Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування свого позову на те, що 09 березня 2015 року близько 02.00 годин [PERSON], знаходячись на перехресті вулиць Леніна та Чапаєва в с.Козачі Лагері Горностаївського району Херсонської області, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс йому один удар кулаком правої руки по обличчю в область нижньої щелепи, від якого він впав на дорогу та вдарився головою об поверхню асфальтового покриття, внаслідок чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді перелому кута нижньої щелепи зліва зі зміщенням відламків, перелому латеральної стінки лівої гайморової пазухи без зміщення відламків, крововиливу в ліву гайморову пазуху, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які не є небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоровя, а також відкритого перелому потиличної кістки справа, з переходом лінії перелому на основу черепа в область правого виростка потиличної кістки, забою головного мозку, крововиливу під мяку мозкову оболонку, забійної рани та садна в потиличній області, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя. За даним фактом 05 жовтня 2015 року [PERSON] був засуджений вироком Горностаївського районного суду Херсонської області за ч.1 ст.122, ст.128 КК України. Внаслідок ушкодження здоров'я позивачеві [PERSON] була заподіяна майнова шкода на загальну суму 18593,31 грн. та моральна шкода на суму 60000 грн., яку він просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 500 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов, змінивши позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу (л/с 69-70), та пояснила, що 09 березня 2015 року близько 02.00 годин відповідач [PERSON], знаходячись на перехресті вулиць Леніна та Чапаєва в с.Козачі Лагері Горностаївського району Херсонської області, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс позивачеві [PERSON] один удар кулаком правої руки по обличчю в область нижньої щелепи, від якого останній впав на дорогу та вдарився головою об поверхню асфальтового покриття, внаслідок чого заподіяв позивачеві тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, та середньої тяжкості тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоровя. За даним фактом 05 жовтня 2015 року [PERSON] був засуджений вироком Горностаївського районного суду Херсонської області за ч.1 ст.122, ст.128 КК України. При розгляді кримінального провадження не вирішувалось питання про відшкодування заподіяної шкоди. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивач [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні: -з 09 березня по 11 березня 2015 року в хірургічному відділенні Горностаївської центральної районної лікарні, де ним були витрачені грошові кошти на придбання ліків та лікарських засобів на суму 1125,25 грн., -з 11 березня по 09 квітня 2015 року в нейрохірургічному відділенні Херсонської обласної клінічної лікарні, де ним були витрачені грошові кошти на медичні обстеження, придбання ліків та лікарських засобів на суму 10857,46 грн., -з 14 травня по 26 травня 2015 року в нейрохірургічному відділенні Херсонської обласної клінічної лікарні, де ним були витрачені грошові кошти на медичні обстеження, придбання ліків та лікарських засобів на суму 3130,30 грн., -з 25 листопада по 05 грудня 2015 року в нейрохірургічному відділенні Херсонської обласної клінічної лікарні, де ним були витрачені грошові кошти на медичні обстеження, придбання ліків та лікарських засобів на суму 2289,31 грн. Просить врахувати, що до складу витрат на лікування включені платіжні документи з призначенням платежу "благодійний внесок" на загальну суму 3335 грн., які були визначені Херсонською обласною клінічною лікарнею як обов'язкові платежі при проведенні медичних обстежень. Крім того, позивач [PERSON] поніс транспортні витрати на суму 1230,99 грн., в тому числі: -09 березня 2015 року - придбання пально-мастильних матеріалів для транспортування позивача до Горностаївської ЦРЛ на суму 199,02 грн., -11 березня 2015 року - придбання пально-мастильних матеріалів для транспортування позивача до Херсонської обласної клінічної лікарні на суму 599,97 грн., -18 листопада - 19 листопада 2015 року - проїзд автобусом "Козачі Лагері - Херсон" для проведення позивачеві томографії на суму 216 грн.; -10 грудня - 11 грудня 2015 року - проїзд автобусом "[PERSON] - Херсон" на суму 216 грн. Представник позивача [PERSON] пояснила, що фактичний розмір транспортних витрат становить 1230,99 грн., але в позовній заяві був вказаний розмір 1190,99 грн. Змінювати позовні вимоги позивач не буде. Таким чином, загальний розмір майнової шкоди, заподіяної потерпілому [PERSON] внаслідок ушкодження здоров'я, становить 18593,31 грн., з яких: витрати на лікування - 17402,32 грн., транспортні витрати - 1190,99 грн. Крім майнової шкоди, внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] було завдано і моральну шкоду, яку позивач [PERSON] оцінює в розмірі 60000 грн. Так, позивач зазнав сильного фізичного болю та до цього часу не зміг відновити свою повну працездатність, 02 липня 2015 року внаслідок заподіяних травм позивачеві встановлена ІІІ група інвалідності на строк один рік, був порушений його звичний спосіб життя, він втратив можливість працювати (медико-соціальна експерта комісія заборонила фізичні, нервові та психічні напруження), до цього часу відчуває безпорадність, приниження та страх за своє здоровя, переносить нервовий стрес та психічні страждання, подія негативно вплинула на його соціальні контакти. Позивач [PERSON] поніс також витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн., до складу якої входять затрати представника позивача на збір документів, складання позовної заяви, в тому числі розрахунків по розміру шкоди, а також представництво в судовому засіданні. На підставі викладеного, представник позивача [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] заподіяну майнову шкоду в сумі 18593,31 грн., моральну шкоду в сумі 60000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти позову заперечив та пояснив, що позивач [PERSON] посилається на те, що з 09 березня по 11 березня 2015 року він знаходився на лікуванні в Горностаївській ЦРЛ, з 11 березня по 09 квітня 2015 року, з 14 травня по 26 травня 2015 року та з 25 листопада по 05 грудня 2015 року він знаходився на лікуванні в Херсонській обласній клінічній лікарні. Проте, з наданих документів неможливо достовірно з'ясувати перелік та кількість медичних препаратів, призначених для лікування хворого [PERSON] Надані позивачем фіскальні чеки не є конкретизованими, а містять лише загальні найменування медичних препаратів, наприклад: судинні, ін'єкції тощо. Надані фіскальні чеки з призначенням платежу "благодійні внески" взагалі не можуть бути віднесені до витрат на лікування. Представник відповідача вважає, що надані позивачем квитанції про витрати на лікування в цілому не можуть бути підтвердженням витрат на лікування саме тих пошкоджень, що були встановлені вироком Горностаївського районного суду Херсонської області від 05 жовтня 2015 року. Транспортні витрати на суму 1190,99 грн. представник відповідача також вважає необґрунтованими. Так, суду не надано доказів про те, що пальне, придбане за чеками від 09 березня 2015 року та 11 березня 2015 року, використовувалось для проїзду саме позивача. Квитки на автобуси, датовані 18 листопада - 19 листопада 2015 року та 10 грудня - 11 грудня 2015 року взагалі не є фіскальними чеками, а тому не можуть бути платіжними документами. До позовної заяви позивач надав копію довідки акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 020555 щодо встановлення [PERSON] третьої групи інвалідності з причин загального захворювання. Представник відповідача вважає, що пов'язаність вказаного факту з вироком Горностаївського районного суду Херсонської області від 05 жовтня 2015 року позивачем не доведена. При визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди представник відповідача просить врахувати, що відповідач [PERSON] був засуджений за заподіяння [PERSON] середньої тяжкості тілесного ушкодження та необережного тяжкого тілесного ушкодження, які він вчинив у неповнолітньому віці. З врахуванням обставин справи, характеру та ступеню тяжкості завданих тілесних ушкоджень, тривалості фізичних та душевних страждань позивача внаслідок цього ушкодження здоров'я, зважаючи на вимоги розумності та справедливості, розмір відшкодування моральної шкоди на рівні 60000 грн., на думку представника відповідача, є необґрунтованим. Зважаючи на викладене, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що 09 березня 2015 року відповідач [PERSON] заподіяв позивачеві [PERSON] тілесні ушкодження, внаслідок чого останній проходив лікування в Горностаївській центральній районній лікарні та в Херсонській обласній клінічній лікарні. За час лікування позивач [PERSON] поніс витрати на медичні обстеження, придбання ліків та лікарських засобів, а також поніс транспортні витрати. До цього часу позивач [PERSON] не відновив свого здоров'я. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 09 березня 2015 року відповідач [PERSON] заподіяв позивачеві [PERSON] тілесні ушкодження, внаслідок чого останній проходив лікування в смт.Горностаївка Херсонської області та в м.Херсоні. 