працювати не надавав тарифікаційні табелі на заробітну плату та заміну, дав невірно оформлені подання на тимчасове прийняття на роботу вчителів, що написали заяви на безстрокову працю та інше; - обов'язала шкільні адміністрації заповнювати трудові книжки, не надаючи їм наказів по райово із печаткою та підписом, а в разі відмови від незаконних дій примушувала працівників райво складати акти про "відмову директора виконувати свої обов'язки"; -молодого спеціаліста позбавила усіх привілеїв, що надавались державою, залякавши прокуратурою, власними зв'язками та неймовірними стратами на поїздки до прокуратури("Ти все одно витратиш на суди та поїздки більше, а в мене зв'язки, на мене працюють юристи та адвоката"); -надала відпустку директору тільки після подання заяви на звільнення за власним бажанням по закінченню відпустки; -спотворювала штат районного відділу освіти, примушуючи їх надавати неправдиві дані школам та вчителям, під тиском заставляючи одних оформлювати неправдиві акти, інших сплачувати неповну заробітну плату по старим тарифікаціям; -примусила школу працювати у зимовий період без опалення з метою економії на вугільному паливі, електроенергії та на зарплаті чотирьом кочегарам; - відібрала у школярів початківців та окремо у шістьох круглих сиріт, що навчаються у їх школі, безкоштовне харчування, бо до завершення травня місяця "не був пройдений тендер"; -відмахнулась від прохання про допомогу у збереженні Новобахмутівського шкільного музею, що є одним з двох Зразкових на цей час по Донецькій області; - примусила на час відпустки директора школи виконуючого його обов'язки робітника по обслуговуванню шкільної будівлі та вчителя історії, що зараз виконує у школі обов'язки методиста райво, вести в оману батьків першокласників, що провчились у першому класі усього 13 тижнів, та примусити їх перевести своїх дітлахів до другого класу: мовляла школа надасть вашим дітям і додаткові години і консультації,і гуртки, а на кожного буде ще й індивідуальна учбова програма, отже за рік наженуть два роки; - через виконуючого обов'язки директора попередила вчителя сумісника, що вів уроки фізичної культури, щоб він не навідувався в школу в канікулярний час, бо "йому райво заробітну плату не сплачуватиме", а з першого вересня його звільнять, тому, що "в нашій школі взагалі сумісника не буде"; -призначила на наступний 2015-2016 рік атестацію школи двічі не ознайомившись із законодавством: 1) школа одночасно з усіма школами району була атестована у травні 2009 р.; 2) на час АТО Міністерством освіти та науки України атестації шкільних закладів були відкладені. [PERSON] просила примусити виконуючу обов'язки начальника районного відділу освіти [PERSON] виправити усі помилки щодо порушення нею чинних законодавчих актів, яка в усьому районі підмінила власним волевиявленням чинне законодавство і вже не в змозі припинити протизаконну діяльність по розвалу районної освіти. (а.с.9- 13) Позивач, вважає, що викладені свідчення є неправдивими, образливого характеру, не мають жодного обґрунтування та написані у листі аби очорнити її ім'я та принизити її перед громадянами та педагогічним колективом. Вказані дані не підтверджені, торкаються її честі, гідності та шкодять її ділової репутації. Заподіяли їй моральну шкоду. Частиною 4 статті 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. За положеннями ч.ч. 1,5 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. У п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи роз'яснено, що відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою , в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 20 серпня 2015 року [PERSON] написала лист на ім'я голови Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області, який фактично є зверненням до посадової особи органів місцевого самоврядування. З урахуванням викладеного та аналізу листа, вбачається, що він містить певні відомості про проблеми, які виникли у Новобохмутівської ЗОШ І-П ст., лист було написано для того, щоб були зроблені висновки, усуненні помилки, з'ясовані проблеми вчителів та школи. Тому таке звернення не може вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію позивача, а інформація, зазначена в ньому, не підлягає захисту в сенсі ст.277 ЦК України. Позивач, вважає, що усі дані наведені у листі є неправдивими та не відповідають дійсності. Законодавством передбачено, що звернення до посадової особи повинно бути розглянуто та громадянину надана обґрунтована відповідь. Як вбачається із матеріалів справи, така відповідь була надана [PERSON] відповідним листом від 31 серпня 2015 року за №Ч-003-92-32-1.2 голови райдержадміністрації [PERSON]. В листі вказано, що в ході розгляду звернення встановлено : - згідно розпорядження голови Ясинуватської райдержадміністрації від 18 серпня 2014 року № 121-і "Про затвердження акту простою загальносовітних шкіл Ясинуватського району ", п.3 заступником головного бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу освіти (Макаренко) проведено відповідні розрахунки заробітної плати на весь період простою для працівників загальноосвітніх навчальних закладів в районі дві третини від тарифної ставки встановленого робітникам розряду Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери; - на підставі наданого до централізованої бухгалтерії відділу освіти наказу по Новобахмутівській ЗОШ І-ІІ ступенів від 31 березня 2015 р. № 3-к/тр "Про оплату заміни уроків директором [PERSON] "була проведена оплата заміни уроків у березні місяці учителям [PERSON] (24 години), [PERSON] (13 годин), [PERSON] (52 години). Інших наказів з питань оплати заміни уроків вчителям Новобахмутівської ЗОШ І-ІІ ст. директором [PERSON] до централізованої бухгалтерії відділу освіти не надавалось; з наказами про звільнення вчителів Новобахмутівської ЗОШ І-ІІ ст. Сізової Е.О., [PERSON], були особисто ознайомлені; - всі накази відділу освіти зберігаються за місцем їх видання, копії цих наказів надаються директорам шкіл, в електронному вигляді надсилаються за допомогою Інтернет-мережі; - звільнення директора школи [PERSON] відбулося за письмовою заявою самого працівника від 06 липня 2015 р. та наказом по відділу освіти Ясинуватської райдержадміністрації від 06 липня 2015 р. №70-к/тр з 28 серпня 2015 р.; - у зв'язку з простоєм Новобахмутівсьї ЗОШ І-ІІ ступені з 18 серпня 2015 р. по 27 лютого 2015 року (6 місяців) відсутністю навчально-виховного процесу у навчальному закладі з поліпшенням умов праці на території розташування Новобахмутівської ЗОШ І-ІІ ст., відсутністю рішення педагогічної ради, яку очолює директор школи [PERSON] відділом освіти Ясинуватської райдержадміністрації наказом по відділу освіти від 27 лютого 2015 р. №1 "Про організацію дистанційного навчання у загальноосвітніх навчальних закладах району у 2014-2015 н.р." було введено з 02 березня 2015 р. у Новобахмутівській ЗОШ І-ІІ ст. дистанційну форму навчання; - під час проведення атестації школи у 2009 році були підготовлені документи у 2-х екземплярах (один зберігається у директора школи, другий знаходиться у відділі освіти). Про наявність результатів атестації Новобахмутівської ЗОШ І-ІІ ст. у 2009 році Вам необхідно звернутися до директора школи; - протягом літньої підготовки до нового 2015-2016 навчального року у Новобахмутівській ЗОШ І-ІІ ст. за наявності фінансування було проведено ряд заходів: отримано будівельні матеріали на суму 2802,30 грн.; частково виконані роботи з ремонту покрівлі будівлі, косметичний ремонт двох класних кімнат, виконані вимірювання опору ізоляції електричних мереж і контурів заземлення по школі, проведено технічне обслуговування вогнегасників; - згідно перевірки графіка роботи журналу обліку робочого часу та журналу звернення громадян в.о. начальника відділу освіти Ясинуватської райдержадміністрації [PERSON] проводить особистий прийом відвідувачів та знаходиться на робочому місці. Також допитані у судовому засіданні свідки пояснювали, що частково інформація, викладена у листі [PERSON] не знайшла свого п ідтвердження. Тобто викладена в листі інформація частково не знайшла свого підтвердження, але, якщо навіть в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може само по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації. Крім цього, як вбачається із матеріалів справи, позивач обіймає посаду виконуючій обовязки начальника відділу освіти Ясинуватського району , тобто є посадовою та публічною особою. Застосовуючи положення статті 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод в рішеннях у справах Нікула проти Фінляндії, Яновський проти Польщі та інших, Європейський суд з прав людини підкреслював, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян. Тому, якщо посадові чи службові особи діють без правових підстав, то мають бути готовими до критичного реагування з боку суспільства. Пленум Верховного Суду України в постанові №1 від 27.02.2009 року Про судову практику у справах про захист гідності та честі, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, роз'яснив, що межа допустимої критики щодо публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення ії слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Позивач [PERSON] є посадовою особою, тому повина бути готовою до суворої критики і пильного нагляду за її життям та діяльністю, про що безпосередньо зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 29 березня 2005 року (справа Українська Прес-група проти України). Оскільки позовні вимоги [PERSON] в частині захисту честі та гідності не підлягають задоволенню, то підстав для відшкодування моральної шкоди у суду також не має, тому в цій частині позову також треба відмовити. Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати також не підлягають стягненню.

Outcome: dismissed