Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору, посилаючись на те, що 19.08.2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, взятих на себе зобов'язань відповідач не виконував, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 08.10.2017 року становить 30727,36 грн. і складається з заборгованості за кредитом\~288,00 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом\~24300,28 грн., заборгованості за пенею та комісією 4199,68 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина)\~500,00 грн., штраф (процентна складова) 1439,40 грн. Наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення суми кредиту є право позивача вимагати його повернення та штрафних санкцій за невиконання умов договору, а тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача 30727,36 грн. заборгованості, а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та день розгляду справи. В прохальній частині позову та клопотанні (а.с. 39) він просить суд розглянути цивільну справу в його відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак 01.12.2017 року через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позову не визнає, просить долучити до матеріалів справи заперечення на позов.(а.с.55). Представник відповідача [PERSON] 01.12.2017 року подала письмове заперечення на позов про стягнення заборгованості, в якому зазначила, що відповідно до анкети-заяви картку [PERSON] оформлено 19 серпня 2011 року, при цьому позивачем не вказано строк дії картки, термін дії договору 12 місяців, доказів щодо перевипуску нової картки позивач до суду не подав, а прострочена заборгованість у розмірі 50 грн. зявилася з 31 січня 2014 року і саме з цієї дати банку стало відомо про невиконання умов кредитного договору. Таким чином, просила застосувати у даній справі позовну давність щодо стягнення заборгованості по кредитному договору та відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк». (а.с.47-50) Відповідно до ч.2ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступнихпідстав. В судовому засіданні встановлено, що 19.08.2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Разом з тим, як підтверджено матеріалами справи, відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором по поверненню кредиту та сплаті інших платежів за користування кредитом належним чином не виконував, протягом періоду користування наданим кредитом, що минув, постійно порушував умови кредитного договору щодо сплати щомісячних платежів з погашення суми кредиту та процентів за його користування, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 08.10.2017 року становить 30727,36 грн. і складається з заборгованості за кредитом\~288,00 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом\~24300,28 грн., заборгованості за пенею та комісією 4199,68, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина)\~500,00 грн., штраф (процентна складова) 1439,40 грн. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання повинно виконуватись належним чином. В разі, якщо боржник не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, він, згідно положень ч.1\~ст. 612 ЦК України\~вважається таким, що прострочив. Згідно до ст.ст.16,\~257,258 ЦК України\~кредитор має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів в межах загальних та спеціальнихстроків позовної давності. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). При цьому відповідно до частин першої та п'ятої\~статті 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконаннязобов'язання. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Проте, вважаючи своє право порушеним, ПАТ КБ "Приватбанк" не звертався до [PERSON] з вимогою здійснити дії з погашення кредитної заборгованості. Позовну заяву позивачем було подано до суду 20.10.2017 року із розрахунком заборгованості по кредиту станом на 08.10.2017 року, в той час коли кредитний договір був укладений між сторонами 19.08.2011 року. Крім того, з доданого до позову розрахунку заборгованості за договором б/н від 19.08.2011 р. станом на 08.10.2017 р. вбачається, що в період з 19.12.2013 року по 08.10.2017 року відповідачем була здійсненна всього одна мізерна оплата на погашення заборгованості за кредитом, а саме, 07.02.2015 року в розмірі 0,32 грн., що не вважається судом погашенням заборгованості за кредитом. (а.с. 5-7). Згідно Правового висновку, якого дійшов Верховний Суд України у справі №6-2462цс16 від 14.12.2016 року, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.\~ Як передбачено ч. 3\~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивачем не заявлено про причини пропуску позовної давності, питання про поновлення пропущеного строку не ставилось. Згідно п.4\~ст. 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, з яким позивач звернувся до суду, пропустивши трирічний строк звернення, який обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу, а тому в його задоволенні слід відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності. Також позивачу слід відмовити у стягненні з відповідача судового збору, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Outcome: dismissed