Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернівецької міської ради, [PERSON], треті особи: ОСББ «Генеральський будинок», Управління культури Чернівецької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення. Посилався на те, що 24.12.2015 року Чернівецькою міською радою було прийнято рішення №58, п.6 якого було вирішено надати [PERSON] в оренду земельну ділянку, площею 0,0108 га, що по [ADDRESS] строком до 28.01.2020 року, призначення оренди для здійснення та обслуговування прибудови. На вказаній земельній ділянці ведеться будівництво споруди торгового призначення, яка є прибудовою до вже існуючої будівлі по [ADDRESS]: пам'ятки архітектури місцевого значення: першої кам'яної будівлі м.Чернівці - «[INFO]». Він проживає у сусідньому будинку [ADDRESS], який має суміжну стіну з будинком [ADDRESS]. Земельна ділянка, передана в оренду [PERSON], знаходиться під вікнами будинку, в якому проживає позивач. Будівництво прибудови за вказаною адресою ведеться впритул до стіни будинку позивача, хоча жоден мешканець будинку не надавав своєї згоди на таке будівництво. Вважає оскаржуване рішенням протиправним, оскільки на даній земельній ділянці не дозволяється будівництво нових споруд та будівель, окрім як особливо важливих споруд. Так, згідно наказу Міністерства культури та туризму №661/0/1607 від 16.06.2007 року зазначена земельна ділянка перебуває в межах буферної (охоронної) зони об'єкта культурної спадщини ЮНЕСКО: Резиденції митрополитів Буковинських та Далматинських. Окрім того, відповідно до розпорядження представника Президента України №161 від 23.03.1994 року будинок по [ADDRESS] взято на облік і під охорону пам'яток архітектури місцевого значення. Просив визнати протиправним та скасувати п.6 рішення Чернівецької міської ради №58 від 24.12.2015 року в частині надання [PERSON] земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]) за адресою [ADDRESS], площею 0,0108 га в оренду до 28.01.2020 року для здійснення та обслуговування прибудови. Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та підтвердили, викладені в позовній заяві обставини. Просили позов задовольнити. Представник відповідача Чернівецької міської ради позов не визнала. Пояснила, що спірна земельна ділянка була передана в оренду [PERSON], оскільки він є власником нерухомого майна на ній. Відповідач у визначеному Законом порядку звернувся до міської ради з заявою та необхідними документами про передачу земельної ділянки в оренду, за наслідками розгляду якої було прийнято оскаржуване рішення. Просила відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у поданих до суду письмових запереченнях. Суду пояснив, що будь-які права [PERSON] оскаржуваним рішенням не порушуються. Просив відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи ОСББ «Генеральський будинок» позов підтримав. Представник третьої особи Управління культури Чернівецької обласної державної адміністрації у судове засідання не з'явився. У поданій до суду заяві не заперечував проти розгляду справи у його відсутності. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до переконливого висновку, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає з наступних підстав. Зокрема, судом встановлено, що п.6 Рішення Чернівецької міської ради №58 від 24.12.2015 року було надано [PERSON] земельну ділянку за адресою [ADDRESS], площею 0,0108 га (кадастровий номер [NUMBER]) в оренду до 28.01.2020 року для здійснення та обслуговування прибудови (підстава: заява [PERSON] від 16.11.2015 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.11.2015 року №47420135, Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.01.2015 року №НВ-7300905222015) (а.с.111-112). Фактично вказаним рішенням було лише здійснено заміну орендаря у зв'язку з переходом речових прав на об'єкт незавершеного будівництва, визначеного рішенням Чернівецької міської ради №1467 від 25.12.2014 року, з [PERSON] на [PERSON] Так, [PERSON], згідно свідоцтва про право власності серії [NUMBER], належить на праві приватної спільної часткової власності 1/3 частка нерухомого майна: нежилі приміщення (магазин) загальною площею 646,50 кв.м. будівлі літ. А, в тому числі: приміщення підвалу VII IX загальною площею 49,10 кв.м.; приміщення першого поверху 1-24 1-37, 1-40, 1-14 загальною площею 349,20 кв.м.; приміщення другого поверху 2-30 2-36 загальною площею 248, 20 кв.м. 28.01.2015 між Чернівецькою міською радою та [PERSON] було укладено договір оренди землі № 9279, відповідно до якого на підставі рішення Чернівецької міської ради №1467 від 25.12.2014 року орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, площею 0,0108 га для здійснення та обслуговування прибудови, яка знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 39-40). Проте, в подальшому, 11.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування незавершеного будівництва, згідно умов якого дарувальник передав безоплатно, а обдарований прийняв у дар незавершене будівництво, будівлю Літ.А., яке розташоване на орендованій земельній ділянці (кадастровий номер [NUMBER]) по [ADDRESS] (а.с.45). Вказані права було зареєстровано за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом (а.с.115). На підставі вказаного договору відповідач [PERSON] 16.11.2015 року звернувся до Чернівецької міської ради з заявою про надання йому в оренду земельної ділянки, площею 0,0108 га, що по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування торгових приміщень (а.с.112зв.). 05.02.2016 року між Чернівецькою міською радою та [PERSON] було укладено договір оренди землі №9866, відповідно до умов якого орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, площею 0,0108 га для здійснення та обслуговування прибудови, яка знаходиться в [ADDRESS]. Термін дії договору оренди до 28.01.2020 року. Того ж дня зазначену земельну ділянку на підставі акту прийому-передачі від 05.02.2016 року було передано в оренду відповідачу. Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.01.2015 року, спірна земельна ділянка перебуває у комунальній власності та належить до земель житлової та громадської забудови, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (а.с.116). Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 6, п.7 постанови від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснив, що при вирішенні питань, пов'язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Отже, даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Правові підстави та порядок передачі земельних ділянок у користування громадянам детально регламентовані Земельним кодексом України. Зокрема, відповідно до приписів статті 12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Згідно частин першої та другої статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Порядок передачі земельних ділянок в оренду врегульовано статтею 124 Земельного кодексу України та Законом України "Про оренду землі". Так, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (стаття 124 Кодексу). Відповідно ст.134 Кодексу земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: розташування на земельних ділянкахоб'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Таким чином, надання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній чи комунальній власності, у разі розташування на земельних ділянкахоб'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб відбувається без проведення земельних торгів (аукціонів). Положеннями статті 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. За змістом ст. 39 вказаного Кодексу використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генеральногоплану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови. Частинами другою та третьою статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Таким чином, судом встановлено, що спірна земельна ділянка Чернівецькою міською радою спочатку у визначеному Законом порядку була передана в оренду [PERSON], який є одним із співвласників нежилих приміщень (магазин) загальною площею 646,50 кв.м. будівлі літ. А за вказаною адресою, а в подальшому, у зв'язку з переходом речових прав на об'єкт незавершеного будівництва, на підставі рішення Чернівецької міської ради №1467 від 25.12.2014 року право оренди було передано [PERSON] Доводи представника позивача про порушення прав [PERSON] з огляду на те, що постановою Чернівецького окружного суду від 08.04.2015 року було визнано протиправність будівельних робіт на земельній ділянці по [ADDRESS] суд відхиляє, при цьому виходить з наступних підстав. Так, постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 року апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено, скасовано постанову суду першої інстанції від 09.12.2016 року, в задоволенні позову [PERSON] та ін. до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування рішення відмовлено (а.с.53-57). Зазначеною постановою суду апеляційної інстанції від 11.04.2017 року було встановлено, що 23.03.1994 представником Президента України прийнято Розпорядження №161 "Про взяття на державний облік і під охорону нововиявлених пам'яток архітектури місцевого значення". Вказаним розпорядженням будівлю, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], включено до Переліку пам'яток архітектури місцевого значення Чернівецької області, взято на державний облік і під охорону памятки архітектури місцевого значення. Відповідно до листа Управління культури Чернівецької обласної адміністрації, будівля, що знаходиться за адресою [ADDRESS], взята під охорону держави як пам'ятка архітектури місцевого значення Генеральський дім 1780 р. Крім того, будинок [INFO] знаходиться в межах комплексної охоронної зони центрального історичного ареалу м. Чернівці та в межах буферної зони обєкта культурної спадщини, занесеного до Списку всесвітньої спадщини. 17.11.2014 відповідно до заяви [PERSON] від 29.09.2014 Міністерство культури України за №1325/10-2/61-14, погодило проект історико-містобудівне обґрунтування реконструкції частини власних приміщень магазину літ. А з прибудовою торгових приміщень по [ADDRESS], для подальшого врахування при розробленні відповідної проектної документації. 10.03.2015 року Міністерством Культури України [PERSON] надано дозвіл №22-007/15з на проведення земляних робіт на території пам'ятки, охоронюваній археологічній території, в зонах охорони, в історичних ареалах населених місць, яким надано дозвіл на проведення земляних робіт з метою виконання будівельних робіт на об'єктів "Реконструкція частини власних приміщень магазину літ. А з прибудовою торгових приміщень по [ADDRESS]" на території [ADDRESS], історичний ареал м. Чернівці. 