Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

20.12.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Техмолпром» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вказуючи, що з 21 липня 2017 року по 22 жовтня 2018 року вона працювала в ТОВ «Техмолпром» інженером-лаборантом лабораторії з контролю виробництва. На день звільнення з роботи підприємство мало перед нею заборгованість з заробітної плати в сумі 13474,86 грн., яку і на даний час не виплачено, тому звернулася до суду. Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відзив на позовну заяву відповідач не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином через оголошення на веб-сайті. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 21 липня 2017 року по 22 жовтня 2018 року перебувала у трудових правовідносинах з ТОВ «Техмолпром», що підтверджується копією трудової книжки. Згідно довідки ТОВ "Техмолпром" заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 11.12.2018 року становить - 13474,86 грн. Суд встановив, що між сторонами існували трудові відносини. Відповідно до положень ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. За змістом ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно ч.1 та ч.2 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - стягнути з ТОВ "Техмолпром" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 13474,86 грн. Позивач за даним позовом звільнений від сплати судових витрат в частині стягнення заробітної плати, тому згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує їх з відповідача на користь держави в сумі 704,80 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved