Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») в особі представника ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК " Кашаєвої Олени Григорівни ( довіреність № 723-О від 12 березня 2013 року) звернувся до суду з позовом, згідно з яким просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК " заборгованість у розмірі 11342 гривень 70 копійок за кредитним договором № SUA0RK07373155 від 20 листопада 2006 року та судові витрати в розмірі 229 гривень 40 копійок. В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідно до укладеного з [PERSON] кредитного договору № SUA0RK07373155 від 20 листопада 2006 року останній отримав кредит в розмірі 3500 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 12 місяців з кінцевим терміном повернення до 19 листопада 2007 року. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. У порушення умов Договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки своєчасно не надав грошові кошти для погашення заборгованості, відсотками. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 13 листопада 2013 року має заборгованість в сумі - 11342 гривень 70 копійок, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 0 грн.,( оскільки відповідно до судового наказу № 2н-11/07 Котелевським районним судом Полтавської області винесено судовий наказ щодо стягнення на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з [PERSON] заборгованості в розмірі 3327,82 гривень); заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 5928 грн. 27 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 5414 грн. 43 коп. В судовому засіданні представник позивача - Кашаєва О.Г., яка діє на підставі довіреності № 723-О від 12 березня 2013 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав вказаних в позовній заяві. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що відповідно до судового наказу від 25 жовтня 2007 року виданого Котелевським районним судом Полтавської області ним сплачено суму заборгованості за кредитним договором, яка складає 3327,82 копійок. Заборгованість ним була погашена під час виконавчого провадження, а пізніше ніяких платежів та користування кредитними коштами ним не проводилось, вважає що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК " не підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: У відповідності до укладеного договору між відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 20 листопада 2006 року укладено кредитний договір № SUA0RK07373155, яким банк зобов'язується надати «Позичальнику» - [PERSON] кредитні кошти шляхом перерахування на відкритий у ПриватБанку рахунок № 26007055012734 [PERSON] на строк з 20.11.2006 року по 19 листопада 2007 року включно у вигляді строкового кредиту у розмірі 3500,00 гривень на наступні цілі купівля ТНС, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Періодом сплати встановлено період з 10 по 15 число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 386,86 грн., для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Повну сплату відсотків за користування Кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту.( п.2.2.2 Договору). В підтвердження перерахування коштів, представником позивача надано світлокопію акту прийому-передачі товару № 187 від 20 листопада 2006 року , відповідно якого та на підставі договору купівлі-продажу № 187 від 20 листопада 2006 року продавцем [PERSON] переданий, а покупцем [PERSON] прийнято наступний товар - комп'ютер AMD ATHLON вартістю 3500,00 гривень . Відповідач, в порушення даних умов кредитного договору зобов'язання належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 13 листопада 2013 року допустив заборгованість в сумі - 11342 гривень 70 копійок, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 0 грн.,( оскільки відповідно до судового наказу № 2н-11/07 Котелевським районним судом Полтавської області винесено судовий наказ щодо стягнення на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з [PERSON] заборгованості в розмірі 3327,82 гривень); заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 5928 грн. 27 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 5414 грн. 43 коп. Так дійсно, судовим наказом № 2-н-11/07 від 25 жовтня 2007 року Котелевським районним судом Полтавської області з боржника [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнуто заборгованість в сумі 3327,82 гривень. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2010 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2-н-11/07 виданого 25 жовтня 2007 року (а.с. 36). На запит суду, відділ державної виконавчої служби Котелевського районного управління юстиції надав постанову про закінчення виконавчого провадження від 22 березня 2010 року , якою виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2-н-11/07 виданого 25 жовтня 2007 року про стягнення з [PERSON] на користь КБ «ПриватБанк» боргу 3368,32 грн. закінчено, при цьому в описовій частині постанови зазначено, що боржником пред'явлено квитанції в кількості 10 шт. на загальну суму 3368, 90 коп., які були сплачені після винесення рішення суду. Крім того, листом повідомлено суд, що виконавче провадження № 16949833 про стягнення з [PERSON] на користь КБ «ПриватБанк» боргу 3368,32 грн. було знищено шляхом спалення, що зазначається в акті про вилучення виконавчих проваджень для знищення. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, документи, приймаючи до уваги пояснення представника позивача, відповідача, суд вважає достовірно доведеним факт стягнення заборгованості по даному кредитному договору відповідно до судового наказу № 2-н-11/07 та постанови про закінчення виконавчого провадження від 22 березня 2010 року. Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Частина 2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). По справі відсутні докази щодо існування погодженої сторонами іншої тривалості строку позовної давності відповідно до ст.259 ЦК України. Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). При цьому , відповідно до п.3.1 Кредитного договору , за користування Кредитом у період з дати укладення даного договору до дати погашення Кредиту Позичальник щомісяця в Період сплати сплачує відсотки в розмірі, передбаченому в п.1.1 даного Договору. Датою погашення кредиту в повному обсязі є дата закінчення виконавчого провадження, а отже 22 березня 2010 року. Доводи представника позивача про те, що після цієї дати відповідачем проводилися платежі та було перервано строки позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки зазначені маркером у розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 12 лютого 2014 року ( а.с. 38 зворотній бік) суми 505, 21 та 77,10 відносяться до іншої графи, а саме « Списання», а не повернення суми кредиту, як зазначила представник позивача. Тим більше, що після виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором в ході виконавчого провадження, відкритого на підставі судового наказу, позивачем не доведено правомірності нарахування КБ «ПриватБанк» заборгованості по процентам за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості, остання проплата в рахунок погашення заборгованості була внесена боржником [PERSON] 18 березня 2010 року, після чого 22 березня 2010 року було закінчено виконавче провадження № 16949833. В свою чергу, з позовними вимогами щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, у тому числі і за період неналежного виконання [PERSON] зобов'язань по поверненню коштів за час примусового виконання рішення - судового наказу, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося лише 25 грудня 2013 року. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовними вимогами щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № SUA0RK07373155 від 20 листопада 2006 звернулося з пропуском строку позовної давності, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог Банку слід відмовити. Судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України позивачу не присуджуються.

Outcome: dismissed