11 березня 2015 року на своєму автомобілі ВАЗ 21099 він відвозив [PERSON] на лікування в Херсонську обласну клінічну лікарню. Пальне для автомобіля придбавала дружина позивача. Норма витрат пального для його автомобіля становить 7 - 8 л. на 100 км. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та свідків, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. 09 березня 2015 року близько 02.00 годин відповідач [PERSON], знаходячись на перехресті вулиць Леніна та Чапаєва в с.Козачі Лагері Горностаївського району Херсонської області, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс позивачеві [PERSON] один удар кулаком правої руки по обличчю в область нижньої щелепи, від якого останній впав на дорогу та вдарився головою об поверхню асфальтового покриття, внаслідок чого заподіяв позивачеві тілесні ушкодження у вигляді перелому кута нижньої щелепи зліва зі зміщенням відламків, перелому латеральної стінки лівої гайморової пазухи без зміщення відламків, крововиливу в ліву гайморову пазуху, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які не є небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоровя, а також відкритого перелому потиличної кістки справа, з переходом лінії перелому на основу черепа в область правого виростка потиличної кістки, забою головного мозку, крововиливу під мяку мозкову оболонку, забійної рани та садна в потиличній області, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя. За даним фактом 05 жовтня 2015 року [PERSON] був засуджений вироком Горностаївського районного суду Херсонської області за ч.1 ст.122, ст.128 КК України. Вирок суду набрав законної сили 05 листопада 2015 року. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що своїми неправомірними діями відповідач [PERSON] заподіяв позивачеві [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, та середньої тяжкості тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоровя. Внаслідок своєї протиправної поведінки відповідач [PERSON] заподіяв позивачеві [PERSON] майнову шкоду, до складу якої входять витрати на лікування та транспортні витрати. Так, з 09 березня по 11 березня 2015 року позивач [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Горностаївської центральної районної лікарні (л/с 13). За цей період позивач витратив на придбання медикаментів грошові кошти в загальній сумі 1125,25 грн., що підтверджується відповідними фіскальними чеками (л/с 14) та довідкою Горностаївської центральної районної лікарні від 14 грудня 2015 року (л/с 13) про отримане лікування. З 11 березня по 09 квітня 2015 року позивач [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Херсонської обласної клінічної лікарні (л/с 15, 16-20, 92-108). За цей період позивач витратив на медичні обстеження, придбання медикаментів та лікарських засобів грошові кошти в загальній сумі 10856,56 грн., що підтверджується відповідними фіскальними чеками (л/с 21-27) та записами про лікарські призначення в медичній картці стаціонарного хворого (л/с 92-108). З 14 травня по 26 травня 2015 року позивач [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Херсонської обласної клінічної лікарні (л/с 15, 28-31, 109-122). За цей період позивач витратив на медичні обстеження, придбання медикаментів та лікарських засобів грошові кошти в загальній сумі 3130,30 грн., що підтверджується відповідними фіскальними чеками (л/с 32-35) та записами про лікарські призначення в медичній картці стаціонарного хворого (л/с 109-122). З 25 листопада по 05 грудня 2015 року позивач [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Херсонської обласної клінічної лікарні (л/с 15, 36-37, 123-134). За цей період позивач витратив на медичні обстеження, придбання медикаментів та лікарських засобів грошові кошти в загальній сумі 2289,31 грн., що підтверджується відповідними фіскальними чеками (л/с 38-39) та записами про лікарські призначення в медичній картці стаціонарного хворого (л/с 123-134). Суд критично оцінює пояснення представника відповідача [PERSON] про те, що до складу витрат на лікування не можуть бути включені платіжні документи з призначенням платежу "благодійний внесок". Так, з довідки Міського благодійного фонду ім.П.І.