Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

27.01.2017 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача вказав, що відповідно до укладеного договору № LGXRRX07630200 від 14.05.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 8925,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 28.11.2016 рік заборгованість складає 133784,97 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 8925,42 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 79253,87 грн., комісії в сумі 2570,64 грн., пені в сумі 43035,04 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., та штрафу (процентна складова) в сумі 3208,99 грн. Згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2014 року з відповідача на користь позивача було стягнено суму боргу у розмірі 69605,21 грн., тобто залишок боргу складає 67888,75 грн. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору позивач й звернувся з дійсним позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 67888,75 грн та витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання 20 лютого 2017 року, 24 березня 2017 року та 27 березня 2017 року не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. 27.03.2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору № LGXRRX07630200 від 14.05.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 8925,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 28.11.2016 рік заборгованість складає 133784,97 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 8925,42 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 79253,87 грн., комісії в сумі 2570,64 грн., пені в сумі 43035,04 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., та штрафу (процентна складова) в сумі 3208,99 грн. Згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2014 року з відповідача на користь позивача було стягнено суму боргу у розмірі 69605,21 грн., тобто залишок боргу складає 67888,75 грн. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст.11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 629 ЦК України наголошує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності зі ст. 1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до положень ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання між сторонами за загальним правилом мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості. Відповідно до ст.2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція ... Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Враховуючи те, що м. Луганськ є населеним пунктом де проводиться антитерористична операція, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" в частині заборони нарахування штрафів та пені, та позовні вимоги ПАТ КБ „Приватбанк" задовольнити частково Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України „якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог" На підставі викладеного,

Outcome: partial