Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 лютого 1994 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу сторони мають трьох дітей, один з яких є неповнолітнім - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмрі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 21.07.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала за обставин викладених у позовній заяві. Просила задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином через оголошення в газеті "Вінничина" №65 від 22.08.2014 року. Згідно ст.74 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Суд вважає можливим, відповідно до ст.ст.76,169,224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, та враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 лютого 1994 року (а.с.6). В шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.04.2008 року), який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Конищівською сільською радою №858 від 17.07.2014 року (а.с.12). На даний час відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до частини 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших утриманців, а також те, що відповідач працездатний, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Суд приходить до висновку, що 1/4 частка від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде стягуватись як аліменти на дитину, є законною та обґрунтованою, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому підпунктом ч. 1, п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: approved