Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія", [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди завданої ДТП. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.12.2016 року близько шостої години в м. Луцьку на перехресті вулиць Богдана Хмельницького та Ковельської, [PERSON] керуючи легковим автомобілем «Volkswagen Vento», реєстраційний номерний знак [NUMBER], не врахувавши дорожньої обстановки, не вибравши безпечної швидкості руху та не дотримуючись дистанції, здійснив зіткнення із транспортним засобом марки «Geele», реєстраційний номерний знак [NUMBER], який належить позивачу на праві приватної власності. В результаті вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 30.08.2017 року позивач отримав страхову виплату в розмірі 25662,82 грн. Однак, ця сума страхового відшкодування не відповідала дійсній вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. З метою проведення незалежної оцінки пошкоджень автомобіля, позивач 28.02.2017 року звернувся до спеціаліста - оцінювача [PERSON] для визначення видимих та прихованих дефектів. Згідно звіту №1337/17 від 01.08.2017 року вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного вище легкового автомобіля, в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, складає 43 195, 67 грн. Виходячи з інформації, зазначеної експертом, вартість матеріального збитку, завданого власнику «Geele», реєстраційний номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП без врахування коефіцієнт фізичного зносу складників, складає 69 425,18 грн. 05.09.2017 року враховуючи велику різницю між оцінкою збитків ПрАТ «Укрансько-пожежно - страхова компанія» та незалежним оцінщиком, позивач надіслав заяву до страхової компанії про перерахунок страхового відшкодування у відповідності до реальної вартості збитків, завданих ДТП, та виплату йому різниці між вже виплаченою сумою та перерахованою. Однак ПрАТ «Укрансько-пожежно-страхова компанія» надіслало листа з відмовою у проведенні перерахунку страхової виплати. На підставі наведеного, просить суд стягнути з ПрАТ «Укрансько-пожежно - страхова компанія» недоплачену страхову виплату в розмірі 17032, 85 грн; стягнути з [PERSON] вартість матеріальної шкоди в розмірі 26729,51 та понесені додаткові витрати в розмірі 1500, 00 грн. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав зазначених у позовній заяві. Просили позов задовольнити. Позивач вказав, що розмір страхового відшкодування розраховано неправильно та значно менший за дійсну вартість завданих йому збитків. Фактично ремонт обійшовся більше як 43 тисячі гривень, а страхове відшкодування виплачено в розмірі 25662, 82 грн. Представник відповідача ПрАТ «Укрансько-пожежно - страхова компанія» у наданому суду запереченні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Пояснив, що 19.01.2017 року було складено акт огляду транспортного засобу «Geele», який підписаний [PERSON] без зауважень. Відповідно до ремонтної калькуляції № 1633 К від 23.04.2017 року виконаної оцінювачем [PERSON], вартість ремонту, з ПДВ (без врахування фізичного зносу), складає 43933,25 грн. з врахуванням ПДВ, в тому числі вартість робіт - 7980,00 грн, вартість матеріалів - 8134,60 грн., вартість складових, що підлягають заміні - 27 818,65 грн. з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу вартість складових , що підлягають заміні склала 15 208, 78 грн. Розмір страхового відшкодування визначений як вартість відновлювального ремонту, з врахуванням фізичного зносу вартості складових пошкодженого транспортного засобу, яка була зменшена на суму податку на додану вартість та на франшизу (500 грн), складає 25662,82. Страхова компанія сплатила на користь [PERSON] 25 662, 82 грн. згідно з розрахунку визначеного Законом. Звіт поданий позивачем не може братись до уваги, оскільки проведений із порушенням встановленого порядку. Крім того, повідомив, що позивач користується своїм автомобілем. Представники відповідача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову. Зазначили, що позивач користується автомобілем, пошкодженим у ДТП. Будь-яких додаткових документів, що свідчать про витрати на ремонт автомобіля не надав. Страхова компанія збитки відшкодувала. Заслухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволення з наступних підстав. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 19.12.2016 року близько шостої години в м. Луцьку на перехресті вулиць Богдана Хмельницького та Ковельської, [PERSON] керуючи легковим автомобілем «Volkswagen Vento», реєстраційний номерний знак [NUMBER], не врахувавши дорожньої обстановки, не вибравши безпечної швидкості руху та не дотримуючись дистанції, здійснив зіткнення із транспортним засобом марки «Geele», реєстраційний номерний знак [NUMBER], який належить мені на приватної власності. В результаті вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 20.02.2017 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 4) Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у скоєнні ДТП є встановленою відповідно до постанови суду, що набрала законної сили. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013, № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи N 6-183цс14, законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. За ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом п. 1 ч. 2 ст.22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була забезпечена полісом № АІ/9877181 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «Укрансько-пожежно- страхова компанія», відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є «Volkswagen Vento», реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до ремонтної калькуляції № 1633 К від 23.04.2017 року виконаної оцінювачем [PERSON] ПрАТ «Укрансько-пожежно- страхова компанія» визначило суму належного [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 25 662, 82 грн., що зазначено в страховому акті № ОЦ/003/000/17/0070 від 23.08.2017 року (а.с. 76) та листі ПрАТ «Укрансько-пожежно- страхова компанія» за вих. № 3376/18 від 11.09.2017 року (а.с. 8). Однак, не погоджуючись із розміром суми страхового відшкодування, [PERSON] звернувся до незалежного спеціаліста-оцінювача [PERSON] з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого в результаті пошкодження автомобіля «Geele», реєстраційний номерний знак [NUMBER] Згідно звіту № 1337/17 від 01.08.2017 року про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля «Geele», реєстраційний номерний [NUMBER] від 01.08.2017 року, який складено суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] завданий власникові «Geele», реєстраційний номерний [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає 69 425, 18 грн - загальна вартість відновлювального ремонту, 43 195, 67 грн. - вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу. (а.с 9-31) Згідно ст. 22.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому аконодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України Відповідно до п. 34.2 ст. 34 ЗУ ««Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника(працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно до п. 34. ст. 34 ЗУ ««Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. 13.01.2017 року ПрАТ «Укрансько-пожежно-страхова компанія» здійснено огляд пошкодженого автомобіля «Geele», реєстраційний номерний [NUMBER], позивач був присутній при огляді експертом автомобіля та погодився з переліком пошкоджень, зазначених експертом, підписавши його без будь-яких зауважень. Відповідно до ремонтної калькуляції № 1633 К від 23.04.2017 року виконаної оцінювачем [PERSON], методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року вартість ремонту, з ПДВ (без врахування фізичного зносу), складає 43933,25 грн. з врахуванням ПДВ, в тому числі вартість робіт - 7980,00 грн, вартість матеріалів - 8134,60 грн., вартість складових, що підлягають заміні - 27 818,65 грн. З врахуванням коефіцієнту фізичного зносу вартість складових , що підлягають заміні склала 15 208, 78 грн. Розмір страхового відшкодування визначений як вартість відновлювального ремонту, з врахуванням фізичного зносу вартості складових пошкодженого транспортного засобу, яка була зменшена на суму податку на додану вартість та на франшизу (500 грн), складає 25662,82. Наданий позивачем звіт №1337/17 проведений із порушенням встановлено порядку, оскільки не містить відомостей про повідомлення ПрАТ «"Українська пожежно-страхова компанія"» як зацікавлену особу про час та місце огляд ушкодженого транспортного засобу, як того вимагає п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої Міністерством юстиції України та Фонду Державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092. Тому суд Судом встановлено, що ПрАТ «"Українська пожежно-страхова компанія"» не порушило строк визначений п. 34.2. ст.34 ЗУ ««Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та направило свого представника для визначення розміру збитку, що підтверджується актом огляду транспортного засобу (а.с. 62) Крім того, позивачу як того вимагає ЗУ ««Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «Укрансько-пожежно-страхова компанія» відшкодувало кошти в сумі 25 662, 82 грн. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування він має право вимоги до винної у ДТП особи на різницю між фактичним розміром шкоди та страховим випадком. Однак, позивач в судовому засіданні не надав документального підтвердження оплати проведеного ним ремонту пошкодженого автомобіля. На підставі викладеного, суд, з врахуванням роз'яснень Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», приходить до висновку про відмову в задоволенні позову за безпідставності.

Outcome: dismissed