Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач - [PERSON] 04.01.2008 року отримала кредит у розмірі 3000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Закрите Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк". 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Копії умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просить задоволити та пояснив, що позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила в повному обсязі та пояснила, що не укладала договору та не отримувала кредиту в розмірі 300,00 грн., а саме вказала, що певні громадяни привезли її до м. Львова сказавши, що виготовлять їй кредитну карточку, на протязі цілого дня її привозили в різні приміщення, дали потримати кредитну карточку, щоб її сфотографувати з нею після чого карточку забрали та ні грошей, ні карточки вона не отримала, на її думку це було звичайне шахрайство з боку працівників банку. Ознайомившись з матеріалами справи суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити з наступних підстав : Згідно вироку Залізничного районного суду м. Львова від 25.06.2013 року, вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в складі організованої групи, діючи за єдиним планом і згідно відведеної функції в ньому кожному із учасників шляхом шахрайства, залучивши [PERSON], яка не була обізнаною про діяльність організованої групи, повторно заволоділи грошовими коштами ЗАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 3000 грн., тобто як вбачається з даного вироку саме вищезгадані громадяни заволоділи коштами позивача, а не відповідач. Як вбачається з даної копії вироку він вступив в законну силу. Як на підставу свого позову позивач покликається на ст. 526,527,530, 599 ЦК України, а саме виконання зобовязань. Однак відповідно до вимог ст. 509 ЦК України обов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Як вбачається з вищезгаданого вироку відповідач не отримала жодних коштів тобто між позивачем та відповідачем зобовязальні правовідносини не наступили, а отже відповідач не може відповідати по вищезнгаданій угоді. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини на які покликається як на підстави для свого позову, однак позивачем не доведено факту отримання фактично відповідачем кредитних коштів, а навпаки встановлено, що згаданими коштами злочинним шляхом заволоділи інші особи.

Outcome: dismissed