Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач ТОВ „ОРБІТА ФАВОРИТ" звернулось до суду з позовом до відповідача, за уточненим позовом просив встановити факт та зобов'язати вчинити дії щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельних ділянок. В обґрунтування позову позивач посилається на той факт, що згідно до рішення Одеської міської ради від 17 грудня 2013 року №4251-VІ йому були передані у власність шляхом продажу земельні ділянки, загальною площею 1,2550 га, за адресою [ADDRESS]. Також за твердженням позивача рішенням ради затверджена вартість земельних ділянок, загальною площею 1,2550 га, за адресою [ADDRESS], на підставі експертної грошової оцінки, а також погоджений проект договору купівлі-продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення. На виконання рішення ради позивач звернувся до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON], та надав всі необхідні документи, але відповідачка не виконала дій щодо підготовки та оформлення договору купівлі-продажу та винесла постанову про відмову посвідчення відповідного договору від 16.05.2014 року. У своїй постанові приватний нотаріус посилається на те, що у п.2 Рішення Одеської міської ради від 17 грудня 2013 року №4251-VІ невірно вказана категорія земельних ділянок, а саме, землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, а також у п.3 рішення допущена описка, замість слова „договору" написано слово „дозволу". Позивач вважає постанову відповідача незаконною та просить суд визнати факти технічних описок, а також зобов'язати Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу земельних ділянок. Відповідач надала до суду заяву, в якій просила розглянути позов за її відсутності. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі, представлених письмових доказів. Згідно рішення Одеської міської ради від 17 грудня 2013 року №4251-VІ ТОВ „ОРБІТА ФАВОРИТ" були передані у власність шляхом продажу земельні ділянки, загальною площею 1,2550 га, за адресою [ADDRESS], а саме: земельна ділянка (кадастровий номер 5110137300:04:016:0014), площею 1,2374 га; земельна ділянка (кадастровий номер 5110137300:04:016:0011), площею 0,0176 га; також цим рішенням затверджена вартість земельних ділянок, загальною площею 1,2550 га, за адресою [ADDRESS], на підставі експертної грошової оцінки, а саме: земельна ділянка (кадастровий номер 5110137300:04:016:0014), площею 1,2374 га, без урахування ПДВ, у розмірі 2939578,0 гривень; земельна ділянка (кадастровий номер 5110137300:04:016:0011), площею 0,0176 га, без урахування ПДВ, у розмірі 41811,0 гривень. Крім того, рішенням ради був погоджений проект договору купівлі-продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення між Одеською міською радою та позивачем. Судом встановлено, що позивач звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] з метою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вищезгаданих земельних ділянок. Втім, [PERSON] не виконала дій щодо підготовки та оформлення договору купівлі-продажу та винесла постанову про відмову посвідчення відповідного договору від 16.05.2014 року №116/02-31. В обґрунтування своєї позиції відповідачка посилається на те, що у п.2 рішення Одеської міської ради від 17 грудня 2013 року №4251-VІ невірно вказана категорія земельних ділянок, а саме, землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, замість - землі житлової та громадської забудови. Крім того, у п.3 рішення допущена технічна описка, замість слова „договору" написано слово „дозволу". На підставі наданих документів, судом встановлено, що вірне визначення категорії земель, що є предметом рішення та проекту договору, - це землі житлової та громадської забудови. Це підтверджується усіма документами, що стали підставами для ухвалення зазначеного рішення третьої особи, зокрема, проектом землеустрою, грошовими нормативними оцінками, експертною оцінкою, витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5100942142014 від 26.02.2014 року та №НВ-5100942232014 від 26.02.2014 року. Протиріч між цими документами судом не встановлено, що виключає факт їх неузгодженості, суперечливості або подвійне тлумачення. Таким чином, суд дійшов висновку, що у тексті рішення Одеської міської ради у п.2 у частини встановлення категорії землі допущено технічну помилку щодо визначення категорії земельних ділянок. Також, у п.3 рішення Одеської міської ради помилково допущена технічна описка - в частині інформації щодо затвердженого рішенням документа. Суд вважає, що у зв'язку з тим, що додатком до рішення ради є саме договір купівлі-продажу земельних ділянок, це також є технічною опискою та слід вважати правильним застосування слова „договору" замість слова „дозволу". Право на оскарження постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії передбачено ст.50 Закону України „Про нотаріат". Згідно до ст.18 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим. Згідно до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, у тому числі, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб. Так, органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, здійснюють продаж земельних ділянок комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених Земельним кодексом (ст.127 ЗК України). Таким чином, суд вважає, за можливе встановити факти технічних описок у тексті рішення Одеської міської ради та зобов'язати Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] нотаріально посвідчити ТОВ „ОРБІТА ФАВОРИТ" договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер 5110137300:04:016:0014), загальною площею 1,2374 га, за адресою [ADDRESS], та земельної ділянки (кадастровий номер 5110137300:04:016:0011), загальною площею 0,0176 га, за адресою [ADDRESS], несільськогосподарського призначення із земель житлової та громадської забудови, для експлуатації будівель та споруд плодоовочевої бази. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Судом додатково враховано, що предметом зазначеного спору не є безпосередньо нерухоме майно, предметом спору є оскарження нотаріальної дії, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду за загальними правилами підсудності у відповідності до вимог процесуального закону. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення. За пунктом 10 частини 2 зазначеної статті можливим та допустимим способом захисту прав позивача є визнання незаконним рішення, дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування. За правилом п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України скарги, заяви щодо нотаріальних дій чи відмови у їх вчиненні розглядаються за правилами позовного провадження. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved