Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

У лютому 2015 року заявник звернувся до суду із указаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що у [PERSON], [INFO], 02.10.2014 року було вперше діагностовано туберкульоз верхньої частини правої легені (вогнищевий), у зв'язку із чим він перебуває на обліку із 2014 року. Лікування не отримує, не дивлячись на постійні виклики дільничною медсестрою для лікування та обстеження, хворіє на активну форму туберкульозу, являється джерелом розповсюдження інфекції і становить загрозу здоров'ю оточуючих. Заявник зазначив, що вищевказана особа потребує обов'язкової госпіталізації у зв'язку із тим, що ухиляється від лікування, не проходить у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, не дотримується вимог санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідеміологічних правил і норм у лікувально-профілактичному закладі тим самим становить епідемічну небезпеку для оточуючих. На підставі викладеного заявник просить суд ухвалити рішення, яким примусово госпіталізувати [PERSON] до стаціонарного відділення Обласного протитуберкульозного диспансеру Житомирської обласної ради строком на три місяці. У судове засідання представник заявника не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 ЦПК України [PERSON] у судове засідання не викликався, адже за даними протитуберкульозного закладу він становить загрозу розповсюдження туберкульозу. Суд дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Пунктом 12 ч.1 ст.1 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" визначено, що туберкульоз - це соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу. Хворий на заразну форму туберкульозу - хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують (п. 13 ч.1 ст. 1 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз"). Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], 02.10.2014 року було вперше діагностовано туберкульоз верхньої частини правої легені (вогнищевий), що підтверджується заключенням згідно протоколу № 10 лікарсько-консультативної комісії протитуберкульозного амбулаторно-поліклінічного відділення Центральної міської лікарні № 2 м. Житомира від 19.02.2015 року. Частиною 3 ст. 20 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" на хворих на туберкульоз та інфікованих мікобактеріями туберкульозу покладено обов'язки дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. За приписами ч. 1 ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Одночасно із заключення згідно протоколу № 10 лікарсько-консультативної комісії протитуберкульозного амбулаторно-поліклінічного відділення Центральної міської лікарні № 2 м. Житомира від 19.02.2015 року вбачається, що [PERSON] потребує стаціонарного лікування від туберкульозу строком на три місяці. Зважаючи на те, що [PERSON] ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу, він підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу на строк, необхідний для лікування, але не більше трьох місяців, починаючи з дня фактичної госпіталізації. За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Відповідно до норми п. 7 ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 286 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved