Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить змінити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина, [PERSON] , [INFO] - у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 21 червня 2011 року рішенням Рівненського міського суду було стягнуто з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання сина, [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини усіх видів мого заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 березня 2011 року і до повноліття дитини. 06 грудня 2011 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області шлюб між ними розірвано. На сьогодні, його матеріальне становище погіршилося у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби, інфляційними процесами у державі, подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку, що є загальновідомими фактами. 08 листопада 2014 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них є малолітня донька, [PERSON] [INFO] . Вказує, що надавати допомогу їх спільному із відповідачем сину, [PERSON] , він не відмовляється та має намір завжди здійснювати перед ним свої батьківські обов"язки. Заборгованість зі сплати аліментів на сьогодні відсутня. Ухвалою суду від 08 червня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 06 липня 2021 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді та заперечень. В судове засідання позивач не з"явився, попередньо подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши виступ представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину, [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1745. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської оласті від 21 червня 2011 року у справі №2-3323/2011 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінумуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 березня 2011 року і до повноліття дитини. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 грудня 2011 року у справі №2-5071/11 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Судом також встановлено, що 08 листопада 2014 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис №1748. Від шлюбу мають дитину, [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №299. Згідно Довідки про доходи вбачається, що [PERSON] працює в ПП "Стар Трейд 1" на посаді керівника регіонального відділу продаж. Загальна сума доходу за період з вересня 2020 року по квітень 2021 року нараховано в розмірі 110072,75 грн.. Згідно Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 20 травня 2021 року за №86328 складеного державним виконавцем вбачається, що згідно матеріалів виконавчого провадження заборгованість зі сплати аліментів у [PERSON] станом на 01 травня 2021 року відсутня. З жовтня 2019 року по квітень 2021 року сплачено 28756,49 грн. аліментів (в середньому 1600,00 грн на місяць). У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об"єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім"я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз"яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв"язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров"я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв"язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки від іншого шлюбу з [PERSON] має дочку [PERSON] , [INFO] . Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 червня 2011 року у справі №2-3323/2011 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв"язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину - [PERSON] без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з відповідачем, [PERSON] , [INFO] . Таким чином, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки належними та допустимими доказами позивач не підтвердив погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Подібний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20) та від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про відмову в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed