Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

30.10.2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить припинити трудовий договір від 01.05.2011 року, який укладено між ТОВ "Еверест" та нею. Позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що 01.05.2011 року між нею та ТОВ "Еверест" (юридична адреса: вул. Леніна, 31 оф. 4, м. Київ, код 32769616) укладено трудовий договір, про що в її трудову книжку зроблено відповідний запис. З 01.05.2011 року по грудень 2011 року вона працювала в ТОВ "Еверест" на посаді касира. В грудні 2011 року пішла у відпустку у зв'язку з пологами та доглядом за дитиною. За час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, вона дізналася, що магазин "Sela", де вона працювала на посаді касира, зачинений. Коли її звільнили і за якою статтею їй не відомо. Директор магазину [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідає, відповіла смс повідомленням, що книжок немає, фірми зачинилися. На її запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, отримала відповідь, що ТОВ "Еверест" не перебуває в процесі припинення але змінився керівник. Самостійно вона не може розірвати трудовий договір з роботодавцем, у звязку з чим вона вимушена звернути з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити, справу розглядати у її відсутність. Уповноважений представник відповідача ТОВ "Еверест" в судове засідання не з'явився, про причину неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджують поважність причини неявки, зави про перенесення судового засідання або про розгляд справи за його відсутністю, не надав. Оскільки з причини неявки відповідача неодноразово відкладалися судові засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності вимог до ст. 191 ЦПК України, відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю відповідача та позивача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом справи встановлено, що 01.05.2011 року між [PERSON] та ТОВ "Еверест" (юридична адреса: вул. Леніна, 31 оф. 4, м. Київ, код 32769616) укладено трудовий договір, позивач прийнята на посаду продавця-консультанта, про що в її трудову книжку серії АЕ №777739 внесено відповідний запис. 01.06.2011 року переведена на посаду касира. З 01.05.2011 року по грудень 2011 року позивач працювала в ТОВ "Еверест", в тому числі на посаді касира. В грудні 2011 року позивач пішла у відпустку у зв'язку з пологами та доглядом за дитиною. За час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, позивач дізналася, що магазин "Sela", де вона працювала на посаді касира, зачинений. Коли позивача звільнили і за якою статтею їй не відомо. Директор магазину [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідає, відповіла смс повідомленням, що книжок немає, фірми зачинилися. На запит позивача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, отримала відповідь, що ТОВ "Еверест" не перебуває в процесі припинення але змінився керівник. На даний час позивачу невідомо місцезнаходження роботодавця, тому вона позбавлена можливості самостійно розірвати трудовий договір, через що в неї виникли труднощі з працевлаштуванням. Згідно з положеннями\~ст. 21 КЗпП України\~трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до вимог ст.. 24-1 КпЗП України, при укладанні трудового договору між працівником і фізичною особою, фізична особа або за довіреністю уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Порядком реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, який затверджено наказом Міністерством праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.06.2001 року за №554/5745 зі змінами та доповненнями, покладено на державну службу зайнятості функції по реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю. Згідно з положеннями п. п. 6, 7\~Наказу Міністерства праці та соціальної політики України N 260 від 08.06.2001 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за N 554/5745, «Про затвердження Форми трудового договору між працівником і фізичною особою та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою», в разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті\~КЗпП України, про що сторони сповіщають державну службу зайнятості, яка зареєструвала трудовий договір. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох днів повинна зняти трудовий договір з реєстрації, про що робиться відмітка у книзі реєстрації трудових договорів. На підставі цього запису відповідальна особа центру зайнятості робить на трьох примірниках трудового договору запис про зняття з реєстрації трудового договору. \~ Даним наказом затверджена форма трудового договору між працівником і фізичною особою, положеннями п. 17 якої (підстави припинення договору з посиланням на відповідні статті\~КЗпП України) передбачені підписи обох сторін договору, тобто не тільки фізичної особи, а й працівника. Лише після підписів обох сторін договору (фізичної особи та працівника), в п. 18 зазначеної форми трудового договору передбачений запис посадової особи служби зайнятості про зняття договору з реєстрації. \~\~ Умовами п. 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженого\~наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 №110 передбачено, що фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичних осіб, які використовують найману працю роблять записи до трудових книжок працівників про прийняття на роботу та звільнення з роботи відповідно до укладених з працівниками письмових трудових договорів, що зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості. Унесені фізичною особою до трудових книжок записи підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, незалежно від реєстрації трудового договору і засвідчуються його печаткою. В трудовій книжці серії АЕ №777739, виданої на ім'я позивача, мається запис №1 від 01.05.2011 року , зроблений уповноваженою особою ТОВ "Еверест" про прийняття [PERSON] (дошлюбне прізвище Боровик) А.В. на посаду продавця-консультанта відповідно до наказу №38-к від 01.05.2011 року, та запис №2 від 01.06.2011 року про переведення на посаду касира на підставі наказу №59-к від 01.06.2011 року. Даний факт підтверджує знаходження позивача в трудових правовідносинах з відповідачем. Згідно з положеннями п. 8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженого\~Наказом Мінпраці України від 08.06.2001 року № 260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті\~КЗпП України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 43 Конституції\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Положеннями ст.. 46 Конституції України, передбачено, що\~громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття, з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.. Згідно\~з положеннями ст. 38 КЗпП України\~працівник має право на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, за власним бажанням, попередивши роботодавця письмово за два тижні. \~Відповідно до вимог Порядку реєстрації трудового договору, затвердженого\~наказом Міністерства праці та соціальної політики України 08 червня 2001 року за № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише у разі звернення обох сторін (роботодавця, працівника) та з належним їм документами. Згідно з положеннями\~\~Наказу міністерства праці та соціальної політики України\~\~№260 від 08.06.2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою»\~та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично не існують, процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, відповідач фактично припинив свою діяльність та припинив виплачувати позивачу заробітну плату, однак, провести дії щодо розірвання трудового договору та зняття його з реєстрації за місцем його реєстрації у позивача не має можливості, через відсутність роботодавця за попереднім місцем розташування та неможливість зв'язку з керівником, тому вбачаються підстави для задоволення позовних вимог. Згідно з положеннями ч.3\~\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved