Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

29.03.2016 року позивач - комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" завернулось до суду з дійсним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.01.2007 по 28.02.2015 у розмірі 21383,41 грн., три відсотки річних у сумі 520,36 грн., інфляційні витрати у розмірі 5403,04 грн. та судовий збір у розмірі 1378 грн. Свої вимоги комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" обґрунтовує тим, що вони надають послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідачі отримують ці послуги. За період з 01.01.2007 по 28.02.2015 відповідачі не в повному обсязі сплачували вартість наданих послуг, у звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 21383,41 грн. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав зазначених у позові та у письмових поясненнях (а.с. 41-44) Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. У попередніх судових засіданнях проти задоволення позову заперечували, просили застосувати строк позовної давності та відмовити у позові. При цьому зазначила, що з 2011 року вони відключили централізоване опалення, а гаряча вона не перевищує температуру у 37 градусів про що були складені відповідні акти, тому позивач надає не існуючи послуги. Відключення від централізованого опалення було проведено самостійно, без дозволу позивача. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Причину неявки суду не повідомила. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками і мешкають в квартирі за адресою: [ADDRESS] і є абонентом КП "Харківські теплові мережі" на їх імя відкрито особовий рахунок № 2182. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом Відповідно до ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім'ї також зобов'язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 64 ЖК України наймачі несуть рівні обов'язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.. Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами N 630 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 N 1268), та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 N 4 (із змінами, внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу від 06.11.2007 N 169, який набув чинності з 09.12.2007). Згідно з указаним Порядком дозволи на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання видаються відповідною комісією органу місцевого самоврядування або місцевого органу виконавчої влади, до складу якої входять представники органу місцевого самоврядування або виконавчої влади, районного (місцевого) житлового управління, власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, організації газопостачання, організації електропостачання, організації водопостачання, екологічної інспекції (за згодою), районного відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства, пожежного нагляду (за згодою), місцевої установи (закладу) держсанепідслужби, організації теплопостачання, проектної організації з опалення та теплопостачання, Державної інспекції цивільного захисту та jo.et техногенної безпеки МНС України. Вказаним Порядком передбачена можливість відключення від централізованого опалення за рішенням загальних зборів та за згодою всіх власників (уповноважених осіб) приміщень у житловому будинку. Згідно з п. 2.2 зазначеного Порядку комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та відповідно до неї. Згідно п. 25 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року, відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води -забороняється. Оскільки відповідач самовільно відєднався від централізованого опалення, а тому посилання відповідача про те що їх квартира підєднана від цетрального опалення та що вони не отримують послуги, які надає КП "Харківські теплові мережі" є обґрунтованими. Згідно з ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. КП «Харківські теплові мережі» звернулись до суду з позовом в березні 2016 року, а в квітні 2015 року звертались до суду з заявою про видачу судового наказу, який було скасовано, оскільки відповідачі посилались на строки позовної давності, тому суд вважає, що підлягає стягненню заборгованість за період з квітня 2012 по лютий 2015 року, яка відповідно до розрахунку становить 10\~919,29 грн. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованість за період з січня 2007 по березень 2012 року у розмірі 10\~464,12 грн. не підлягають задоволенню, оскільки сума заборгованості стягується поза межами строку позовної давності, а відповідачі просили застосувати строки позовної давності. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, суд прийшов до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача три відсотки річних у розмірі 520,36 грн., інфляційні витрати у розмірі 5403,04 грн., а всього підлягає стягненню 16 842,69 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 459,33 грн. з кожного. \~

Outcome: partial