Юрженка від 24.02.2016 року № 11 (л/с 85) вбачається, що в 2015 році [PERSON] вніс до каси благодійного фонду грошові кошти в сумі 3335 грн. за МСКТ голови та шиї, лабораторні обстеження та перебування в нейрохірургічному відділенні Херсонської обласної клінічної лікарні. Отже, сплачені позивачем благодійні внески були визначені Херсонською обласною клінічною лікарнею як обов'язкові платежі при проведенні медичних обстежень. В судове засідання позивач [PERSON] надав платіжні документи про сплату благодійних внесків за всі періоди лікування в Херсонській обласній клінічній лікарні на загальну суму 3335 грн., якими були оплачені наступні медичні обстеження: -мультиспіральна комп'ютерна томографія (МСКТ): 11.03.2015 року - 700 грн. (л/с 26), 21.03.2015 року - 250 грн. (л/с 26), 06 квітня 2015 року - 250 грн. (л/с 26), 18.11.2015 року - 500 грн. (л/с 38), -біохімічне обстеження: 31.03.2015 року - 100 грн. (л/с 26), 14.05.2015 року - 100 грн. (л/с 34), 25.11.2015 року - 100 грн. (л/с 38), -лабораторні аналізи: 13.03.2015 року - 15 грн. (л/с 26), 31.03.2015 року - 50 грн. (л/с 26), 14.05.2015 року - 50 грн. (л/с 34), 25.11.2015 року - 50 грн. (л/с 38), -нейрохірургічне обстеження: 31.03.2015 року - 350 грн. (л/с 26), 14.05.2015 року - 350 грн. (л/с 34), 25.11.2015 року - 350 грн. (л/с 38), -рентгенівське обстеження: 14.05.2015 року - 15 грн. (л/с 34), -електроенцефалограма: 16.05.2015 року - 40 грн. (л/с 34), 26.11.2015 року - 65 грн. (л/с 38). Отже, загальна сума витрат позивача [PERSON] на лікування становить 17401,42 грн., в тому числі: за період лікування з 09 березня по 11 березня 2015 року - 1125,25 грн., за період лікування з 11 березня по 09 квітня 2015 року - 10856,56 грн., за період лікування з 14 травня по 26 травня 2015 року - 3130,30 грн., за період лікування з 25 листопада по 05 грудня 2015 року - 2289,31 грн. Решту заявлених позовних вимог про відшкодування витрат на лікування в сумі 0,90 грн. суд вважає необґрунтованими, оскільки в судове засідання не надано жодних доказів на підтвердження цих витрат. Крім того, у зв'язку з проходженням курсів лікування позивач [PERSON] поніс транспортні витрати. Так, 11 березня 2015 року позивач [PERSON] приватним автомобілем ВАЗ 21099 був транспортований до Херсонської обласної клінічної лікарні в м.Херсон, що підтверджується поясненнями представника позивача та свідків, а також довідкою Горностаївської ЦРЛ від 23 грудня 2015 року № 1-5/1260 (л/с 40). На підтвердження витрат на придбання пального для цієї поїздки позивач надав фіскальний чек № 423541 від 11 березня 2015 року на суму 599,97 грн. (л/с 41) про придбання 28,57 л. пального за ціною по 21 грн. Разом з тим, відстань с.Нові Олешки - смт.Горностаївка - м.Херсон - с.Нові Олешки становить 315 км., норма витрат пального для автомобіля ВАЗ 21099 становить 8,3 л. на сто кілометрів. Таким чином, фактично для цієї поїздки було витрачено 26,145 л. пального за ціною по 21 грн. на суму 549,05 грн., які суд визнає обґрунтованими витратами. Різницю між сумою за фіскальним чеком (599,97 грн.) та фактичними витратами (549,05 грн.) в сумі 50,92 грн. суд визнає необґрунтованою. 18 листопада - 19 листопада 2015 року позивач [PERSON] рейсовим автобусом "с.Козачі Лагері - м.Херсон" їздив з с.Нові Олешки Горностаївського району Херсонської області до Херсонської обласної клінічної лікарні в м.Херсон. Метою цієї поїздки було проходження позивачем мультиспіральної комп'ютерної томографії, що підтверджується поясненнями представника позивача, записами в медичній картці стаціонарного хворого № 20693 (л/с 125, 129, 133) та фіскальним чеком від 18 листопада 2015 року (л/с 38-39). На підтвердження витрат на проїзд для цієї поїздки позивач надав два квитки на автобус (л/с 42): № 33309 від 18 листопада 2015 року на суму 108 грн. та за № 33341 від 19 листопада 2015 року на суму 108 грн. Разом з тим, вказані квитки були виписані вручну та не проведені через касовий апарат. З довідки Горностаївської автостанції ТОВ "Херсонавтотранс" № 2 (л/с 84) вбачається, що вартість проїзду в маршруті автобусу "с.Козачі Лагері - Херсон" становить: від смт.Горностаївка до м.Херсон - 80,91 грн., від смт.Горностаївка до с.Нові Олешки - 24,55 грн. Таким чином, вартість проїзду позивача [PERSON] за маршрутом "с.Нові Олешки - м.Херсон - с.Нові Олешки" становить 210,92 грн. (із розрахунку: (80,91 грн. + 24,55 грн.) х 2 поїздки), які суд визнає обґрунтованими витратами. Різницю між сумою за квитками на автобус (216 грн.) та фактичною вартістю проїзду (210,92 грн.) в сумі 5,08 грн. суд визнає необґрунтованою. Суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про відшкодування витрат на придбання пального за фіскальним чеком № 2470 від 09 березня 2015 року на суму 199,92 грн. (л/с 41). Так, в судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснила, що 09 березня 2015 року було придбане пальне для транспортування позивача до Горностаївської ЦРЛ в смт.