Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

У лютому 2017 року Орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області (далі - Орган опіки та піклування) звернувся до суду з позовом, у якому просив відібрати малолітнього [PERSON], [INFO], від його батьків: матері [PERSON] і батька [PERSON], та малолітнього [PERSON], [INFO], від його матері [PERSON] і передати дітей Службі у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради Київської області (далі - Служба у справах дітей та сім'ї). В обґрунтування позову зазначав, що малолітні [PERSON] і [PERSON] проживають разом з матір'ю [PERSON] та бабусею [PERSON], 1949 р. н., за адресою: [ADDRESS]. 03 січня 2017 року до Служби у справах дітей та сім'ї надійшов анонімний телефонний дзвінок, яким повідомлено, що за вказаною адресою малолітні діти перебувають без догляду батьків. За результатами виїзду працівників Служби за зазначеною вище адресою зі слів бабусі [PERSON] встановлено, що мати дітей [PERSON] зловживає спиртними напоями, вчиняє бійки та сварки, у квартирі періодично збираються сторонні особи для розпиття спиртних напоїв. Співмешканець останньої [PERSON] інколи приходить до неї в стані алкогольного сп'яніння, провокує суперечки, застосовує фізичну силу. Квартира перебуває в антисанітарному стані, брудно, присутні мухи та таргани, що зафіксовано в акті обстеження умов проживання від 13 січня 2017 року № 1. 13 лютого 2017 року до Служби повторно надійшло анонімне телефонне повідомлення про те, що малолітні діти [PERSON] і [PERSON] перебувають у зачиненій квартирі без нагляду дорослих та плачуть. Із квартири йде їдкий дим. По прибуттю працівників Служби за місцем проживання дітей встановлено, що квартира, де знаходились діти, в антисанітарному стані. У квартирі затхле повітря, повсюди велика кількість тарганів, відсутні продукти харчування. Діти перебували вдома самі, були голодні, мали брудний, занедбаний вигляд. Малолітній [PERSON] мав симптоми простудного захворювання, до школи не пішов, бо наглядав за молодшим братом. Він смажив кусочки чорного хліба на петельні без олії, щоб нагодувати себе і молодшого братика, внаслідок чого у квартирі був їдкий чорний дим. Через деякий час до квартири прийшла матір дітей [PERSON], яка перебувала в нетверезому стані, та пояснила, що напередодні ввечері, 12 лютого 2017 року, вона пішла з дому і цілу ніч гуляла по місту. У зв'язку з неадекватною поведінкою матері дітей та наявною загрозою їхньому життю і здоров'ю, комісією Служби було прийнято рішення про тимчасове поміщення дітей до центру "Дитяча лікарня" Броварської центральної лікарні. Батько малолітнього [PERSON] - [PERSON] протягом останніх чотирьох років життям сина не цікавився, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Представник позивача Сундук Л.І. та Скоробагатько Ю.П. у судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що 12 лютого 2017 року ввечері залишила дітей з бабусею [PERSON], вважає себе винуватою, повідомила суд, про те, що вона виправляється та у майбутньому така ситуація більше не повториться. Просила не відбирати дітей від неї та у задоволенні позову відмовити. Представник цього відповідача адвокат Рибіна О.Г. у суді позов не підтримала та пояснила, що Орган опіки та піклування у ситуації, яка склалася, у повній мірі не розібрався та зробив передчасний висновок про необхідність відібрання дітей від матері. Не врахував того, що самих дітей [PERSON] вдома не залишала, діти були під наглядом бабусі [PERSON], остання фактично й сприяла тому, щоб дітей відібрали від матері. Відповідач [PERSON] з приводу подій, що мали місце 13 лютого 2017 року, дуже переживає, стала на шлях виправлення: спиртних напоїв не вживає, сторонніх осіб додому не приводить, зробила ремонт у квартирі, навела у помешканні порядок, у скоєному щиро розкаюється. Після відібрання від неї дітей постійно їх відвідує, приносить їм подарунки, опікується дітьми, має з ними тісний психоемоційний зв'язок. Можливо станом на вказану вище дату й була необхідність тимчасово відібрати дітей від матері, однак на даний час, обставини, що зумовили відібрання дітей відпали, [PERSON] виправилася, хоче щоб діти проживали з нею й надалі. Також пояснила, що мати відповідача та бабуся малолітніх [PERSON] протягом тривалого часу намагається виселити дочку разом із її малолітніми дітьми з квартири, знущається над дочкою, яка є інвалідом 2 групи з дитинства, вчиняє сварки, робить інші показові речі, що негативно впливають на репутацію [PERSON] Оскільки підстави для відібрання дітей від матері відпали, просила у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що протягом чотирьох років він проживав в орендованій квартирі та не мав можливості забирати до себе сина [PERSON]. Крім того, мати дитини [PERSON] створювала йому перешкоди у спілкуванні із сином. Не бажаючи травмувати дитину, він із сином не бачився, матеріальної допомоги на його утримання не надавав. Просив у задоволенні позову відмовити, оскільки він бажає займатися вихованням свого сина. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Із свідоцтва про народження [PERSON], який народився [INFO] року, видно, що його матір'ю є відповідач [PERSON], батьком - відповідач [PERSON] Згідно із Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження та свідоцтвом про народження [PERSON] народився [INFO] року, його матір'ю є відповідач [PERSON], відомості про батька до актового запису про народження дитини внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері. Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER], довідки до акту огляду МСЕК № 342605, довідки Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 14 лютого 2017 року № 683, мати зазначених дітей [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1408,38 грн. Суд встановив, що малолітні діти [PERSON] і [PERSON] зареєстровані та проживали разом з матір'ю [PERSON] і бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 15 лютого 2017 року. Із акту обстеження умов проживання № 1, проведеного 03 січня 2017 року спеціалістами Служби у справах дітей та сім'ї на підставі анонімного повідомлення, вбачається, що малолітні діти [PERSON], [INFO] р. н., та [PERSON], [INFO] р. н., проживають за вказаною адресою в одній кімнаті разом з матір'ю та бабусею. Квартира потребує косметичного ремонту. У квартирі брудно, не прибрано. Окремі місця для дітей присутні. Зі слів баби [PERSON] матір дітей [PERSON] зловживає спиртними напоями, вчиняє бійки і сварки. У квартирі періодично збираються сторонні особи для розпиття спиртних напоїв. Співмешканець останньої іноді приходить до неї в нетверезому стані, провокує сварки, застосовує фізичну силу. У квартирі антисанітарні умови, брудно, присутні мухи і таргани. Із акту обстеження умов проживання № 44, проведеного 13 лютого 2017 року спеціалістами Служби у справах дітей та сім'ї на підставі анонімного телефонного повідомлення, видно, що діти [PERSON], [INFO] р. н., і [PERSON], [INFO] р. н., проживають за зазначеною вище адресою в однокімнатній квартирі, загальною площею 39 м2, разом з матір'ю [PERSON] і бабусею [PERSON] У квартирі присутні система опалення, водопостачання, електро та газопостачання. Наявні у цій квартирі меблі та побутова техніка знаходяться в занедбаному стані. Квартира потребує косметичного ремонту. У квартирі антисанітарний стан, затхле повітря, брудна підлога, наявні таргани, продукти харчування відсутні. Умови для проживання дітей є незадовільними. На момент проведення обстеження діти перебували вдома самі, були голодні, брудні, мали занедбаний вигляд та симптоми простудного захворювання. Малолітній [PERSON] до школи цього дня не пішов, оскільки доглядав за молодшим братом. [PERSON] смажив куски чорного хліба на петельні без олії, щоб нагодувати себе та молодшого брата, у зв'язку з чим у квартирі був їдкий чорний дим. Через деякий час до квартири прийшла матір дітей [PERSON], яка, перебуваючи в нетверезому стані, пояснила, що напередодні ввечері 12 лютого 2017 року пішла з дому та цілу ніч гуляла по місту. У зв'язку із такими обставинами, що загрожували життю і здоров'ю дітей, спеціалістами Служби у справах дітей та сім'ї було прийнято рішення про тимчасове поміщення дітей до центру "Дитяча лікарня" Броварської центральної районної лікарні для проведення обстеження. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначені вище обставини щодо проведення обстеження умов проживання малолітніх дітей підтвердив. Також показав, що хто телефонував 13 лютого 2017 року до Служби у справах дітей та сім'ї він не знає, хто саме залишив дітей самих вдома без нагляду дорослих, матір чи бабуся, йому не відомо. 14 лютого 2017 року виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області прийнято рішення за № 97 про негайне відібрання малолітніх [PERSON], [INFO] р. н., та [PERSON], [INFO] р. н., від матері [PERSON] у зв'язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров'я дітей. Того ж самого дня, 14 лютого 2017 року, на підставі наказів Служби у справах дітей та сім'ї № 01-10-28 і № 01-10-29 малолітніх [PERSON] та [PERSON] взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування. Відповідно до висновку від 14 лютого 2017 року № 1-18-136 Орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрання малолітнього [PERSON], [INFO] р. н., від його батьків: матері [PERSON] і батька [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, у зв'язку з тим, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно із висновком від 14 лютого 2017 року № 1-18-136/1 Орган опіки та піклування вважає також за доцільне відібрання малолітнього [PERSON], [INFO] р. н., від його матері [PERSON], оскільки вона від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється. Із психолого-педагогічної характеристики учня 3-Ж класу Броварської спеціалізованої школи І-ІІІ ст. № 7 [PERSON] вбачається, що під час занять учень проявляє середні розумові здібності, при виконанні завдань постійно потребує допомоги вчителя, домашнє завдання виконує систематично, хоча з помилками. Програмний матеріал засвоює на середньому рівні, має слаборозвинену пам'ять, тяжко запам'ятовує великі обсяги матеріалу. На початку навчального року інколи дитина приходила в школу неохайною, зі специфічним запахом. Останнім часом дитина має охайний вигляд. Протягом навчального року [PERSON] пропустив багато занять у зв'язку з хворобою. Дитина дещо замкнута, невпевнена в собі, спокійна, добра. Мати дитини відвідує батьківські збори, а коли не має змоги бути присутньою - телефонує, співпрацює з вчителем, уточнює домашні завдання сина. У вихованні дитини матері допомагає бабуся, яка інколи забирає онука після уроків зі школи, цікавиться його навчанням. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У ч. 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно із ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У п. п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Позов про відібрання малолітніх дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав Органом опіки та піклування пред'явлено до суду з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст.164 СК України, оскільки батьки від виконання своїх обов'язків ухиляються. Пленум Верховного Суду України у п. п. 16, 18 постанови № 3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. З аналізу наведених норм випливає, що відібрання дитини від батьків є крайньою мірою та можливе лише у разі коли буде встановлено, що батьки свідомо нехтують батьківськими обов'язками, тобто, систематично, незважаючи на всі заходи їхнього попередження та впливу, вони продовжують не виконувати своїх батьківських обов'язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, перебування дитини з батьками реально є небезпечним та загрожує життю і здоров'ю дитини. Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд керується інтересами дитини. Із акту № 102 від 10 квітня 2017 року обстеження умов проживання за місцем проживання дітей, про відібрання яких пред'явлено позов, за адресою: [ADDRESS], проведеного спеціалістами Служби у справах дітей та сім'ї на підставі заяви відповідача [PERSON], видно, що технічний стан квартири придатний для проживання, на даний час у квартирі зроблений косметичний ремонт (поклеєні шпалери, побілена стеля), тарганів не виявлено. Для проживання дітей створені окремі спальні місця, дитячі речі та одяг у придатному стані. Зі слів матері дітей [PERSON] вона активно працює над поверненням дітей в сім'ю, щотижнево відвідує дітей, щоденно спілкується з ними по телефону, постійно забезпечує дітей гостинцями та продуктами харчування. Із листа Броварського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 28 червня 2017 року про розгляд звернення [PERSON] вбачається, що за час перебування дітей у сім'ї патронатного вихователя мати дітей [PERSON] постійно відвідувала дітей, дотримувалася графіку зустрічей та рекомендацій спеціалістів. Всього за період з 21 лютого по 20 червня 2017 року відбулося 36 зустрічей матері з дітьми. Під час зустрічей фахівцем із соціальної роботи встановлено, що між матір'ю і дітьми існує тісний психологічний зв'язок, діти чекають зустрічей з матір'ю. Менший син [PERSON] особливо прив'язаний до матері, плаче коли зустрічі закінчуються. Матір завжди приходила до дітей з гостинцями, взаємодіє з дітьми, проявляє до них турботу і щирі почуття. Під час перебування у патронатній сім'ї діти хворіли та потребували медичного обстеження, матір виявляла стурбованість їхнім здоров'ям, наполягала на її особистій присутності під час обстеження дітей у медичних закладах, супроводжувала їх на консультації до лікарів. 21 березня 2017 року фахівцем із соціальної роботи було здійснено обстеження житлових умов для проживання дітей та з'ясовано, що умови проживання сім'ї задовільні, у квартирі прибрано, у дітей є окремі ліжка, застелені чистою постільною білизною, у кожної дитини є окрема поличка у шафі, на поличках складений чистий дитячий одяг, наявні іграшки, дитячі книжки. На кухні поклеєні нові шпалери, підлога і вікна чисті. Матір'ю дітей [PERSON] створені всі необхідні умови для проживання, навчання та розвитку дітей. За час соціального супроводу вона дотримувалась плану заходів і рекомендацій фахівців, фактів вживання нею спиртних напоїв не зафіксовано. До порад патронатного вихователя щодо забезпечення потреб дітей у вихованні та розвитку прислухалася. Враховуючи інтереси дітей та особливості розвитку, рекомендовано створити для дітей доброзичливий сімейний мікроклімат, вести здоровий спосіб життя. Щодо малолітнього сина [PERSON] - об'єднати зусилля з батьком дитини [PERSON] та біологічними родичами дитини з боку батька. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] проживає у [ADDRESS], працює на посаді слюсаря-сантехніка в Київському міському клінічному ендокринологічному центрі, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно. Із 07 серпня 2015 року перебуває у шлюбі. Доброзичливий, стриманий, готовий прийти на допомогу. Має постійний дохід та можливість утримувати сина. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір'ю. На суспільство та органи публічної влади має бути покладений обов'язок щодо здійснення особливого піклування про дітей, які не мають сім'ї, та про дітей, які не мають достатніх засобів існування. Бажано, щоб багатодітним сім'ям надавалася державна або інша допомога на утримання дітей. За змістом ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, вчиняються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині захист і піклування, необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3 позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи інтереси малолітніх дітей, той факт, що відповідач - матір дітей [PERSON] не є особою, яка злісно та систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, змінила свою поведінку, створила всі необхідні умови для безпечного проживання та розвитку дітей, між нею і дітьми існує тісний психологічний зв'язок, діти прив'язані до матері, характеризується вона позитивно, реальної загрози для життя і здоров'я дітей не існує, тимчасове проживання дітей та матері окремо позитивно вплинуло на поведінку [PERSON] та її відношення до дітей, суд дійшов висновку, що на момент ухвалення судом рішення підстави для відібрання малолітніх [PERSON], [INFO] р. н., і [PERSON], [INFO] р. н., від їхньої матері [PERSON] відпали, тому позов у цій частині задоволенню не підлягає. Враховуючи фактичні обставини справи, не вбачає суд і беззаперечних підстав для відібрання малолітнього [PERSON], [INFO] р. н., і від його батька - [PERSON], враховуючи, що останній характеризується позитивно, бажає налагодити контакт із сином та займатися його вихованням. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed