Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, третьої особи про визнання дійсним договору від 27.12.2000 року №2012 купівлі-продажу будинку [ADDRESS] . Ухвалою від 01.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання, надано можливість позивачу надати в судове засідання копію "Договору дарування" № 2-3357 виданого та посвідченого Захаренко І.В. державним нотаріусом першої Миколаївської держнотконтори 27.04.1995 року, який зареєстрований Миколаївським обласним бюро технічної інвентаризації, реєстровий №1164 від 26.05.1995 року. 05.03.2021 року від представника позивача - адвоката Данилюк Н.В. надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії правовстановлюючих документів, які містяться в матеріалах архівної справи за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 19.04.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача - адвокат Данидюк Н.В.надала заяву, в якій просила про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідачнадав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимог визнав. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об 'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленомуцим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядаєсправи не інакше як за зверненням особи, поданимвідповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставідоказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичнихосіб, права та інтереси юридичнихосіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначаютьефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Матеріалами справи встановлено, що 27.12.2000 року між [PERSON] - продавцем та [PERSON] - покупцем,на Універсальній біржі «Південь» укладений договір купівлі-продажу №2012 домоволодіння [ADDRESS] , та зареєстрований Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 05.01.2001 року за реєстровим № 1164. Дане домоволодіння [ADDRESS] належало [PERSON] на підставі договору дарування № 2-3357 виданого та посвідченого Захаренко І.В. державним нотаріусом першої Миколаївської держнотконтори 27.04.1995 року, який зареєстрований Миколаївським обласним бюро технічної інвентаризації, реєстровий №1164 від 26.05.1995 року. За домовленістю сторін вказана частка домоволодіння продана за 2000,00 гривень. Тобто, усіумови договору купівлі-продажу сторонами виконано повністю. Згідност.55 КонституціїУкраїниправа і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 2Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 р. регламентовано, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу був вчинений у грудні 2000 року, тобто під час дії ЦК УРСР 1963 року, який на той час регулював купівлю-продаж майна. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про товарнубіржу»: біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладенню з моменту її реєстрації на біржі. При цьому чіткої регламентації механізму допуску товарів до обігу на товарнійб іржі на той час не існувало. Необхіднізміни дост. 15 Закону України "Про товарнубіржу", що дозволяли відмежувати об`єкти нерухомості від біржовихоперацій були внесені лише у 2003 році. У редакції, щодіяла на час укладення договору купівлі-продажу спірного житлового будинку, в самомуЗаконіУкраїни "Про товарнубіржу"не передбачалися правові наслідки у вигляді недійсності договору, укладеного та зареєстрованого на біржі, у разі порушення вимог, встановленихст. 15 цього закону до біржовоїоперації, як щодо допуску товарів до обігу на біржі, так і щодо прийняттяу члени біржі. Частиною другою статті 47 ЦК Української РСР передбачено право суду визнати непосвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору. Відповідно до ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Статтею 657 ЦК Українипередбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 650 ЦК Українивизначено, щоособливостіукладеннядоговорів на біржахвстановлюютьсявідповідними актами цивільногозаконодавства. В даномувипадку право власностівиникло на підставі договору купівлі-продажу, який проведено у якостібіржовоїопераціїміжпродавцем[PERSON] та покупцем[PERSON] . З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням наст. 15 Закону України "Про товарну біржу", є підстави для визнання договору купівлі-продажу № 2012від27.12.2000 року, оформленого наУніверсальній біржі «Південь», дійсним. Враховуючинаведеніобставини, суд вважає,щопозовпідлягаєзадоволенню у повномуобсязі. На підставівикладеного та

Outcome: approved