Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до ТзОВ "Фінансова компанія "Аланд", треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Ю.Г. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування доводів посилається не те, що будь-яких договорів з ТзОВ "Фінансова компанія "Аланд" не підписувала, заборгованості перед цією установою мати не може, а тому виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. з порушенням вимог чинного законодавства. Вимоги мотивує тим, що нотаріус не перевірив наявність повідомлення боржника кредитором про наявність заборгованості та необхідність її погашення, виконавчий напис вчинено за відсутності безспірності вимоги. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконаннювиконавчий напис № 22692 від 08.07.2020, виданий приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "АЛАНД" заборгованості у розмірі 31259,47 грн., стягнути з відповідача судові витрати. Суд своєю ухвалою від 03.09.2020 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання. Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області 17.12.2020 з повідомленням сторін. Суд своєю ухвалою від 12.01.2021 зупинив стягнення на підставі виконавчого документа ВП №62682061 від 30 липня 2020 року, відкритого на підставі виконавчого напису № 22692 від 08.07.2020 приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "АЛАНД" заборгованості у розмірі 31259,47 грн. (за заявою представника позивача Русин Ю.І., який діє в інтересах позивача [PERSON] про забезпечення позову). Копію ухвали суду надіслав ТзОВ "Фінансова компанія "Аланд"; приватному виконавцю виконавчого округу Закарпатської області Пивоварову Ю.Г.; до Свалявського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Представник Русин Ю.І., який діє в інтересах позивача [PERSON] (на підставі угоди про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 01.12.2020, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 21/733 від 31.03.202) позов підтримав, просить задовольнити в повному обсязі. (вх. №146). Представник відповідача ТзОВ "Фінансова компанія "Аланд" в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Заяви про розгляд справи у відсутності відповідача до суду не надходило. Приватний нотаріус КМНО Хара Н.С. подала до суду заяву (вх.№6932) про розгляд справи без участі приватного нотаріуса з урахуванням фактичних відносин. Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Пивоваров Ю.Г. в судове засідання не з`явився, інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд дослідив наявні докази у справі, доводи позовної заяви, вирішує справу за наявними матеріалами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору; ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 18 ЦК України - нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» - виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку - для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29.06.1999 року - для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документів згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Судом досліджено: постанову про відкриття провадження ВП №62682061 від 30 липня 2020 року, відкриту приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Ю.Г. про примусове виконання виконавчого напису № 22692 від 08.07.2020 приватним нотаріуслм КМНО Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "АЛАНД" заборгованості у розмірі 31259,47 грн.; довідку про стягнення з [PERSON] 20 % відрахувань з заробітної плати станом на 01.12.2020. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (суд ураховує правовоу позицію Верховного Суду України в постанові від 05.07.2017, справа № 6-887цс17). Відповідно ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідач відзив на позов не подав. Будь-якої інформації щодо укладення договору між сторонами суду не надано. Відповідач своїм правом бути присутнім у судовому засіданні розпорядився на свій розсуд, доказів протилежного у відповідності до ст. 81 ЦПК України до суду не подав, що дає суду підстави вважати, що не з`явившись в судове засідання особа усвідомлює, погоджується та несе ризики неможливості вчасно відреагувати на обставини, які будуть з`ясовані в ході проведення судового засідання, надати відповідні пояснення та додаткові докази або ж заявити клопотання. Отже, з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд враховує, що виконавчий напис може бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису № 22692 від 08.07.2020 таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України - у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Позивачем документально підтверджено оплату судового збору в сумі 840,80 грн. (квитанція № 1190210043 від 02 вересня 2020 року). Отже суд доходить висновку, що судовий збір слід стягнути з відповідача. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved