Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що 29.09.2014 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та нею укладено Договір банківського вкладу «НВУ «Квартальний» №848473/2014. Предметом договору є розміщення вкладником в Банку строкового вкладу на умовах депозитного рахунку «НВУ» в доларах США на строк 13 місяців з дня укладення договору з щомісячною виплатою процентів. Сума початкового вкладу становила 15\~000,00доларів США. 29.09.2014 позивачем було внесено на вкладний рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк» 15000 доларів США. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №63 від 20.03.2015 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк». Рішенням Стрийського міськрайонного суду у справі №456/2431/15-ц від 26.11.2015 встановлено, що відповідач здійснив часткову виплату вкладу, гарантовану суму вкладу в розмірі 200 000 грн.|, що за курсом НБУ, станом на день виплати коштів становить 8507,38 доларів США. Залишок вкладу, який залишилось виплатити відповідачу становить 6492,62 доларів США, що в еквіваленті становить 152 651,00 грн. Відповідно до довідки наданої уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», кредиторські вимоги позивача включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів до четвертої черги в сумі 51880,49грн. Суд зобов`язав відповідача виплатити залишок вкладу на користь стягувача [PERSON] грошові кошти 152\~651,00 грн. згідно договору банківського вкладу «НБУ «Квартальний» №848473/2014 від 29.09.2014. 16.05.2019 позивачем направлено заяву до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про внесення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб оформлені відповідно до вимог Положення № 3711 змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів, щодо включення вимоги [PERSON] на суму 152 651,00 грн. встановлену рішенням Стрийського міськрайонного суду від 05.02.2015 №456/2431/15-ц. У відповідь ПАТ «ВіЕйБі Банк» листом від 08.08.2019 повідомив позивача про те, що направлено на розгляд Фонду гарантування вкладів фізичних осіб клопотання щодо затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк». 23.08.2019 позивачем направлено запит на отримання публічної інформації до ПАТ «ВіЕйБі Банк» щодо отримання клопотання Банку про затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» щодо включення вимог [PERSON] на суму 152 651,00 грн. до четвертої черги. У відповідь ПАТ «ВіЕйБі Банк» листом від 23.09.2019 повідомив позивача про те, 20.09.2019 направлено на розгляд Фонду гарантування вкладів фізичних осіб клопотання щодо затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк». Позивачем повторно направлено заяву до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» надати довідку щодо затвердження змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» згідно наданих документів, направлених 20.09.2019. Відповідачем надано відповідь від 25.11.2019 про те, що Кредиторські вимоги [PERSON] включені до Реєстру акцентованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» в сумі 51 880,49грн. до четвертої черги та в сумі 100 770,51 грн. до сьомої черги. Таким чином, відповідачем було відмовлено внести відомості до акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» до четвертої черги в сумі 100 770,51 грн. Відмовляючи у внесенні змін до реєстру акцептованих вимог і внесення до четвертої черги в сумі 100 770,51 грн. відповідач покликається на ст.52 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме що до сьомої черги відносяться вимоги інших вкладників, які не є пов`язаними особами банку, юридичних осіб- клієнтів банку, які не є повязаними особами банку. Проте, відповідачем не взято до уваги те що, вимоги [PERSON] на суму 100 770,51 грн. є вимогами вкладника - фізичної особи що стосуються виключно тіла вкладу, та є вимогами понад гарантовану суму відшкодування по вкладу, не включають штрафів, пені або індексу інфляції за кількість днів прострочення зобов язання.Так згідно ст. 52 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» а саме вимоги вкладників - фізичних осіб, які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом відносяться до четвертої черги. Відтак, зважаючи на вище викладене, вимоги [PERSON] на суму 100 770,51 грн.повинні включатись до четвертої черги відповідно до ч.4 ст.52 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та абз.2, п.1, ч.І розділу XII 2 ««Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються». Тому відповідачом було грубо порушене право позивача, гарантоване статтею 41 Конституції України та ст. 1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 р., оскільки відповідачами не було внесено зміни до реєстру кредиторів щодо включення та затвердження вимог позивача, присудженої до стягнення рішенням суду, що набрало законної сили, що виявляється у непропорційному втручанні у право позивача розпоряджатись своїм банківським вкладом. [PERSON] просить визнати незаконними дії та бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк», що виразились у невнесенні змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» щодо не включення вимоги [PERSON] на суму 100770,51 грн. до четвертої черги; зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів додатково включивши вимоги [PERSON] на суму 100770,51 грн., встановлену рішенням Стрийського міськрайонного суду від 26.11.2015 по справі №456/2431/15-ц до четвертої черги та подати належним чином оформлені та підписані зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» щодо включення вимоги [PERSON] на суму 100770,51 грн., встановленої рішенням Стрийського міськрайонного суду від 26.11.2015 по справі №456/2431/15-ц до четвертої черги. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на викладені у позові обставини, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Представники відповідачів Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання повторно не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи не подали. Заяви та\~клопотання учасників\~справи. Позивачкою подано заяву про розгляд справи за участі її представника, позовні вимоги підтримує (а.с.38). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 18.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.32-33). Ухвалою підготовчого засідання від 02.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.49-50). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/3107/20 відповідачів (а.