Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Орган опіки та піклування Петраківської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області в інтересах малолітніх дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківський прав в якому просять позбавити [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .Крім того просив стягувати з [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на утримання дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти згідно чинного законодавства. 10.12.2020 до Звенигородського районного суду Черкаської області з Катеринопільського районного суду Черкаської області надійшла для розгляду вказана цивільна справа. Спори про підсудність не допускаються. В обґрунтування позову позивач зазначає, що органом опіки та піклування Петраківської сільської ради 11.12.2019 року було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] в зв`язку з тим, що відповідачі свої батьківські обов`язки не виконують та не здійснюють жодних дій, спрямованих на їх виконання. Родина [PERSON] перебуває на контролі у органу опіки та піклування при Петраківській сільській раді та в службі у справах дітей Катеринопільської райдержадміністрації так, як опинилися в складних життєвих обставинах. Мати [PERSON] веде неправильний спосіб життя, не займається належним чином вихованням дітей та їх лікуванням, не забезпечує нормального догляду, у будинку порушено температурний режим та санітарно - гігієнічні умови проживання. Відсутній запас продуктів. Батько [PERSON] веде нетверезий спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не працює, повністю відмовляється брати участь у вихованні та піклуванні про дітей. Дочка [PERSON] тривалий час за заявою матері перебувала в будинку дитини в м. Черкаси, на даний час проживає з матір`ю. Двоє інших дочок також перебувають у будинку дитини у м. Черкаси. За 2019 рік батьки зовсім не відвідували дітей, за винятком 25.04.2019 року коли забирали [PERSON] додому та 04.09.2019 року коли влаштовували [PERSON] . 11.11.2019 року мати приїжджала до дітей без належно оформлених медичних документів тому з дітьми вона не спілкувалася. З того часу дітьми не цікавилася та не спілкувалася з ними. [PERSON] постійно необхідно лікування, яким батьки не займаються. Мати [PERSON] отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю, так як дочка [PERSON] має статус дитини - інваліда. Інших доходів сім`я не має , присадибна ділянка пустує, заростає бур`янами. Заготівля на зиму продуктів харчування не проводилась. Постійно з громадянами [PERSON] та [PERSON] проводилися бесіди та надавались рекомендації начальником служби у справах дітей, сільським головою, щодо ведення здорового способу життя та повноцінного харчування дітей, вчасного відвідання сімейного лікаря та лікування їх доньки, покращення житлово-побутових умов. Службою у справах дітей виконавчого комітету Петраківської сільської ради та спеціалістами служби у справах дітей Катеринопільської райдержадміністрації регулярно здійснювався контроль за сім`єю. [PERSON] постійно змінює місце проживання. Після чергової сварки з чоловіком проживала в будинку разом з матір`ю, вітчимом та п`ятьма сестрами і братами де офіційно і зареєстрована за адресою[ADDRESS] . За час проживання в будинку матері часто залишала дитину на матір, сестер, а то й саму. 22.11.2019 року [PERSON] разом з дочкою [PERSON] повинна була прибути на огляд до сімейного лікаря з подальшим відбуттям в реабілітаційний центр м.Черкаси, але не з`явилася . В цей день відвідавши сім`ю було виявлено що [PERSON] за місцем перебування відсутня . Зі слів бабусі ( [PERSON] ) [PERSON] залишивши на неї [PERSON] , поїхала в невідомому напрямку, з`явившись через добу, повідомила що була в подруги в м.Звенигородка. По даний час донька [PERSON] не пройшла вкрай необхідний для неї курс реабілітації.В період з 01.12.2019 року по 09.12.2019 року громадянка [PERSON] разом з малолітньою [PERSON] , перебувала невідомо де, в селі Петраківка була відсутня. З`явившись у будинку матері 09.12.2019 року, зі слів [PERSON] напідпитку з голодною дитиною [PERSON] , сказавши що була в м. Ватутіне в подруги посварилась та пішла з дому . [PERSON] повідомила про даний інцидент сільського голову, який в свою чергу розпочав пошуки [PERSON] та її доньки поселі. На дзвінки вона не відповідала, в будинку чоловіка не з`являлась. Згодом, через певний час подзвонив чоловік [PERSON] та повідомив, що з дружиною і донькою все гаразд не сказавши де вони знаходяться, але запевнив що на слідуючий день вона прибуде до сільської ради. 10.12.2019 року [PERSON] , прибувши до сільської ради почала виправдовуватись , що вона не була напідпитку, а була в будинку чоловіка, робила ремонт та залишилася жити разом з донько [PERSON] в будинку де проживає чоловік [PERSON] .Оскільки, громадяни [PERSON] та [PERSON] не виконують своїх батьківських обов`язків, не дбають про здоров`я та безпеку життя дітей, їх було викликано на засідання виконавчого комітету щодо доцільності позбавлення їх батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] на яке [PERSON] не з`явився, а [PERSON] ввесь час засідання просиділа мовчки, не відповідаючи на жодне запитання, яке стосувалося дітей. Відповідачі були належно повідомлені про розгляд справи шляхом направлення на адреси реєстрації судових повісток, а також відповідачі були повідомлені про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надали, про причини неподання суду відзиву не повідомили, зустрічного позову не пред`являли, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Катеринопільського районного суду Черкаської області від 07.02.2020 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 27.08.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відповідачем [PERSON] неодноразово подавалися клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з грубим порушенням процесуальних норм закону. 02.11.2020 року відповідач [PERSON] подала заяву про відвід судді, яка ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 07.12.2020 року була задоволена. Розпорядженням голови Катеринопільського районного суду Черкаської області від 08.12.2020 року цивільну справу передано для розгляду до Звенигородського районного суду Черкаської області. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2020 справу передано для розгляду судді Сакун Д. І . Ухвалою від 14.12.2020 суддею Сакун Д. І. справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 12.01.2021 року замінено позивача у справі з органу опіки та піклування Петраківської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області на орган опіки та піклування Катеринопільської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, а також закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 10.02.2021 року відповідачем [PERSON] заявлено відвід головуючому судді Сакун Д.І. та установі з назвою «Звенигородський районний суд», у задоволенні якого ухвалою Звенигородського районного суду від 25.03.2021 було відмовлено. 25.03.2021 року відповідачем [PERSON] направлено заяву про відвід головуючому судді Сакун Д.І., яку ухвалою Звенигородського районного суду від 25.03.2021 залишено без розгляду. Представник позивача Ярмоленко І.П. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення відводу заперечує в зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В силу ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності осіб, які беруть участь у справі на підставі письмових документів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 15.06.2015 року, який зареєстрований виконавчим комітетомПетраківської сільської радиКатеринопільського району Черкаської області, актовий запис №02 (а.с.12). Згідно свідоцтва про народження від 13.05.2015 [PERSON] народилася [INFO] . Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). [PERSON] , [INFO] має діагноз дитячий церебральний параліч, нижній спастичний пара парез. Затримка стато-кінетичного розвитку. Загальний недорозвиток мовлення ІІІ рівня (а.с.114) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.09.2016 [PERSON] народилася [INFO] . Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.12.2018 [PERSON] народилася [INFO] . Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.15) З актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 27.08.2019 року, 29.07.2019 року, 01.08.2019 року, 08.08.2019 року та 22.11.2019 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають у будинку, який належить матері [PERSON] - [PERSON] . Належних умов для проживання дітей не має, в будинку брудно, продукти харчування відсутні, паливом не забезпечені, діти не купані та у вавках. [PERSON] залишає дитину без нагляду (а.с.16-20) Відповідно до характеристики від 08.01.2020 року №8/02-16 виданої виконкомом Петраківської сільської ради на жительку с. Петраківка [PERSON] , 1996 р.н., вбачається, що остання проживає в селі без реєстрації з чоловіком та дочкою, двоє інших дітей знаходяться в будинку дитини м. Черкаси. За час проживання в селі [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони. В будинку постійний безлад та антисанітарія. Неодноразово виконком сільської ради давав зауваження по невиконанню батьківських обов`язків (а.с.21) Відповідно до характеристики від 08.01.2020 року №7/02-16 виданої виконкомом Петраківської сільської ради на жителя с. Петраківка [PERSON] , 1987 р.н., вбачається, що останній зарекомендувала себе з негативної сторони, траплялися випадки зловживання спиртними напоями та порушення громадського порядку. Ніде не працює, в сім`ї постійні сварки та конфлікти, не виконує батьківські обов`язки. Неодноразово викликався до сільської ради щодо його поведінки (а.с.22) Висновком органу опіки і піклуванняПетраківської сільської ради та рішенням Петраківської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області від 11.12.2019 року№ 56 визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.5-8). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 14.07.2020 року за місцем проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] , умови проживання незадовільні. Наявні продукти харчування, розкидані речі, підлога не прибрана, необхідний косметичний ремонт. Крім того, доходи у сім`ї відсутні, живуть за рахунок дитячих коштів з соціальної допомоги по інвалідності в сумі 2500 грн. (а.с.46) КЗ «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» 30.07.2020 року направив лист до служби у справах дітей Катеринопільської РДА в якому зазначено, що у них на повному державному утриманні перебувають малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на підставі заяви матері на тимчасове влаштування. Термін тимчасового перебування до 23.08.2020 року. За станом здоров`я діти потребують постійного медичного супроводження, обстеження, лікування для збереження адекватного фізичного та психічного розвитку. В інтересах дітей просять продовжити термін перебування малолітніх дітей у закладі (а.с.47). Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Катеринопільської РДА Черкаської області від 31.07.2020 року №5/1 продовжено термін перебування в КЗ «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» продовжено строк перебування [PERSON] , [INFO] строком на шість місяців до 24.02.2021 року, [PERSON] , [INFO] до вступу в законну силу рішення суду ( а.с.48). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін Згідно з ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 та ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання батьківських обов`язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України правовою підставою позбавлення батьківських прав матері, батька є ухилення їх від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.п.15, 16 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до частин першої та другої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Савіни проти України» від 18.12.2008 ( заява №39948/06) право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла, п. 87). Визначаючи, чи було конкретне втручання "необхідним у демократичному суспільстві", суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8 (див., наприклад, справи "Кутцнер проти Німеччини", N 46544/99, п. 65, ЄСПЛ 2002-I, та "Зоммерфельд проти Німеччини", [GC], N 31871/96, п. 66, ЄС/7/72003-VIII). Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу "Ньяоре проти Франції", N 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу "Скоццарі та Дж`юнта проти Італії" [GC], NN 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII). Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatismutandis, справу "Хазе проти Німеччини", N 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004-III (витяги)). Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я (див. справи "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", N 23848/04, п. 72, від 26 жовтня 2006 року; і "Гавелка та інші проти Чеської Республіки", N 23499/06, N 57, від 21 червня 2007 року). Згідно з наданими доказами суд приходить до висновку, що відповідачі дійсно ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а тому суд вважає, що відповідачі свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками і не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкуються з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дітей, не піклуються про стан їх здоров`я, хоча б мали це робити, тобто по своїй вині ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. При цьому судом враховано і висновок органу опіки Петраківської сільської ради та рішення Петраківської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області, щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав, які ґрунтуються на достатній доказовій базі і при цьому відповідачі мали достатні можливості взяти участь у вирішенні даного питання, проте батько такою можливістю не скористався, а матір не вчинила жодних дій для виправлення ситуації. Крім того суд зауважує, що батьки (відповідачі у справі) мали можливість висловити свою позицію у даній справі, у тому числі і надати докази на спростування позиції позивача, проте цього зроблено не було. Навпаки, численні заяви, листи і запити, які не стосувалися предмету спору і подавалися відповідачкою, судом розцінюються як спроба затягнути судовий розгляд і таким чином уникнути вирішення питання, що на думку суду є неприпустимим, оскільки рішення у даній справі стосується в першу чергу інтересів дітей, які потребують захисту, оскільки опинилися у складних життєвих умовах, в т.ч. і зі сторони держави. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., також враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не створюють цих умов для життя і розвитку дітей. Тим більш, той факт, що двоє з дітей перебувають на даний час в КЗ «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» саме з ініціативи матері, свідчить про свідоме небажання надавати дітям умови для розвитку, піклуватися про них зі сторони батьків. Відповідно до ч.7, 8 ст.7 СК дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Виходячи з цих встановлених обставин суд вважає що інтереси дітей пов`язані з отриманням піклування, належного догляду, лікування, отримання любові і розуміння, що не надавалося дітям відповідачами, в даному випадку переважають над інтересами відповідачів, тим більш, що жодної зацікавленості в розгляді даного спору останні не виявили.. Крім того, водночас, згідно ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримувати дитину та відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Суд вважає, що достатнім розміром стягуваних аліментів в інтересах дітей буде розмір Ѕ частини від усіх доходів відповідачів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, з метою захисту прав і інтересів дитини, суд вважає, що позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення аліментів буде вчинене в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, то з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в рівних частинах, в сумі 840,80грн. на користь держави.

Outcome: approved