Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON]. звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] та просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] його дружини - [PERSON] на земельну частку (пай) площею 1,66 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП ВАТ «Агрофірми «Славутич» згідно витягу з проекту землеустрою, ділянка № [NUMBER] розташованої на території Шевченківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Посилаючись на те, що після смерті своєї дружини позивач прийняв спадщину та звернувся із заявою до Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва було відмовлено на підставі того, що пред`явлений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 342382 виданий та зареєстрований Переяслав-Хмельницькою райдержадміністрацією № 526 після смерті [PERSON] , а саме [INFO] , та не може бути прийнятий нотаріусом для видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилається на те, що [INFO] померла дружина позивача [PERSON] . За життя померла являлася членом колективного сільськогосподарського підприємства ВАТ "Агрофірма Славутич", с. Шевченкове Переяслав-Хмельницького району Київської області, у зв`язку з розпаюванням земель переданих у колективну власність ВАТ "Агрофірма Славутич" мала право на земельну частку (пай), про що свідчить копія списку громадян членів КСП ВАТ "Агрофірма Славутич", номер у списку 526, як член колективного сільськогосподарського підприємства. За життя [PERSON] отримати сертифікат не встигла. Технічну документацію по розпаюванню земель переданих у колективну власність ВАТ "Агрофірма Славутич" розроблялася тривалий час та була затверджена розпорядженням голови Переяслав-Хмельницької райдержадміністрації від 25.07.2000 року, №415, відповідно до діючого на той час земельного законодавства. Позивач звернувся до Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом йому було відмовлено, оскільки ним було пред`явлено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН №342382 виданий Переяслав - Хмельницькою райдержадміністрацією 07.08.2000 року та зареєстровано 07.08.2000 року за №526, виданий на ім`я [PERSON] після її смерті, про що свідчить постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.02.2018 року №352/02-31. Заведено спадкову справу №39 за 2018 рік. Факт володіння померлою [PERSON] земельною часткою (пай) площею 1,66 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП ВАТ «Агрофірми «Славутич» розташованої на території Шевченківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 342382 ; витягом із списку громадян власників сертифікатів; висновком про вартість нерухомого майна. Своє право на спадщину позивач [PERSON] підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON] Серії [NUMBER] ; ксерокопією свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] від 11.03.1972; ксерокопіє Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі; постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Переяслав-Хмельницького районної державної нотаріальної контори Київської області; копією свого паспорта; матеріалами спадкової справи відносно померлої [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, направили до суду заяву про розгляд справи за ї відсутності, позов підтримали в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача, Ташанської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, позов визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову відомі. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 84, 86, 87 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. За правилами ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 вищезазначеної статті ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1216, 1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved