Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

товариство з обмежено відповідальністю "Ованго" звернулося до суду з позовом до [PERSON], головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області [PERSON], відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, треті особи: приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу [PERSON], публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", про скасування протоколу проведення електронних торгів, акту державного виконавця про проведення електронних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Позовні вимоги мотивує тим, що ТОВ "Ованго" є власником майнового комплексу в м. Тячів по вул. Лазівська, 50, що складається з будівель та споруд загальною площею 2562 кв.м., яке було продано на електронних торгах. Про продаж даного майна з електронних торгів засновники ТОВ "Ованго" дізналися 29 грудня 2015 року зі слів громадян м. Тячева та електронних носіїв по приїзду в гості з міста Прага в місто Тячів. Зазначає, що засновники ТОВ "Ованго" [PERSON], яка є директором ТОВ "Ованго" та [PERSON] проживають в [INFO], про що відомо виконавчій службі. [PERSON] цього, ТОВ "Ованго" зареєстроване за адресою: [INFO], що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи. Вважає, що на ці адреси виконавча служба повинна була посилати всю інформацію, однак через те, що виконавча служба посилала всі повідомлення за адресою: м. Тячів по вул. Лазівська, 50, вони не знали про торги та інші дії виконавчої служби. Також зазначає, що на даний час спірний майновий комплекс продано по фотографіях, які були зроблені станом на 2002 рік та не враховано, що даний об'єкт проведеним будівництвом з 2002 року по 2009 роки збільшений в розмірах та цінах. [PERSON] цього, зазначає, що засновники не були ознайомлені з кінцевою оцінкою спірного об'єкту. Згідно протоколу №120113електронних торгів від 5 жовтня 2015 року продано об'єкт розміром 2463,2 кв.м., однак в акті виконавця, складеного 09 листопада 2015 року зазначено, що продано об'єкт розміром 2562 кв.м.. Також, із протоколу не видно, які конкретно приміщення майнового комплексу продані. Вважає, що засновники ТОВ "Ованго" не змогли взяти участь в електронних торгах, оскільки не були повідомлені про них, а тому просить скасувати протокол проведення електронних торгів за № 120113 від 05 жовтня 2015 року, скасувати акт головного державного виконавця державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції [PERSON] від 09 листопада 2015 року, скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, видане 11 листопада 2015 року за № 12384 приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу [PERSON] та стягнути з відповідачів в користь позивача судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на доводи, які є аналогічними, викладеним у позовній заяві. В подальшому в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що державною виконавчою службою при проведенні електронних торгів не було порушено жодних вимог законодавства. Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області [PERSON], він же і представник відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області в судовому засіданні проти позову заперечив. В подальшому в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи - публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив. В подальшому в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача ДП "Інформаційний центр" в судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа - приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, оглянувши та дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом.\~\~ Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 11 роз'яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, проведеної 13 березня 2003 року та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 12 січня 2016 року, місцезнаходженням юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю "Ованго" є м. Тячів, вул. Лазівська, 50, Тячівського району Закарпатської області (т.1 а.с.75, 97-98). Із реєстраційного посвідчення, виданого Тячівським районним державним підприємством технічної інвентаризації 24 травня 2002 року вбачається, що цілісний майновий комплекс фабрики "Карпати" в м. Тячів по вул. Лазівська, 50, згідно договору купівлі-продажу №11, посвідченого Тячівською держнотконторою 15 травня 2002 року, належить товариству з обмеженою відповідальністю "Ованго" (т.1 а.с.112). Рішенням господарського суду Закарпатської області від 13 жовтня 2009 року частково задоволено позов акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку (закритого акціонерного товариства), м. Київ в особі філії "Відділення Промінвестбанку в м. Тячів", м. Тячів до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Ованго", м. Тячів про звернення стягнення на предмет іпотеки та звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки № 1733 від 19 лютого 2007 року, яким є нерухомість - майновий комплекс у складі: літ. Е - адміністративна будівля, літ. В - котельня, літ. Д - прохідна - контора, літ. Є - швейний цех, літ. Ж - столярний цех, літ. К - склад, літ. М - склад, літ. І вбиральня, літ. Й - компресорна, літ. Л - лозоплетільний цех, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Тячівський \~\~район, м. Тячів, вул. Лазівська, 50 на користь акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку (закритого акціонерного товариства), м. Київ в особі філії "Відділення Промінвестбанку в м. Тячів", м. Тячів, вул. Кошута, 36 (код ЄДРПОУ 09312215) для погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "Ованго", м. Тячів, вул. Лазівська, 50 (код ЄДРПОУ 31892033) боргу за кредитним договором № 34/2007 від 19.02.2007 р. у сумі 204 083,49 доларів США, що станом на 20.08.2009 р., згідно офіційного курсу НБУ (7,8480 грн. за 1 долар США), складає 1 601 647,20 грн. 30 жовтня 2009 року на виконання даного рішення суду видано наказ № 9/86 про примусове виконання рішення (т.1 а.с.218, 228-230). Згідно постанови заступника начальника відділу держаної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області від 08 липня 2011 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Закарпатської області № 9/86 від 30 жовтня 2009 року. 13 липня 2001 року директор ТОВ "Ованго" [PERSON] отримала копію даної постанови під розписку, про що свідчить підпис на постанові про відкриття виконавчого провадження (т.1 а.с.124). Виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Закарпатської області № 9/86 від 30 жовтня 2009 року неодноразово зупинялося та поновлювалося, і 16 січня 2015 головним державним виконавцем відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції у відповідності до ч. 5 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постану про поновлення виконавчого провадження, копію якої надіслано сторонам для відома за № 03-41/225/1 від 16 січня 2015 року (т.1 а.с.174-175). Із акту опису й арешту майна від 10 лютого 2015 року вбачається, що заступником начальника відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції [PERSON] проведено опис та арешт майна боржника за адресою: м. Тячів, вул. Лазівська, 50. Даний акт опису й арешту майна, було направлено сторонам виконавчого провадження для відома з супровідним листом за № 03-28/1411 від 10 лютого 2015 року, що підтверджується квитанцією № 9050002150042 від 11 лютого 2015 року про направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.176-179). Згідно постанови про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 27 лютого 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції призначено експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні по примусовому виконанню наказу господарського суду Закарпатської області №9/86 від 30 жовтня 2009 року. Копію даної постанови надіслано сторонам виконавчого провадження для відома за № 03-28/2172 від 27 лютого 2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за №9050002219875 (т.1 а.с.182-184). Із повідомлення щодо наявності арештованого майна за № 03-28/5539 від 22 травня 2015 року вбачається, що державним виконавцем відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції на адресу сторін виконавчого провадження направлено супровідний лист з копією Звіту про оцінку майна від 20 квітня 2015 року. Також 22 травня 2015 року за № 03-28/5540 сторонам направлено повідомлення щодо наявності арештованого майна, з повідомленням щодо вартості майна визначеного експертом у виконавчому провадженні, з пропозицією надати сторонам пропозиції, щодо описаного та арештованого майна до 02 червня 2015 року. Дані листи направлено сторонам, що підтверджується квитанцією № 9050002291177 від 22 травня 2015 року та № 9050002291169 від 22 травня 2015 року про направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1. а.с.185-186). Із висновку про оцінку майна від 2015 року вбачається, що вартість майнового комплексу, який складається з Адмін. будівля (Е), Котельня (В), Прохідна-контора (Д), Швейний цех (Є), Столярний цех (Ж), склад (К), Склад (М), Вбиральня (І), Компресорна (Й), Лозоплетільний цех (Л), загальною площею приміщень 2 463,2, кв.м., належить товариству з обмеженою відповідальністю "Ованго" та розташований в м. Тячів, вул. Лазівська, 50, станом на 20 квітня 2015 року, становить 452 290 грн. (без ПДВ) (т.2 а.с.16-86). Згідно листа за № 03-28/9626 від 25 серпня 2015 року головним державним виконавцем відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції [PERSON] на адресу управління ДВС Головного територіального управління юстиції направлено пакет документів для перевірки відповідності чинному законодавству України та подальшої передачі описаного (арештованого) нерухомого майна боржника, а саме: майнового комплексу ТзОВ "Ованго", що належить на праві власності ТзОВ "Ованго", зареєстрованого за адресою [INFO], та направлено заявку за № 03-28/9625 від 25 серпня 2015 року на реалізацію через систему електронних торгів арештованим майном (СЕТАМ) (т.1 а.с.196-201). Із листа Державного підприємства "Інформаційний центр" № 25224/0106 від 13 жовтня 2015 року вбачається, що 22 жовтня 2015 року за № 2205 до відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції надійшла копія протоколу проведення електронних торгів № 120113 від 06 жовтня 2015 року по лоту № 97113 (майновий комплекс, що складається з будівель та споруд, загальною площею приміщень 2 463,2 кв.м., зареєстрованого в [INFO]), згідно якого переможцем торгів є [PERSON] (т.1 а.с.203-205). Згідно акту державного виконавця про проведення електронних торгів від 09 листопада 2015 року, головним державним виконавцем відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції видано Акт державного виконавця про проведення електронних торгів, щодо реалізації описаного (арештованого) майна боржника, а саме: майнового комплексу ТзОВ "Ованго", що складається з наступних будівель та споруд: Адмін. будівля (Е), Котельня (В), Прохідна-контора (Д), Швейний цех (Є), Столярний цех (Ж), склад (К), Склад (М), Вбиральня (І), Компресорна (Й), Лозоплетільний цех (Л), загальною площею приміщень 2\~562, кв.м., що належить на праві власності ТзОВ "Ованго", зареєстрованого за адресою [INFO], який направлено переможцю торгів [PERSON], Управління ДВС ГТУЮ в Закарпатській області, ДП Інформаційний центр МЮУ та сторонам для відома 11 листопада 2015 року за № 03-28/12188 (т.1 а.с.211-213). Із виправленого акту державного виконавця про проведення електронних торгів щодо реалізації предмета іпотеки від 18 лютого 2016 року вбачається, що головним державним виконавцем відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції видано Акт державного виконавця про проведення електронних торгів, щодо реалізації описаного (арештованого) майна боржника, а саме: майнового комплексу ТзОВ "Ованго", що складається з наступних будівель та споруд: Адміністративна будівля (Е), Котельня (В), Прохідна-контора (Д), Швейний цех (Є), Столярний цех (Ж), склад (К), Склад (М), Вбиральня (І), Компресорна (Й), Лозоплетільний цех (Л), загальною площею приміщень 2\~463,2 кв.м., що належить на праві власності ТзОВ "Ованго", зареєстрованого за адресою [INFO], який направлено переможцю торгів [PERSON], Управління ДВС ГТУЮ в Закарпатській області, ДП Інформаційний центр Міністерства юстиції України та сторонам для відома (т.2 а.с.114-115). Згідно свідоцтва від 11 листопада 2015 року, виданого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №12384, [PERSON] на підставі акта про проведені прилюдні торги з реалізації арештованого майна, затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції [PERSON] 09 листопада 2015 року, є власником майнового комплексу, що складається з наступних будівель та споруд: Е - адміністративна будівля, В - котельня, Д - прохідна-контора, Є - швейний цех, Ж - столярний цех, К - склад, М - склад, І - вбиральня, Й - компресорна, Л - лозоплетільний цех, загальною площею 2 562 кв.м., що розташовані за адресою: м. Тячів, вул. Лазівська, 50, Закарпатської області. В даному свідоцтві, згідно виправленого Акту державного виконавця про проведення електронних торгів щодо реалізації предмета іпотеки від 18 лютого 2016 року, загальну площу майнового комплексу слід рахувати 2 463,2 кв.м. (т.2 а.с.112). Із довідки територіального виробничого підприємства "Техбуд-Сервіс" №29 від 23 лютого 2016 року вбачається, що загальна площа майнового комплексу, що розташований за адресою: м. Тячів, вул. Лазівська, 50, Закарпатської області, складає 2 463,2 кв.м. (т.2 а.с.117). Згідно листа Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України №277/01-09 від 04 березня 2016 року, оголошення про проведення електронних торгів з приводу продажу майнового комплексу, що розташований за адресою: м. Тячів, вул. Лазівська, 50, Закарпатської області, було опубліковано у газетах: "Закарпатські оголошення", № 37 за 18-24 вересня 2015 року, "Афіша Закарпаття" № 36 від 18 вересня 2015 року. Письмове повідомлення про проведення електронних торгів було надіслано ТОВ "Ованго" 17 вересня 2015 року. Інформаційне повідомлення про електронні торги було розміщено 04 вересня 2015 року о 16 годині 18 хвилин на веб-сайті Системи електронних торгів арештованим майном (т.2 а.с.110). Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ст. 15 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки [PERSON] або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно абз. 2 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" визначено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Статтею 4 ЦПК України регламентовано, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Зміст ст.14 ЦПК України не містить жодних застережень, які б надавали можливість за тих чи інших умов не виконувати судові рішення, які набрали законної сили. Зазначена норма Закону має імперативний характер і довільному та розширеному тлумаченню не підлягає. Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Відповідно до частини 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 цієї ж статті Закону передбачено, що державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Згідно ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Згідно ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" та п.п. 3.19-3.20 "Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року\~ № 512/5 документи виконавчого провадження, які державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами за адресами, зазначеними у виконавчому документі. Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження", сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Суд зазначає, що всі документи виконавчого провадження надсилалися (в тому числі з повідомленням про почтове вручення) позивачу товариству з обмеженою відповідальністю "Ованго" за його місцезнаходженням - м. Тячів, вул. Лазівська, 50, Тячівського району Закарпатської області, яке вказане в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Також, дана адреса вказана у виконавчому документі наказі № 9/86 про примусове виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 13 жовтня 2009 року. [PERSON] цього, суд зазначає, що отримавши копію рішення господарського суду Закарпатської області від 13 жовтня 2009 року та постанову державного виконавця від 08 липня 2011 року про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Закарпатської області № 9/86 від 30 жовтня 2009 року позивач не повідомив державну виконавчу службу про будь-яку іншу адресу, по якій він би мав бажання отримувати поштову кореспонденцію, тобто погодився, з тим, що місцезнаходженням ТОВ "Ованго", яке зазначено у даних документах, є м. Тячів, вул. Лазівська, 50, Тячівського району Закарпатської області. Примусова реалізація майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих Законом України "Про виконавче провадження", Цивільним кодексом України (далі - ЦК України) та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону. Порядок реалізації арештованого майна передбачено Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15 грудня 1999 року (далі - Інструкція). Разом із тим, аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" й Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження", п.п.5.11, 5.12 Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року). Відповідно до положень указаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір. (п. 5.11 Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року). Частиною третьою ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. Відповідно до частини першої ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Отже, оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Ураховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб'єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством. Оцінка майна є дійсною впродовж шести місяців з моменту її проведення незалежно від строків передання та реалізації майна, на яке звернуто стягнення, на прилюдних торгах. Частинами другою - четвертою статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію. Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження\~ повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Отже, виходячи з правового аналізу зазначених норм необхідно дійти висновку про те, що звіт про оцінку майна є чинним, якщо від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців. Після закінчення цього строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у своїх постановах від 04 березня 2015 року у справі за № 6-18цс15, від 24 грудня 2014 року за № 6-205цс14, від 22 жовтня 2014 року за №6-124цс14. Разом з тим, судом встановлено, що жодна зі сторін виконавчого провадження звіт про оцінку арештованого рухомого майна майнового комплексу, який складається з: Адмін. будівля (Е), Котельня (В), Прохідна-контора (Д), Швейний цех (Є), Столярний цех (Ж), склад (К), Склад (М), Вбиральня (І), Компресорна (Й), Лозоплетільний цех (Л), загальною площею приміщень 2 463,2, кв.м., належить товариству з обмеженою відповідальністю "Ованго" та розташований в м. Тячів, вул. Лазівська, 50, не оскаржувала. Доказів зворотного сторонами не надано та в судовому засіданні не здобуто. [PERSON] цього, судом встановлено, що 22 травня 2015 року позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за його місцезнаходженням - м. Тячів, вул. Лазівська, 50, Тячівського району Закарпатської області, яке вказане в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та у виконавчому документі наказі № 9/86 про примусове виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 13 жовтня 2009 року надіслано висновок про оцінку майна від 2015 року про вартість майнового комплексу, який складається з Адмін. будівля (Е), Котельня (В), Прохідна-контора (Д), Швейний цех (Є), Столярний цех (Ж), склад (К), Склад (М), Вбиральня (І), Компресорна (Й), Лозоплетільний цех (Л), загальною площею приміщень 2\~562, кв.м., належить товариству з обмеженою відповідальністю "Ованго" та розташований в м. Тячів, вул. Лазівська, 50, станом на 20 квітня 2015 року (т.1. а.с.185-186). Згідно розпорядження Кабінету міністрів України від 01 квітня 2014 року №332-р "Про проведення експерименту із запровадженням реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів", наказом міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року №656/5 затверджено Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, який діяв на час реалізації спірного майна (далі по тексту - Тимчасовий порядок). За п.1 Розділу І Тимчасового порядку учасник електронних торгів (далі - учасник) - фізична особа, що має повну дієздатність, та юридична особа в особі представника, уповноваженого виступати від її імені, яка сплатила гарантійний внесок та допущена Організатором до участі в електронних торгах відповідно до вимог цього Порядку. Організатор електронних торгів - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. Стартова ціна лота - ціна, яка формується, виходячи з вартості майна, що виставляється на електронних торгах, зазначеної у заявці державного виконавця на реалізацію майна. Згідно п.п.1-3 Розділу ІІ Тимчасового порядку реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України "Про виконавче провадження". Державний виконавець у строк не пізніше пяти робочих днів після закінчення 10-денного строку подачі заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна у разі відсутності таких заперечень готує і направляє до відповідного структурного підрозділу головного територіального управління юстиції у місті Києві та областях, що забезпечує реалізацію повноважень з питань державної виконавчої служби (далі - регіональний орган державної виконавчої служби), для проведення реалізації майна такі документи: 1) копію виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідку державного виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; 2) копію акта опису й арешту майна; 3) копії документів, що характеризують майно, та копії правовстановлювальних документів, що підтверджують право власності або право користування майном; 4) копії документів, що підтверджують вартість майна (експертний висновок, акт оцінки майна); 5) у разі продажу майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, - довідку про розмір частки державної власності в статутному фонді підприємства-боржника та копію повідомлення Фонду державного майна України про накладення арешту на майно такого боржника; 6) інші необхідні документи, передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (зі змінами). У разі звернення стягнення на майно, яке знаходиться на території областей, що беруть участь в експерименті, та в місті Києві в межах виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, документи передаються державним виконавцем цього відділу начальнику відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. У разі проведення рецензування звіту про оцінку майна зазначені документи готуються та направляються (передаються) не пізніше трьох робочих днів з дня закінчення 10-денного строку на оскарження у судовому порядку сторонами виконавчого провадження оцінки, визначеної за результатами рецензування такого звіту. На момент направлення зазначених документів рухоме майно повинно бути передано на зберігання Організатору, крім випадків, коли це майно не може бути передано на зберігання Організатору з обєктивних причин (верстати, механізми, устаткування тощо). Керівник регіонального органу державної виконавчої служби, начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України після отримання документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до пяти робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, а у разі якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються до органу державної виконавчої служби, який їх направив, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна. У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства документи передаються Організатору для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему не пізніше наступного робочого дня з дня отримання документів. Перевірка документів на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. Організатор проводить електронні торги протягом тридцяти календарних днів з дати внесення інформації про лот у Систему (п. 3 Розділу ІІІ Тимчасового порядку"). Відповідно до п. 2 розділу ІV Тимчасового порядку для участі в електронних торгах учасник проходить процедуру реєстрації на Веб-сайті, сплачує гарантійний внесок у розмірі 5% від стартової ціни лота на рахунок Організатора, подає заявку на участь в електронних торгах за формою, розміщеною на Веб-сайті, та виконує інші вимоги, визначені цим Порядком. Пунктами 4-5 розділу IV Тимчасового порядку визначено, що заявка на участь в електронних торгах подається через Веб-сайт в електронному вигляді. Заявка на участь в електронних торгах подається виключно по обраному лоту. Прийом заявок на участь в електронних торгах починається з моменту розміщення інформаційного повідомлення і закінчується не раніше ніж за три дні до початку проведення електронних торгів. Кінцевий строк подачі заявок на участь в електронних торгах з реалізації предмета іпотеки визначається не раніше ніж за одну годину до початку проведення електронних торгів, при цьому заявник забезпечує сплату гарантійного внеску для участі в цих електронних торгах не пізніше ніж за одну добу до початку проведення електронних торгів ( п.8 розділу IV Тимчасового порядку ). Система перевіряє відповідність заявки на участь в електронних торгах вимогам, визначеним цим Порядком, виконання розміщених в інформаційному повідомленні про електронні торги вимог до учасника надходження гарантійного внеску на вказаний в інформаційному повідомленні про електронні торги рахунок Організатора. У разі відповідності заявки зазначеним вимогам Система автоматично реєструє заявника як учасника електронних торгів. У разі невідповідності заявки на участь в електронних торгах вимогам, визначеним цим Порядком, зазначення відомостей не в повному обсязі, ненадходження гарантійного внеску на вказаний в інформаційному повідомленні про електронні торги рахунок Організатора Система не реєструє заявника на участь в електронних торгах із зазначенням відповідної підстави (п. 9 розділу IV Тимчасового порядку). Пунктом 2 розділу V Тимчасового порядку передбачено, що електронні торги розпочинаються у визначений в інформаційному повідомленні про електронні торги день. Електронні торги проводяться протягом одного робочого дня з 9-ї до 18-ї години. Згідно із п. 3 розділу V Тимчасового порядку усі учасники, що були зареєстровані Організатором, мають доступ до ходу електронних торгів. Учасники висувають свої цінові пропозиції по лоту. Цінова пропозиція подається через Веб-сайт електронних торгів з кроком підвищення ставки, зазначеним у повідомленні про електронні торги. Перша цінова пропозиція може бути рівною стартовій ціні лота. Кожна наступна цінова пропозиція має містити ціну, на встановлений Організатором крок вищу за попередню. Моментом подачі цінової пропозиції вважається зафіксований Системою момент відправки учасником цінової пропозиції засобами Системи. У разі коли ціна лота становить від 100 000 грн. і більше, цінова пропозиція повинна бути підписана за допомогою електронного цифрового підпису учасника, що запропонував її. Моментом подачі цінової пропозиції вважається зафіксований Системою момент підпису цінової пропозиції засобами електронного цифрового підпису. Пунктом 5 Розділу V Тимчасового порядку визначено, що переможцем електронних торгів визнається учасник, від якого на момент завершення електронних торгів надійшла найвища цінова пропозиція. Якщо один із учасників запропонував придбати майно за стартовою ціною і пропозицій щодо купівлі майна від інших учасників не надійшло, майно продається за стартовою ціною. Таким чином, електронні торги є видом прилюдних торгів, за яких переможцем стає той учасник, від якого надійшла найвища цінова пропозиція. Як зазначив Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-116 цс 12, предметом якої був спір про визнання прилюдних торгів недійсними, що правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - переможця прилюдних торгів. [PERSON] того, враховуючи особливості, передбачені законодавством, складання за наслідками проведення прилюдних торгів відповідного акта, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже є правочином. Таким чином, враховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до договорів купівлі-продажу, такий договір може визнаватися недійсним на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203, 215 ЦК України). Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. [PERSON] того, п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, розяснено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Так, оцінивши наявні в своєму розпорядженні матеріали, суд не знаходить підтвердження недодержання будь-якою стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України. [PERSON] того, відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-116 цс12, оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна. В ході розгляду справи позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність порушень правил проведення торгів встановлених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна. При цьому суд зазначає, що в разі допущення порушень державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч.7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч.3 ст. 32, ч.3 ст. 36, ч.2 ст. 57, ст.ст. 55, 85 Закону). Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визначення електронних торгів недійсними. Як зазначається в правових позиціях Верховного Суду України по вищевказаній справі, при вирішенні справ про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановлювати такі факти: чи мало місце порушення Тимчасового положення та інших норм при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати торгів. При цьому суд зазначає, що підставою для визнання електронних торгів недійсними є одночасна наявність двох факторів: порушення норм закону при проведенні торгів і порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Позивачі та їх представник не довели суду, чим саме результати електронних торгів порушують їх законні майнові права та інтереси. До правил проведення торгів належать норми трьох видів: 1) ті, які визначають процедуру підготовки проведення торгів; 2) ті, які регулюють порядок їх проведення; 3) ті, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. До порушення правил підготовки торгів слід віднести опублікування інформаційного повідомлення в неналежному виданні або порушення строку його опублікування (п.3.5 Тимчасового положення), невідповідність змісту інформаційного повідомлення вимогам, встановленим п.3.6 -3.10 зазначеного положення. Відповідно до п. 3.5 Тимчасового положення, підготовка, організація та проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про іпотеку". Відповідно до ст. 43 Закону України "Про іпотеку" спеціалізована організація не пізніше, ніж за 15 днів до дня початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів. Відповідно до абзацу 12 п.1 Розділу І Тимчасового порядку, Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України є Організатором електронних торгів - державним