Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою та просить встановити факт, що в трудовій книжці на першій (титульній) сторінці є помилка, здійснена інспектором відділу кадрів і при виправленні прізвище записано на російській мові "Пинчук" згідно паспорта. Свої вимоги мотивує тим, що при влаштуванні на роботу 09 жовтня 1979 року і при заповненні трудової книжки інспектор відділу кадрів Рівненського автотранспортного підприємства АТП 17021 [PERSON] при заповненні першої (титульної) сторінки зробила помилку і водночас виправила, а саме в прізвищі "Пинчук" написала "Панчук". На той час він не придав цьому значення і всі ці роки працював згідно цієї трудової книжки. На даний час АТП 17021 ліквідовано і нема можливості виправити дану помилку. Встановлення наявності помилки йому потрібно для оформлення пенсії, оскільки по вказаній причині йому було відмовлено у Пенсійному фонді. У судове засідання заявник не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи [PERSON] не заперечує проти задоволення заяви. Вислухавши представника заінтересованої особи, дослідивши докази по справі, суд, незважаючи на незаперечення представника заінтересованої особи відносно заявлених вимог, у задоволенні заяви відмовляє з наступних підстав. В ст.256 ЦПК України наведений перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку. Зі змісту заявленої вимоги вбачається, що заявник просить встановити факт наявності помилки на першій (титульній) сторінці в трудовій книжці. Однак, у ст.256 ЦПК України законодавець не передбачає встановлення такого факту. Крім того, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, в тому числі, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Зі змісту ч.2 ст.258 ЦПК України вбачається, що до заяви має бути додана довідка про неможливість відновлення втрачених документів. У даному випадку мала б бути додана довідка про підтвердження викладеного у заяві факту про ліквідацію організації, і що організація, яка видала документ, в даному випадку трудову книжку, не має можливості внести до неї відповідні виправлення. Вказана норма чітко продубльована в п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року №5. Слід зазначити, що Верховний суд України у своєму листі від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказує на те, що для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви, оскільки заявником не надано достатніх даних для встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: dismissed