Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

02 грудня 2015 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла заява Комунального закладу «Оріхівська центральна районна лікарня» Оріхівської районної ради Запорізької області, в якій порушується питання про примусову госпіталізацію громадянина [PERSON], [INFO], який проживає за адресою [INFO], б. 124, до Комунальної установи «Запорізький обласний протитуберкульозний клінічний диспансер» Запорізької обласної ради, у звязку з його відмовою від добровільного лікування. Заява обґрунтована тим, що 17.09.2015 року у [PERSON] під час проведення рентгенологічного дослідження були виявлені ознаки туберкульозу та встановлений діагноз «вперше діагностований туберкульоз легень». Від добровільного лікування [PERSON] відмовляється, у звязку з чим становить загрозу для оточуючих, зокрема, [PERSON], [INFO], з яким проживає разом. У звязку з цим лікар-фтизіатр протитуберкульозного кабінету заявника [PERSON] склав висновок про необхідність примусової госпіталізації [PERSON] до Комунальної установи «Запорізький обласний протитуберкульозний клінічний диспансер» Запорізької обласної ради для лікування туберкульозу та ізоляції від дитини строком на два місяці. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав, пославшись на викладені в ній обставини. [PERSON] в судове засідання не викликався у звязку з відомостями про наявність в нього інфекційної хвороби, яка може становити небезпеку для здоровя інших учасників справи. Як представник [PERSON] в судове засідання був викликаний Новоіванівський сільський голова Оріхівського району Запорізької області [PERSON], яка пояснила, що родина [PERSON] дійсно проживає в с. Новоіванівка, що в них є малолітня дитина, однак сімя є неблагополучною, [PERSON] схильний до зловживання алкогольних напоїв. Представник Комунальної установи «Запорізький обласний протитуберкульозний клінічний диспансер» Запорізької обласної ради в судове засідання не зявився. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми права, якими регулюються відносини у сфері протидії туберкульозу, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до п. 12 ч. 1\~ст. 1 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" туберкульоз - це соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу. Хворим на заразну форму туберкульозу вважається особа, у мокротинні якого виявляються мікробактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують\~(п. 13 ч. 1\~ст. 1 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз"). З матеріалів справи вбачається, що у [PERSON] присутні ознаки хвороби на заразну форму туберкульозу, однак поставити його на облік не вдається через його ухилення від лікування. Відповідно до ч. 3\~ст. 20 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз"\~на хворих на туберкульоз та інфікованих мікробактеріями туберкульозу покладено обов'язки дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. За приписами ч. 1\~ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз",\~у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] необхідно отримати стаціонарне обстеження та лікування від туберкульозу, проте він відмовляється від його проходження, порушуючи протиепідемічний режим, що підтверджується складеною ним власноруч заявою від 23.09.2015 року. Відповідно до висновку лікаря-фтизіатра протитуберкульозного кабінету Комунального закладу «Оріхівська центральна районна лікарня» Оріхівської районної ради Запорізької області [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу на строк два місяці. За положеннями п. 3 ч. 1\~ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз"\~примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Таким чином, беручи до уваги необхідність забезпечення дотримання протиепідемічного режиму, попередження завдання непоправної шкоди здоровю малолітнього [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву Комунального закладу «Оріхівська центральна районна лікарня» Оріхівської районної ради Запорізької області, примусово госпіталізувати [PERSON] до Комунальної установи «Запорізький обласний протитуберкульозний клінічний диспансер» Запорізької обласної ради на строк два місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації. Відповідно до норми п. 7 ч. 1 ст.\~367, ч. 2 ст.\~286 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст.\~1,\~11,\~20,\~25 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз",

Outcome: approved