підприємством, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене, відповідно до законодавства, на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. Організатор забезпечує постійний доступ органам державної виконавчої служби, учасникам та спостерігачам до Системи з метою отримання відомостей про хід електронних торгів. Згідно з абзацом 17 п.1 Розділу І, "Система - інформаційна система, що забезпечує здійснення в електронній формі процесів подання й обробки заявок на участь в електронних торгах, проведення електронних торгів з реалізації арештованого державними виконавцями майна, обробку інформації про електронні торги;" Як зазначено у абзаці другому п. 1, Розділу І Тимчасового порядку , "арештоване маймо - це рухоме або нерухоме майно боржника, на яке звернуто стягнення і яке підлягає примусовій реалізації." Відповідно до п.2 Розділу II Тимчасового порядку, державний виконавець у строк не пізніше пяти робочих днів після закінчення 10-денного строку подачі заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна або у разі відсутності таких заперечень, готує для проведення реалізації майна документи, передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, і направляє їх до відповідного структурного підрозділу головного управління юстиції у місті Києві та областях, які беруть участь в експерименті, що забезпечує реалізацію повноважень Державної виконавчої служби України. Керівник регіонального органу державної виконавчої служби, начальник відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України після отримання документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до пяти робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень надає доручення щодо їх усунення у строк до пяти робочих днів. [PERSON] того, підготовка, організація та проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про іпотеку". У такому випадку, якщо реалізації підлягає предмет іпотеки, відповідальний працівник не пізніше наступного робочого дня направляє Організатору заявку на публікацію повідомлення, зазначеного в пункті 5 розділу III цього порядку. Організатор зобовязаний не пізніше ніж за 15 днів до початку проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки опублікувати принаймі в двох місцевих (за місцем розташування предмета іпотеки) друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів. У повідомленні зазначаються інформація про дату і час проведення електронних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення електронних торгів та інша необхідна інформація. Обґрунтування Позивачем своїх позовних вимог тим, що слід скасувати протокол про проведення електронних торгів по причині неповідомлення його про їх проведення, що позбавило його взяти у них участь, є безпідставними і не відповідають дійсності. Так, в двох місцевих газетах, що друкуються у Закарпатській області: "Закарпатські оголошення", № 37 за 18-24 вересня 2015 року та "Афіша Закарпаття" № 36 від 18 вересня 2015 року була розміщена інформація про електронні торги, яка повністю відповідала вимогам, зазначеним у п.п.6.9 Тимчасового порядку. Позивач стверджує, що не отримував ніяких повідомлень про прилюдні торги, що відбудуться з приводу продажу належного йому арештованого майна. Однак, зазначені аргументи Позивача ніяким чином не підтверджуються: ні фактичними, ні документальними даними. [PERSON] того, позивач був обізнаний з тим, що його майно є предметом іпотеки, на нього судом звернено стягнення та відкрито виконавче провадження. Зазначене майно арештовано державним виконавцем та здійснено експертну оцінку цього майна. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що реалізація спірного арештованого майна на час проведення електронних торгів 05 жовтня 2015 року проведена відповідно до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16 квітня 2014 № 656/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за № 427/25204, на підставі статті 62 Закону України "Про виконавче провадження" та розпорядження Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2014 року №332-р "Про проведення експерименту із запровадження нової системи реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів", а тому в задоволенні позовних вимог позивача про скасування протоколу проведення електронних торгів за № 120113 від 05 жовтня 2015 року, скасування акту головного державного виконавця державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції [PERSON] від 09 листопада 2015 року, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданого 11 листопада 2015 року за № 12384 приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу [PERSON] та стягнення з відповідачів в користь позивача судових витрат, слід відмовити. 21 січня 2016 року Тячівським районним судом Закарпатської області по даній справі винесено ухвалу про забезпечення позову (а.с.34-35). Відповідно до ч.6 ст.154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 6, 11, 31, 58, 62, 82 Закону України "Про виконавче провадження", Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року №656/5, Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158, ст. 43 Закону України "Про іпотеку", ст.ст. 15, 16, 203, 215 ЦК України, та

Outcome: dismissed