Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

16 квітня 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи: Градизької державної нотаріальної контори Полтавської області про визнання права власності на майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до Статуту корпоративного фермерського господарства "Славутич" код ЄДРПОУ: 23556609, від 08.09.2014, вона увійшла до складу засновників (членів) вказаного господарства з часткою у майні 7,15% , що складає 1 тисяча гривень. Крім неї в склад засновників (членів) господарства увійшли [PERSON] - 14,3 % або 2 тисячі гривень, [PERSON] - 71,4 % або 10 тисяч гривень та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер.Спадщину після смерті останнього прийняла позивач, та 27.11.2020 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Градизької державної нотаріальної контори Захаровою О.Д., відповідно до якого стала власником 71,4 % Статутного капіталу корпоративного фермерського господарства "Славутич". З урахуванням її внесків та отриманої спадщини її капітал у вказаному господарстві складає 78,55%. З метою визначення напрямків діяльності господарства, вирішення нагальних потреб та вжиття інших заходів до його розвитку, нею планувалось проведення загальних зборів засновників (членів) корпоративного фермерського господарства "Славутич". Однак, використати своє право, як засновника (члена) господарства з більшою часткою у Статутному капіталі вона не змогла, так як видаючи 27.11.2020 Свідоцтво про право на спадщину за законом, державним нотаріусом Градизької державної нотаріальної контори Захаровою О.Д. не було вказано конкретного коду Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що призвело до неможливості використати права на цю частку. Крім цього, правовстановлюючий документ, відповідно до якого вона стала власником 71,4 % Статутного капіталу корпоративного фермерського господарства "Славутич", був втрачений. Також, відповідні відомості, про те, що вона стала власником 71,4 % Статутного капіталу корпоративного фермерського господарства "Славутич", до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно засновника господарства внесені не були. У зв`язку із втратою свідоцтва, подано оголошення до Глобинської районної газети "Зоря Придніпров`я», яке вийшло в друк 16 квітня 2021 року.З метою реалізації свого права на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю вона вимушена звертатися до суду та захищати свої права у судовому порядку. У зв`язку із зазначеним просить суд, визнати за нею право власності на частку в Статутному капіталі корпоративного фермерського господарства "Славутич", код ЄДРПОУ: 23556609, в розмірі 10 (десять) тисяч гривень, що у відсотковому вираженні складає 71,4 %, яке виникло у неї на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.11.2020 після померлого [INFO] [PERSON] та виключити з числа засновників (членів) корпоративного фермерського господарства "Славутич", код ЄДРПОУ: 23556609 [PERSON] , з внесенням відповідних змін про збільшення її частки в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У підготовче засідання позивач - [PERSON] не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та представник третьої особи - державний нотаріус Градизької державної нотаріальної контори Захарова О.Д. у підготовче засідання не з`явилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставинами справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Судом встановлено, що згідно Статуту корпоративного фермерського господарства «Славутич» засновниками є [PERSON] з часткою у статутному фонді 14,3 % або 2 тисячі гривень, [PERSON] з часткою у статутному фонді 71,4 % або 10 тисяч гривень, [PERSON] з часткою у статутному фонді 7,15 % або 1 тисяча гривень та [PERSON] з часткою у статутному фонді 7,15 % або 1 тисяча гривень (а.с. 6-10). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Бугаївської сільської ради Глобинського району Полтавської області 21 січня 2019 року (а.с.11). Як вбачається із Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 листопада 2020 року, виданого державним нотаріусом Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області, після померлого [INFO] [PERSON] , спадкоємцем є його дружина [PERSON] на частку в статутному капіталі корпоративного фермерського господарства «Славутич» померлого члена господарства [PERSON] в розмірі 10 тисяч гривень, що у відсотковому вираженні складає 71,4 % , яке знаходиться за адресою: Полтавська область, Глобинський район, село Бугаївка (а.с.12). Оригінал зазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 листопада 2020 року втрачено, про що в газеті «Зоря Придніпров`я» опубліковано відповідне оголошення, випуск від 16 квітня 2021 року (а.с. 17). Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань корпоративне фермерське господарство "Славутич" зареєстроване 25.07.1996, запис № 15611200000000169, керівником зазначений [PERSON] , місцезнаходження юридичної особи: Полтавська область, Кременчуцький район, село Бугаївка, вид основної діяльності: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. (а.с. 13-16). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не оспорюється або не визнається іншою особою , а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності . Відповідно до ч.1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Частиною 1 ст. 178 ЦК України встановлено, що об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновків експертів, показань свідків. Згідно ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Таким чином, суд при вирішенні справи враховує, що позивач є спадкоємцем, що прийняла спадщину за законом, вчинила після смерті чоловіка усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак, з незалежних від неї причин, неможливо використати свої права на частку. Зважаючи на викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved