Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, який мотивують тим, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мають у власності по 1/5 частки квартири [ADDRESS] Крім того, [PERSON] має у власності 2/3 частки квартири [ADDRESS] а, а [PERSON] має у власності 1/3 частки цієї ж квартири [ADDRESS]. Вказані вище квартири знаходяться на 2-му поверсі 2-поверхового багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] у вказаному будинку була приватизована позивачами, із державного житлового фонду і належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.04.1995 року. Квартира [ADDRESS] у вказаному житловому будинку була придбана [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №Д-1696 від 22.08.1996 року. 02.12.2002 року позивач [PERSON], на підставі договору дарування відчужив 1/3 частки квартири [ADDRESS] своєму синові - позивачу [PERSON] На першому поверсі будинку [ADDRESS] власниками якої по 1/4 частині є відповідачі. Квартира [ADDRESS] у вказаному житловому будинку також приватизована відповідачами з державного житлового фонду і належить їм на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 11.06.1996 року. Вищевказані обставини стверджується довідкою Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації №9874 від 15.10.2004 року, інформаційною довідкою Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації від 15.10.2004 року, а також копією технічного паспорта на квартиру [ADDRESS], виданого на ім'я [PERSON] та копією технічного паспорта на квартиру [ADDRESS], виданого на ім'я [PERSON], [PERSON] Земельна ділянка, що знаходиться біля будинку [ADDRESS] вже розподілена між позивачами та відповідачами відповідно до часток у будинку. Зокрема, співвласникам квартири [ADDRESS] виділено земельну ділянку площею 171.62 кв.м. відповідно до частки в житловому будинку 49/100, співвласникам квартири [ADDRESS] - позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] виділено земельну ділянку площею 108.58 кв.м. відповідно до часток у житловому будинку 31/100, власнику квартири [ADDRESS] - позивачу [PERSON], виділено земельну ділянку загальною площею 70.05 кв.м. відповідно до частки в житловому будинку 20/100. Вказана обставина вбачається із заяви про затвердження мирової угоди від 05.04.2005 року, ухвали Коломийського міськрайонного суду від 12.05.2005 року про затвердження мирової угоди по справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про поділ земельної ділянки, додатку до мирової угоди, схеми розподілу земельної ділянки по [ADDRESS] Між сторонами виникає спір щодо обов'язку та порядку участі в утриманні будинку, допоміжних приміщень будинку та прибудинкової території, в тому числі, і щодо порядку користування горищем у вказаному вище житловому будинку. Так, зокрема, покрівля будинку потребує термінового ремонту, поскільки постійно під час дощів протікає. Квартири [ADDRESS] і [ADDRESS]. Тому, під час дощів і танення снігу в квартирах зі стелі тече вода. Будинок [ADDRESS] знятий з балансу виробничого експлуатаційно - ремонтного підприємства м. Коломия. Вказана обставина стверджується витягом з рішення виконкому Коломийської міської ради № 261 від 17.07.1999 року. Тому, обов'язок щодо утримання будинку покладається на власників квартир багатоквартирного житлового будинку. Позивачі неодноразово зверталися до відповідачів з приводу спільного ремонту даху у будинку. Проте відповідачі не бажають брати ні матеріальну, ні фізичну участь у ремонті цього даху. Згідно записів у технічному паспорті на квартиру [ADDRESS], виданому на ім'я [PERSON], квартира складається з 2-х кімнат площею 25.7. кв.м. та 23.3 кв.м., кухні площею 8.7 кв.м., ванної кімнати площею 2.9 кв.м., коридору 4.2 кв.м., вбудованої шафи площею 2.7. кв.м., кімнати 25.7 кв.м. Згідно записів у технічному паспорті на квартиру [ADDRESS] в цьому ж будинку, який виданий на ім'я [PERSON], [PERSON], кватира [ADDRESS] складається з 1-ї кімнати площею 23.4 кв.м., кухні площею 4.3. кв.м., ванної кімнати площею 1,4 кв.м., коридору площею 2.1. кв.м., кладовки площею 1.4 кв.м., балкону площею 0,44 кв.м. Поскільки [PERSON] має намір одружуватися та створювати власну сім'ю, він звертався до Коломийської міської ради з питанням надання дозволу на реконструкцію частини горища під житлову кімнату. Відповідно до положень ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не приведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушують санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до положень абз. 4 п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 р. № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку. Поскільки дві квартири у вказаному житловому будинку приватизовані з державного житлового фонду, то до спірних правовідносин слід застосовувати положення Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". Відповідно до положень п.2 ст.10 вказаного Закону, власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї, горища і т.ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Як вбачається з рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2011 від 9 листопада 2011 року, положення пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" необхідно розуміти так, що власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Згідно п. 1.4.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України №76 від 17.05.2005 року. Зокрема, у п. 1.4.5. названих Правил зазначено, що для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності. Як вбачається з ухвали Коломийського міськрайонного суду від 12.05.2005 року, частка співвласників квартири [ADDRESS] становить 49/100, частка співвласників квартири [ADDRESS] в цьому житловому будинку становить 31/100, а частка співвласників квартири [ADDRESS] в цьому будинку становить 20/100. Реконструкція частини горища під житлову кімнату можлива тільки за згодою всіх співвласників допоміжних приміщень багатоквартирного житлового будинку. Позивачі згідні на таку реконструкцію. Проте відповідачі не дають згоди на переобладнання частини горища під житлову кімнату. Тому, просять поділити спірне горище відповідно до часток співвласників у цьому житловому будинку та виділити у власність співвласників квартири [ADDRESS] - позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 31/100 цього горища, а у власність співвласників квартири [ADDRESS] - позивачів [PERSON], [PERSON] виділити 20/100 цього горища, що разом становить 51/100 горища. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали повністю. Подали письмові пояснення. Уточнили позовні вимоги і просять виділити їм в натурі частину горища 48,7 кв.м відповідно висновку судової будівельної експертизи, яка відповідає 49% у майні будинку, мотивуючи тим, що саме цією частиною горища вони відкрито користуються з 1954 року, цю частину горища можливо не тільки технічно виділити як окреме приміщення із самостійним виходом, айв майбутньому провести технічний виділ в житлову кімнату зі згоди органів місцевого самоврядування і ,таким чином, забезпечити розширення їх житлової площі. Погоджуються влаштувати окремий вихід з виділеної частини горища 48,7 кв.м по східній стіні сходової площадки та облаштувати дощато-цегляну перегородку на межі виділеної їм частини горища згідно із висновком судової будівельної експертизи, а існуючий вихід на горище залишити за співвласниками кв.[ADDRESS] відповідно план-схеми доданої до висновку експертизи. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явились, але звернулись до суду із заявою в якій просять розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, подав письмові заперечення. В якому зазначив, що Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в своїй ухвалі від 5 лютого 2014 року по даній справі встановив що між співвласниками багатоквартирного будинку виник спір з приводу користування горищем цього будинку. Правовідносини між співвласниками багатоквартирного будинку визначаються ст.382 Цивільного Кодексу України. В цій статті наголошується що приміщення загального користування багатоквартирного будинку, в число яких входять і горища, не можуть належати до іншої форми влас ності окрім спільної сумісної. Для таких будинків ні перетворення спільної сумісної власності у спільну часткову , ні відчуження, ні набування такими приміщенями статусу окремого обєкта права власності окремо від усіх одночасно квартир будинку законом не передбачено. Крім того, позивачами не було надано жодних доказів про те що їм належать відповідно 31/100та 20/100 частин у праві спільної власності. Судом було лише встановлено що частка позивачів у вартості будинку складає сумарно 51/100. Проте належність частки у вартості майна не означає володіння часткою у праві спільної власності. Позивачі в своїх поясненнях поислаються на аналогію з встановленням судом порядку користування прибудинковою територією навколо будинку, яке відбулось у 2005 році відповідно до положень Земельного Кодексу та п.19 Постанови №7 від 16.04.2004 року « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», в результаті якого позивачі отримали в користування дві ділянки прибудинкової території площа яких суммарно складала 51/100 що відповідало 51/100 їхніх часток у вартості будинку. Однак після цього прибудинкова територія була передана сторонам справі у спільну сумісну власність без визначення часток про що свідчить Державний акт який зберігається у позивачів. У разі виділу частини горища позивачам, яка стане їх приватною власністю, відповідачі не зможуть отримати доступ до неї, зокрема у випадку якщо позивачі не будуть проживати у будинку на протязі тривалого часу і під час їхньої відсутності відбудеться руйнування опорних конструкцій даху на їхній приватній частині горища з подальшим руйнуванням атмосферними опадами квартири позивачів яка розташована знизу. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явились, хоча повідомлялись про час і місце судового розгляду. Суд, вислухавши сторони, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та зібрані докази, вважає, що позов безпідставний і не підлягає до задоволення з таких мотивів. Як встановлено в судовому засіданні, позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мають у власності по 1/5 частині квартири [ADDRESS] Крім того, [PERSON] є власником 2/3 частин квартири [ADDRESS] цього ж будинку , а [PERSON] - власником 1/3 частини цієї ж квартири. Квартири [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] була приватизована позивачами, із державного житлового фонду і належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.04.1995 року. Квартира [ADDRESS] у вказаному житловому будинку була придбана [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №Д-1696 від 22.08.1996 року. 02.12.2002 року позивач [PERSON], на підставі договору дарування відчужив 1/3 частки квартири [ADDRESS] своєму синові - позивачу [PERSON] На першому поверсі будинку [ADDRESS] власниками якої по 1/4 частині є відповідачі. Квартира [ADDRESS] у вказаному житловому будинку також приватизована відповідачами з державного житлового фонду і належить їм на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 11.06.1996 року. Вищевказані обставини стверджуються довідкою Коломийського МБТІ №9874 від 15.10.2004 року, інформаційної довідкою Коломийського МБТІ від 15.10.2004 року, технічним паспортом, заявою про затвердження мирової угоди від 05.04.2005 року, ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 12.05.2005 року про затвердження мирової угоди по справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про поділ земельної ділянки. В ст. 317 ЦК України закріплено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 2 ст. 318 ЦК України всі суб'єкти права власності є рівними перед законом. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2011 від 9 листопада 2011 року, положення пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" необхідно розуміти так, що власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в своїй ухвалі від 5 лютого 2014 року по даній справі встановив що між співвласниками багатоквартирного будинку виник спір з приводу користування горищем цього будинку і послався на норми ст. 364, 367 ЦК України, згідно яких кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України. У відповідності до п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачі наполягають на виділенні їм, як співвласникам двох квартир, однієї частини горища площею 48,7 кв.м відповідно до висновку судової будівельної експертизи, яка відповідає 49% у майні будинку, з метою розширення житлової площі для позивача [PERSON] і влаштування житлової кімнати, незважаючи на роз»яснення судом у відповідності до норм ст. 10 ч.4, 11 ч.1,2 ЦПК України, можливості заявлення клопотань та зміни позовних вимог і наслідків вчинення або не вчинення процесуальних дій. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що загальна площа спірного горища становить 162,62 кв.м., корисна площа - 98,9 кв.м. і зазначено, що виділення позивачам частини горища площею 48,7 кв.м., з її повним відокремленням, технічно можливо, з незначним відхиленням від ідеальних частин, за умови, що це не перекриє доступ відповідачів до горища. Експертом визначено лише один варіант виділення частини горища, з можливістю влаштування до нього окремого єдиного входу для позивачів по східній стіні сходової площадки. При цьому, не визначено реальних частин горища відповідно до часток кожної квартири та яка частина у разі такого поділу залишалася б в спільному користуванні, враховуючи ту обставину, що всі вентиляційні канали які знаходяться на горищі і обслуговують, в тому числі і квартиру позивачів, знаходяться в частині горища, яка згідно план-схеми висновку експертизи не входить до частини, яку пропонується виділити останнім. Тобто, у разі можливого виділення її відповідачам, позивачі можуть бути позбавлені доступу до цих каналів. Експерт Кавецький В.А. в судовому засіданні пояснив, що при проведенні експертизи діяв в межах поставлених йому судом питань згідно ухвали Коломийського міськрайсуду від 02.04.2013р. і питання щодо виділення реальної частини горища власникам квартири [ADDRESS] не вирішував. Посилання відповідача [PERSON] на те, що у разі виділення частини горища згідно висновку експертизи позивачам він буде позбавлений доступу до даної частини горища у випадку протікання даху, за відсутності позивачів чи відчуження ними квартири, та необхідності проведення ремонтних робіт, з метою недопущення руйнування даху і перекриття та попадання вологи в його квартиру, суд вважає підставним. Крім того, відповідач посилається на зручність користування всім горищем для висушування білизни та інших побутових потреб, ремонтних робіт всіма співвласниками. Продовжуючи викладене, згідно рекомендацій технічного заключення Івано - Франківського філіалу «НДІ проектреконструкція» для проведення реконструкції горищного простору під квартири необхідно виготовити проектну документацію, якою передбачити, зокрема влаштування відмостки по всьому периметру будинку для відводу стічних вод, перенесення люку виходу на дах в інше місце. Однак, виконання цих робіт не узгоджено з відповідачами, як співвласниками будинку. Відсутній також дозвіл органів місцевого самоврядування на перепланування горищного простору. Посилання позивачів на необхідність виділення їм частини горища з метою необхідності проведення ремонтних робіт даху від чого відмовляються відповідачі, суд вважає надуманим, оскільки відповідач [PERSON] в судовому засіданні ствердив готовність відповідачів відповідно оплатити ремонтні роботи у разі документального підтвердження їх проведення та вартості або провести дані роботи за власний рахунок з подальшим відповідним відшкодуванням позивачами. Крім того, позивачі посилаються на те, що вони користуються частиною горища тривалий час, у зв»язку з чим мають доступ і можливість провести необхідні ремонтні роботи. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що за наявних обставин та доказів, з врахуванням прав та інтересів сторін, неможливо виділити позивачам, як власникам двох окремих квартир, одну частину горища з єдиним входом згідно варіанту, вказаного у висновку судової будівельно-технічної експертизи. На підставі викладеного та ст. 16 ЦК України,

Outcome: dismissed