с.62,63). Заслухавши пояснення позивачки, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому суд приходить до такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] 29.09.2014 уклали договір банківського вкладу «НВУ «Квартальний» №848473/2014, згідно з яким предметом договору є розміщення Вкладником в Банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «НВУ» в доларах США на строк 13 місяців з щомісячною виплатою процентів (а.с.11). Відповідно до заочного рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.11.2015 по справі №456/2431/15-ц за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнського Акціонерного Банку» про стягнення коштів за договором банківського вкладу позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнського Акціонерного Банку» в користь [PERSON] 152651,00 грн. (а.с.14-17). Як вбачається з заяв від 16.05.2019 та від 23.08.2019 [PERSON] зверталася до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБіБанк» про внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів, щодо включення вимоги на суму 152651грн. до четвертої черги (а.с.18-19, 21-22). Відповідно до листа ПАТ «ВіЕйБі Банк» від 08.08.2019 та від 23.09.2019 [PERSON] надано відповідь про те, що її буде додаткового повідомлено про результати розгляду клопотання від 16.05.2019 та від 27.08.2019 (а.с.20). Відповідно до довідки ПАТ «ВіЕйБіБанк» від 25.11.2019 [PERSON] повідомлено про те, що її кредиторські вимоги включені до Реєстру акцептованих вимог кредиторів в сумі 51\~880,49 грн. до четвертої черги та в сумі 100\~770,51 до сьомої черги(а.с.25). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з невнесенням змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів щодо не включення вимог позивачки за рішенням суду до четвертої черги. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про банки і банківську діяльність», Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Закону України «Про захист прав споживачів». За змістом частини 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Стаття 1074 ЦК України визначає, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк України є центральним банком України, особливим органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України. Здійснення банківського регулювання та нагляду віднесено до компетенції Національного банку України, як передбачено статтею 7 Закону України «Про Національний банк України» передбачено. Відповідно до положень ст. 55 вищезазначеного закону головною метою банківського регулювання і нагляду є безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Статтею 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Згідно із п. 5 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону. Згідно з статтею 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур`єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду. Відповідно до п.3 частини 1 ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, а саме:складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів. Відповідно до п.1 частини 1 розділу VII «Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються» затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 21.08.2017 № 3711 підставами для внесення до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів змін, які підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду, є рішення суду, яке набрало законної сили (у тому числі рішення судів, які набрали законної сили після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторів, визначеного статтею 49 Закону), за яким, зокрема, виникають кредиторські вимоги вкладників у частині, що перевищує суму відшкодування, виплачену Фондом, розмір якої визначено відповідно до вимог статті 26 Закону. Такі вимоги включаються до реєстру акцептованих вимог кредиторів та підлягають задоволенню в черговості відповідно до статті 52 Закону. Статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів. Вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом відшкодовуються у четвертій черзі. Отже, правовідносини, щодо яких виник спір, обумовлені наявністю кредиторських вимог (майнових вимог фізичної особи до суб`єкта господарювання - банку, що ліквідується), які перевищують встановлений законом граничний розмір гарантованого державою відшкодування за вкладом і задовольняються у порядку черговості визначеної статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за рахунок коштів, одержаних внаслідок продажу майна банку у четвертій черзі Викладене повністю узгоджується з позицією Верховного Суду України у справі № 755/17365/15-ц від 29.08. 2018). \~ \~ \~ \~Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд враховує вимоги частини 1 ст. 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами сторони позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 29.09.2014 між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» укладено Договір банківського вкладу «НВУ «Квартальний» №848473/2014 у зв`язку з цим між сторонами виникли договірні цивільно-правові відносини. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку. Судом встановлено, що позивачці було виплачено гарантовану суму відшкодування у розмірі 200000,00 грн., кредиторські вимоги акцептовані, встановлена черговість їх задоволення. Проте, відповідачами не взято до уваги, що вимоги [PERSON] на суму 100770,51 грн. є вимогами вкладника, що стосуються виключно тіла вкладу, не включають штрафів, пені та є вимогами понад гарантовану суму відшкодування по вкладу. Суд звертає увагу, що вимоги позивачки виникли на підставі наявності невиконаного обов`язку банку, грошові кошти, згідно з рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.11.2015 по справі №456/2431/15-ц, яким вирішено стягнути з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на користь [PERSON] заборгованість за договором банківського вкладу "НВУ "Квартальний" №848473/2014 в сумі 152651,00 грн. не повернуті позивачу, а отже з огляду на вимоги\~ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~мають бути акцептовані до четвертої черги, як вимоги вкладників - фізичних осіб, які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом. Враховуючи вищевикладене в своїй сукупності, суд вважає позовні вимоги підставними та належним чином обґрунтованими і приходить до висновку про порушення відповідачами майнових прав позивача, які підлягають захисту, тому позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 1058, 1060, 1074 ЦК України, Закону України «Про Національний банк України», Закону України «Про банки і банківську діяльність», Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та

Outcome: approved