Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на особисте утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, в якому зазначила, що 11.06.2015 року у виконавчому комітеті Гнатівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєструвала шлюб з відповідачем, про що було вчинено актовий запис №1. Від сумісного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Під час спільного проживання взаємовідносини між подружжям не складалися, оскільки вони мають різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, тому з жовтня 2015 року проживають окремо та не підтримують сімейних стосунків. За таких обставин, [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб став носити формальний характер, а тому вважає доцільним його розірвати . Крім того, враховуючи ті обставини, що [PERSON] не виконує належним чином свого обов'язку по утриманню дитини та її особистому утриманню, позивач вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів . Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та обґрунтувала їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Додала, що на момент розгляду спору вона разом з дитиною проживають у селі Гнатівка Добровеличківського району Кіровоградської області, у будинку, що належить її батькам. Вона не має постійного місця роботи та стабільних доходів. Єдиним джерелом її доходів є соціальна допомога на дитину середньомісячний розмір якої становить 860 гривень . Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнав частково, а саме погодився на розірвання шлюбу та сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини його доходів. Позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку не визнав повністю . Обґрунтовуючи заперечення, пояснив, що позивач проживає разом з батьками, які мають стабільний дохід та спроможні утримувати свою доньку . Додав, що працює у ВП " Локомотивне депо Помічна " РФ " Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця " на посаді помічника машиніста електровоза . Має задовільний стан здоров'я, сплатою аліментів на користь інших осіб не обтяжений. Строк на примирення просив не надавати . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 11.06.2015 року у виконавчому комітеті Гнатівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, сторони зареєстрували шлюб, про що було вчинено актовий запис № 1 ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], від 11.06.2015 року, видане виконавчим комітетом Гнатівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с. 7). Від сумісного проживання подружжя має доньку: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], від 29.09.2015 року, видане виконавчим комітетом Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області(а.с.8). З пояснень сторін встановлено, що під час спільного проживання, через різні погляди на життя, взаємовідносини між подружжям не скалилися, в зв'язку з чим, між ними виникали сварки та непорозуміння. В кінцевому результаті, в жовтні 2015 року, сторони припинили спільне проживання і не бажають його відновлювати, на примирення не погоджуються . Їх спільна дитина проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, тому позовну вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини судом приймаються до уваги наступні обставини справи : З довідки № 334 від 22.02.2017 року, виданої виконавчим комітетом Гнатівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області з'ясовано, що [PERSON], 1996 року народження , зареєстрована та проживає на території Гнатівської сільської ради за адресою [ADDRESS] в домогосподарстві своїх батьків. До складу її сім'ї входить донька [PERSON] [INFO] (а.с.11 ) . З висновку спеціаліста невролога Кіровоградської дитячої обласної лікарні № 2668 від 18.03.2016 року та висновку лікаря- алерголога від 30.03.2016 року встановлено , що [PERSON], [INFO] має хронічні захворювання (а.с. 9-10 ). З пояснень сторін встановлено, що на момент розгляду спору малолітня [PERSON] знаходяться на утриманні позивача . Єдиниим джерелом доходів [PERSON] є соціальна допомога на дитину, середньомісячний розмір якоїх становить 860 гривень . Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків , передбачених статтею 184 цього Кодексу . З довідки № 53 від 03.03.2017 року, виданої ВП " Локомотивне депо Помічна " РФ " Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця " [PERSON] працює на посаді помічника машиніста електровоза. Середньомісячний розмір його заробітної плати становить 7370 гривень 99 копійок . Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач, на утриманні якої знаходиться спільна з відповідачем дитина, має право вимагати стягнення з останнього аліментів, а відповідач, який не виконує належним чином свого батьківського обов'язку, зобов'язаний їх сплачувати. Відповідно до вимог ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Отже на думку суду позивач має право вимагати стягнення з відповідача коштів на власне утримання, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Однак при визначенні розміру аліментів судом приймаються до уваги ті обставини, що на момент розгляду спору [PERSON] має кредитні зобов'язання, які виникли в інтересах сім'ї . З огляду на вказане суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів та на особисте утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 1/8 частини всіх видів доходів відповідача . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112, ст. ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 27, 28, 29 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року ратифікованої 27.02. 1991 року

Outcome: partial