29.09.2015 рішенням Державної архітектурно-будівельної інспекції України №7 "Про видачу дозволів на виконання будівельних робіт, про відмову у видачі та анулюванні таких дозволів, а також видачу сертифікатів (щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів) та відмову у видачі таких сертифікатів" вирішено видати дозвіл на виконання будівельних робіт щодо об'єкту будівництва "Реконструкція частини власних приміщень магазину літ. А з прибудовою торгових приміщень по [ADDRESS]". 29.09.2015 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України заявнику [PERSON] надано Дозвіл на виконання будівельних робіт № IV114152722479 на об'єкт будівництва - "Реконструкція частини власних приміщень магазину літ. "А" з прибудовою торгових приміщень по [ADDRESS]". Будівельна адреса [ADDRESS]. Вид будівництва реконструкція. Код обєкта1230,1. Проектна документація розроблена товариством з обмеженою відповідальністю "Цивільпромпроект". Категорія складності IV. До вказаних дозвільних документів у зв'язку з зміною орендаря земельної ділянки було внесено відповідні зміни, що підтверджується витягом з офіційного інтернет-сайту Державної архітектурно-будівельної інспекції України (а.с.191). Крім того, постановою суду апеляційної інстанції було встановлено, що державним підприємством "Науково-дослідний центр "Охоронна археологічна служба України" Інституту археології була проведена перевірка попередніх археологічних досліджень (наукова археологічна експертиза) за наслідками якої був наданий позитивний висновок № 314-23/1919 від 25.02.2015 щодо використання земельної ділянки площею 0,0108 га в [ADDRESS] з метою реконструкції частини приміщень магазину літ. А з прибудовою торгових приміщень. Державна служба з питань національної культурної спадщини Міністерства культури і туризму України листом від 03.11.2010 № 22-3161/35 роз'яснила, що у випадку проведення будівельних робіт у зонах охорони в історичних ареалах населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України погодження проектів містобудівних перетворень не належить до компетенції місцевих, у тому числі й обласних, органів охорони культурної спадщини, а належить до компетенції структурних підрозділів Міністерства культури України. При цьому згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 878 від 26.07.2001 місто Чернівці включено до Списку історичних населених місць України, а згідно з наказом Міністерства культури і туризму України № 661/0/16-07 від 16.06.2007 [ADDRESS] віднесена до комплексної охоронної зони Переліку зон охорони культурної спадщини та історичних ареалів міста Чернівці. Таким чином, отримання [PERSON] саме від Міністерства культури України дозволу 22-007/15- 3 від 10.03.2015 на проведення земляних робіт, а також відповідних погоджень Міністерством культури України історико-містобудівного обґрунтування (лист № 1325/10-2/61-14 від 17.11.2014) та проектної документації "Реконструкція частини власних приміщень магазину літ. А з прибудовою торгових приміщень на [ADDRESS]" (лист № 94/10-2/61-15 від 25.02.2015) є належним виконанням вимог законодавства про охорону культурної спадщини з метою виконання будівельних робіт на обєкті реконструкція частини приміщень магазину літ. А з прибудовою торгових приміщень по [ADDRESS]. Зазначені обставини були встановлені судовим рішенням, а тому суд на підставі ч.3 ст. 61 ЦПК України визнає їх такими, що не підлягають доказуванню. Посилання представника позивача на порушення прав [PERSON] у зв'язку з тим, що будівництво прибудови по [ADDRESS] здійснюється впритул до стіни будинку позивача та з порушенням вимог п.11.10 ДБН 360-92**, оскільки у даному випадку ведеться нове будівництво, а не добудова, суд не приймає до уваги, так як предметом розгляду даної справи є законність оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування, а не перевірка відповідності будівельних робіт вимогам Закону та отриманих на їх проведення дозвільних документів. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. 57-60 ЦПК України. Положеннями ч.3, ч.4 ст.60 ЦПК України встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню у даній справі підлягає, зокрема, факт правомірного надання в оренду спірної земельної ділянки відповідачу без проведення земельних торгів, який, на думку суду, знайшов своє підтвердження у ході судового розгляду. При цьому суд виходить із того, що у [PERSON] наявні речові права на об'єкт незавершеного будівництва за адресою [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки не суперечить її використанню. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором. Разом із тим, судом було встановлено, що права позивача Чернівецькою міською радою під час прийняття оскаржуваного рішення порушені не були. За таких обставин, суд, всебічно з'ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним по справі доказам, приходить до обґрунтованого висновку про безпідставність заявлених [PERSON] позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed