Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обгрунтування позову вказував, що 11.01.2019 року біля 16 год. 30 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем "MAZDA 626" номерний знак [NUMBER] , належним [PERSON] , рухаючись по проїзній частині вул. Кам`янецької зі сторони вул. Житецького в напрямку до вул. Вітанова в м. Хмельницькому, в порушення п.п. 2.3 Б, 12.1, 11.4 Правил дорожнього руху України проявив неуважність, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, допустивши виїзд на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автобусом "PAZ 4234", номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку. В подальшому, автомобіль "MAZDA 626" номерний знак [NUMBER] в некерованому стані допустив наїзд на дерево. Внаслідок ДТП належний йому, позивачу, автобус "PAZ 4234" отримав механічні пошкодження, у зв`язку з чим заподіяно матеріальну шкоду на суму 21785 грн. 15 коп. ТДВ "Страхове товариство "Глобус" виплатило йому 16154 грн. 30 коп. страхового відшкодування за вирахуванням 2000 грн. франшизи. Відповідач сплатив йому 2000 грн. франшизи, решту суми 5630 грн. 85 коп. заперечує сплатити. Позивач вказує, що внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу йому було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася в перенесеному психологічному стресі, емоційних переживаннях, позбавлення можливості тривалий час користуватися транспортним засобом. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в 10000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримують. Просять врахувати те, що вина відповідача у вчиненні ДТП підтверджується постановою Хмельницького міськрайонного суду від 02 липня 2019 року у справі № 686/129/19, яка має преюдиційне значення при прозгляді даної справи. Також, щодо відповідача Хмельницьким міськрайонним судом була винесена постанова від 25 червня 2019 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якої під час ДТП відповідач керував автомобілем, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, однак в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. Крім того, посилається на те, що з приводу зазначених обставин дорожньо-транспортної пригоди слідчим 29.03.2019 року закрито кримінальне провадження за нереабілітуючими обставинами. Вказує, що у звіті про оцінку вартості збитків, нанесених позивачу внаслідок механічних пошкоджень автобуса, розмір збитків визначений правильно і не оспорювався відповідачем. Відповідач та його представник у відзиві та в судовому засіданні проти позову заперечують, посилаючись на відутність предмета спору, просять відмовити в позові. Вказують, що належний позивачу автобус не зазнав значних механічних ушкоджень, які описані в звіті про оцінку, оскільки після ДТП автобус під керуванням водія [PERSON] продовжив рух без евакуатора. Зазначають, що звіт про оцінку автобуса, проведений ФОП [PERSON] , є неналежним та недопустими доказом. Посилаються на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження проведення ним відновлювального ремонту. Вказують, що пред`явлена сума матеріальної шкоди у розмірі 5630 грн. 85 коп. є різницею між сумою, визначеною у звіті про оцінку, проведеною ФОП [PERSON] , у розмірі 21785 грн. 15 коп., та фактично отриманими позивачем коштами від страхової компанії ТДВ "СТДВ "Глобус" у розмірі 16154 грн. 30 коп., без врахування франшизи. Відповідач важає, що стягнення з нього коштів у сумі 5630 грн. 30 коп., що є утриманим податком на додану вартість, не підлягає задоволенню, оскільки дана сума мала бути виплачена позивачу страховою компанією після надання доказів проведення відновлювального ремонту. Зазначає, що позивачу страховою компанією відшкоджовано заподіяну матеріальну шкоду в повному обсязі, а на підтвердження заподіянння маральної шкоди позивачем не надано доказів. При вирішенні спору просить врахувати його незадовільний матеріальний стан, зокрема те, що він має на утриманні малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , та, крім того, він проживає з родичами, які потребують його допомоги, а саме з дідом та бабою похилого віку, які мають поганий стан здоров`я, а також з матір`ю. Заслухавши учасників справи, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки передбачено статтею 1187 ЦК України, згідно частини першої якої джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другої статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до приписів статей 22, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. За змістом вказаної норми у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає податок на додану вартість, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком (вказаний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 757/22706/15-ц). Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 11 січня 2019 року біля 16 год. 30 хв. відповідач [PERSON] , керуючи належним [PERSON] автомобілем "MAZDA 626" номерний знак [NUMBER] , рухаючись по проїзній частині вул. Кам`янецької зі сторони вул. Житецького в напрямку до вул. Вітанова в м. Хмельницькому, в порушення п.п. 2.3 Б, 12.1, 11.4 Правил дорожнього руху України проявив неуважність, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, допустивши виїзд на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автобусом "PAZ 4234", номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку. В подальшому, автомобіль "MAZDA 626" номерний знак [NUMBER] в некерованому стані допустив наїзд на дерево. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначені вище обставини щодо порушення відповідачем Правил дорожнього руху, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що стались у вигляді пошкодження танспорних засобів, підтверджуються постановою Хмельницького міськрайонного суду від 02 липня 2019 року у справі № 686/129/19, яка набрала законної сили 15 липня 2019 року, у якій провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 9). Таким чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, ці обставини не підлягають доказуванню у даній цивільній справі, а тому приймаються до уваги судом при вирішенні даної цивільної справи. Встановлено, що автобус "PAZ 4234" з державним номерним знаком [NUMBER] , який внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження, належить позивачу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "MAZDA 626" номерний знак [NUMBER] була застрахована у компанії ТДВ "СТДВ "Глобус" відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6243525 від 23.10.2018 року, згідно з яким страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну майну становить 100000 грн, розмір франшизи становить 2000 грн. (а.с. 178) За заявою позивача ТДВ "СТДВ "Глобус" на підставі даних висновку оцінювача ФОП [PERSON] , викладеного у звіті № 317/19 про оцінку автобуса "PAZ 4234", державний номерний знак [NUMBER] , страхового акта та розрахунку суми страхового відшкодування, позивачу було виплачено 16154 грн. 30 коп. страхового відшкодування за вирахуванням 2000 грн. франшизи. (а.с. 180-204). Суму франшизи відповідач в добровільному порядку сплатив позивачу. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно із цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18). Як вбачається із звіту № 317/19 про оцінку автобуса "PAZ 4234", вартість відновлювального ремонту із урахуванням зносу становила 21785 грн. 15 коп. та була відшкодована позивачу страховою компанією у розмірі 16154 грн. 30 коп. із врахуванням положень ст. 36.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Згідно з ст. 36.2 зазначеного Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Відповідно до даних страхового акту № ЦВ-ЦВ-8139 від 23.04.2019 року та розрахунку суми страхового відшкодування, при визначенні розміру страхового відшкодування згідно полісу № АМ/6243525, ТДВ "СТДВ "Глобус" визначила суму страхового відшкодування у розмірі 16154 грн. 30 коп. за вирахуванням франшизи та без врахування ПДВ. (а.с. 180, 181). Із змісту п. 3.2 звіту № 317/19 про оцінку автобуса "PAZ 4234" вбачається, що оцінювачем визначено вартість відновлювального ремонту з розрахунку вартості ремонтних робіт за одну годину з врахуванням ПДВ. В судовому засіданні позивач пояснив, що ремонт пошкодженого автобуса ним здійснено самостійно, у зв`язку з чим відсутнє документальне підтвердження факту оплати вартості проведеного ремонту з врахуванням податку на додану вартість. За таких обставин, враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, оскільки позивач належними та допустимими доказами не довів понесення ним витрат у сумі 5630 грн. 85 коп., суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача 5630 грн. 85 коп. При вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частини першої, пункту 3 частини другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною 1 ст. 1167 ЦК Кодексу визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З матеріалів справи вбачається, що діями відповідача була завдана матеріальна шкода майну позивача, що беззаперечно викликало у нього негативні емоції, психологічний стрес та моральні страждання, внесло зміни у звичний уклад життя. Оцінивши характер та наслідки дій відповідача, глибину та тривалість душевних страждань позивача, виходячи із загальнолюдських уявлень про цінність права власності як такого, суд враховує, що пошкодження майна, безумовно пов`язане з певними душевними стражданнями, глибину яких, у цьому випадку, суд оцінює з огляду на конкретні обставини справи та вартість пошкодженого майна і,

Outcome: partial