Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до СФГ "Конкурент", третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТОВ «АГРОЗАХИСТ ДОНБАС» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості за орендною платою. Свої вимоги позивач мотивує тим, що йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить земельна ділянка,площею 2,9383 га, кадастровий номер 0523483800:07:000:0154, яка розташована на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. 05.01.2016 між позивачем та відповідачем СФГ "Конкурент" укладено договір оренди земельної ділянки, площею 2,9383 га, кадастровий номер 0523483800:07:000:0154, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Укладення договору оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права 22.02.2016 № 28463075. Згідно з п. 9 договору оренди встановлена орендна плата за користування земельною ділянкою в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі, що становить 4612 гривень в рік за земельну ділянку. Відповідно до п.11 Договору орендна плата вноситься у такі строки: до кінця звітного року. У п.12 Договору передбачено, що виплата орендної плати у грошовій формі оформляється Сторонами видатковим касовим ордером чи платіжною відомістю, якщо оплата здійснюється в готівковій формі або платіжним дорученням на картрахунок Орендодавця або поштовим переказом за місцем проживання Орендодавця, якщо оплата здійснюється в безготівковій формі або ж в іншому порядку згідно до вимог чинного законодавства. Проте орендар порушив взяте на себе зобов`язання щодо належної сплати орендної плати та не сплатив її за період 2018 року. На день звернення з позовом до суду, позивач рахує заборгованість відповідача перед ним у сумі 5 888 грн. (4612 грн. за 2018 рік + 1276 (з розрахунку 0,02% пені за 101 дні прострочки по 10.04.2019). Так як, відповідач не виконав своє зобов`язання за договором оренди земельної ділянки, та не сплатив позивачу орендну плату та допустив систематичну несплату йому орендної плати, що є порушенням істотних умов договору, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права та просив суд стягнути із СФГ "Конкурент" на його користь орендну плату в розмірі 5 888 грн. та розірвати договір оренди землі 05.01.2016, що укладений між СФГ "Конкурент" та позивачем. Також просив суд стягнути понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 02.05.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 10-денний термін для усунення недоліків позовної заяви. На виконання ухвали суду 01.07.2019 представником позивача - адвокатом Скалецьким О.О. подано заяву з квитанцією про оплату судового збору та ухвалою суду від 04.07.2019 провадження відкрито та справу призначено до підготовчого судового засідання у порядку загального позовного провадження. 26.07.2019 через канцелярію суду подано відзив СФГ «Конкурент», відповідно до якого відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Свої заперечення проти вимог позову мотивує тим, що СФГ «Конкурент» весь час добросовісно виплачувало орендну плату [PERSON] згідно з умовами договору, крім 2018 року, оскільки позивач не звернувся належним чином до СФГ «Конкурент» за отриманням орендної плати. Тобто для врегулювання питання по виплаті орендної плати відповідач пропонує звернутись [PERSON] до СФГ «Конкурент» із заявою про перерахування коштів на його рахунок за користування даною земельною ділянкою, або звернутись особисто чи через представника в бухгалтерію СФГ «Конкурент» для виплати орендної плати (а.с. 25). Ухвалою суду від 17.01.2020 із СФГ «Конкурент» витребовувалась довідка про заборгованість по орендній платі відповідача перед позивачем, однак вказана ухвала суду відповідачем не виконана. У зв`язку зі припиненням повноважень судді Марченко Л. В. розпорядженням керівника апарату Павлюк Л. І. №7 від 03.03.2020 був призначений повторний авторозподіл судових справ та автоматизованою системою документообігу суду було визначено головуючого суддю Бойка А. В. Ухвалою суду від 05.03.2020 справу прийнято в провадження судді Бойка А.В. 19.10.2020 до суду подано клопотання адвоката Щавінського К.С. про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ДОНБАС» в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Ухвалою суду від 29.10.2020 клопотання адвоката Щавінського К.С. про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ДОНБАС» в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача задоволено. Ухвалою суду від 08.12.2020 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Скалецький О.О. заявлені позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представники відповідача та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ДОНБАС» в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності з наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як передбачено ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, отже ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства - Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Позивачу [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить земельна ділянка, площею 2,9383 га, кадастровий номер 0523483800:07:000:0154, яка розташована на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 12). 05.01.2016 між позивачем та відповідачем СФГ "Конкурент" укладено договір оренди земельної ділянки, площею 2,9383 га, кадастровий номер 0523483800:07:000:0154, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а.с. 6-7). Укладення договору оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права 26.02.2016 № 28463075, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 8). Відповідно до п. 37 Договору оренди земельної ділянки від 05.01.2016 його дія припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Згідно з п. 38 Договору розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є документально доведений факт порушення однією із сторін умов договору. З п. 9 та п. 11 договору оренди земельної ділянки вбачається, що орендна плата становить 4 % від нормативної грошової оцінки землі та становить 4612 гривень на рік та вноситься орендарем до кінця звітного року (а.с. 6-7). Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди. Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV від 06 жовтня 1998 року відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України,ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. За змістом статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно з положеннями статей 13-15 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі. Змістом цього договору є права та обов`язки сторін договору, щодо використання земельної ділянки, визначення розміру орендної плати, порядок і умови її сплати, припинення договору та відшкодування збитків. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі`договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Обов`язки орендаря визначені уст. 25 Закону України «Про оренду землі», до яких належить: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, реєстраційного та історико-культурного призначення; у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу державної податкової служби. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з правових наслідків порушення зобов`язання може бути розірвання договору. За правилами статті 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України «Про плату за землю»). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Статтею 22 вказаного Закону передбачено, що орендна плата може справлятись у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити у договорі поєднання різних форм орендної плати. Як передбачено статтею 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною 3 статі 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Як передбачено ч. 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Вказане також узгоджується із висновками викладеними у постановах ВС у справах № 484/707/17-ц від 19.08.2019, № 484/301/18 від 14.11.2018. Вимога позивача щодо розірвання договору оренди землі від 05.01.2016 не підлягає до задоволення, оскільки позивачем та його представником не надано суду доказів про систематичність несплати орендної плати відповідачем. Згідно п. 11 договору оренди землі від 05.01.2016 сторони домовились про те, що орендна плата виплачується орендарем у такі строки: до кінця звітного року. Отже, укладаючи вищевказаний договір оренди землі, сторони досягли згоди з такої істотної умови, як орендна плата. Судом встановлено, що умови договору оренди землі щодо виплати орендної плати відповідач не виконав, а тому наявна заборгованість по її виплаті в розмірі 4612 грн. за 2018 рік, оскільки на момент звернення з позовом до суду 2019 рік ще не закінчився, а в подальшому позивачем та його представником позовні вимоги змінені не були. Суд вважає, що зазначена представником відповідача у відзиві підстава незвернення до СФГ позивача щодо виплати орендної плати не звільняє відповідача СФГ «Конкурент» від виконання обов`язків визначених у договорі від 05.01.2016. Відтак, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути орендну плату в розмірі 4612 грн. за 2018 рік. За таких обставин, позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1536 гривень 80 копійок, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 599,35 грн. на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: partial