Горностаївка Херсонської області. Разом з тим, з довідки Горностаївської ЦРЛ від 14 грудня 2015 року № 1-5/1221 (л/с 13) вбачається, що хворий [PERSON] був доставлений до приймального відділення Горностаївської ЦРЛ каретою швидкої допомоги. При цьому, суду не надано жодних доказів про те, що пальне для карети швидкої допомоги придбавалось за рахунок позивача. Суд вважає необґрунтованими позовні вимоги про відшкодування транспортних витрат позивача на суму 216 грн., які були понесені для придбання квитків на автобус (л/с 42) для проїзду 10 - 12 грудня 2015 року на рейсовому автобусі за маршрутом с.Нові Олешки - м.Херсон - с.Нові Олешки. Так, суду не надано жодних належних та допустимих доказів про причинний зв'язок між цією поїздкою та лікуванням позивача. Отже, загальна сума транспортних витрат позивача [PERSON] становить 759,97 грн., в тому числі: 11 березня 2015 року - 549,05 грн., 18-19 листопада 2015 року - 210,92 грн. Решту позовних вимог про відшкодування транспортних витрат на суму 431,02 грн. суд вважає необґрунтованими. Таким чином, загальний розмір майнової шкоди, яку відповідач [PERSON] заподіяв позивачеві [PERSON], становить 18161,39 грн., в тому числі: витрати на лікування - 17401,42 грн., транспортні витрати - 759,97 грн. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особи зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6 - суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи, що оскільки відповідач [PERSON] заподіяв майнову шкоду позивачеві [PERSON], дії відповідача були неправомірними, між цими діями та шкодою є безпосередній причинний зв'язок, а також є вина відповідача, тому суд вважає, що останній повинен нести тягар відшкодування заподіяної ним майнової шкоди в повному обсязі. Крім майнової шкоди, відповідач [PERSON] заподіяв позивачеві [PERSON] також і моральну шкоду, яка виразилась в тому, що позивач зазнав сильного фізичного болю та до цього часу не зміг відновити своє здоров'я, 02 липня 2015 року внаслідок заподіяних травм позивачеві встановлена ІІІ група інвалідності на строк один рік, був порушений його звичний спосіб життя, він втратив можливість працювати (медико-соціальна експерта комісія заборонила фізичні, нервові та психічні напруження), до цього часу відчуває безпорадність, приниження та страх за своє здоровя, переносить нервовий стрес та психічні страждання, подія негативно вплинула на його соціальні контакти. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4 - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи, що оскільки моральна шкода позивачеві [PERSON] була заподіяна внаслідок винних дій відповідача [PERSON], тому останній повинен нести тягар відшкодування цієї шкоди. При визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, їх тривалість та можливість відновлення, істотність вимушених змін у життєвих стосунках потерпілого та ступінь його вини, а також вимоги розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає можливим визначити розмір моральної шкоди, яку відповідач [PERSON] заподіяв позивачеві [PERSON], в сумі 50000 грн. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] шкоду, завдану ушкодженням здоров'я: майнову в сумі 18161,39 грн., моральну в сумі 50000 грн., всього 68161,39 грн. Суд вважає можливим відмовити в задоволенні решти позовних вимог в частині відшкодування майнової шкоди в сумі 431,92 грн. та моральної шкоди в сумі 10000 грн. через необґрунтованість, оскільки наявність правових підстав для її відшкодування позивач не довів, чим не виконав вимоги ст.ст.10, 60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 681,61 грн. Суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування витрат позивача на правову допомогу в сумі 1500 грн. задоволенню не підлягають. Так, витрати на правову допомогу - це витрати сторін та третіх осіб, які вони несуть у зв'язку із оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, котрі беруть участь у справі. Розмір витрат на оплату правової допомоги та порядок їх внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. На підтвердження цих витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, розрахунок таких витрат, а також документи, які підтверджують, що особа, яка надавала правову допомогу, є адвокатом або іншим фахівцем в галузі права. Разом з тим, представник позивача [PERSON], на користь якої позивач оплатив вартість юридичних послуг (л/с 45, 70), приймає участь у розгляді даної цивільної справи на підставі довіреності, посвідченої секретарем виконавчого комітету Козаче-Лагерської сільської ради Горностаївського району Херсонської області (л/с 61), як фізична особа - громадянин, а не як адвокат чи фахівець в галузі права. Суду не було надано угоди про надання юридичної допомоги, розрахунку витрат на правову допомогу та документів, які б підтверджували, що [PERSON] є адвокатом або іншим фахівцем в галузі права. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу.

Outcome: partial