Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

В січні 2021 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 5 159,88 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву № б/н від 04.10.2006 року, чим підтвердив, що зазначена заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами, а також Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, з якими він ознайомлений і згоден, що засвідчив своїм підписом. Ознайомившись з Умовами та правилами, [PERSON] отримала кредитну картку, а також кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, станом на 12.05.2019 виникла прострочена заборгованість в загальному розмірі 5159,88 грн, з яких 5159,88 грн заборгованість за тілом кредиту. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, які містять дані про адресу реєстрації вказаних осіб. Позивачем 25.03.2020 року направлена претензія кредитора до Тьретьої маріупольської державної нотаріальної контори та 06.08.2020 позивачем отримано відповідь про те, що спадкоємці померлого позичальника з заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися. 26.10.2020 до спадкоємців позичальника направлено позивачем лист - претензію, згідно з яким пред`явлено вимоги, але ніяких дій не було виконано. З урахуванням викладеного позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 159,88 грн. Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.024.2021 року відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Також було витребувано довідку про всіх зареєстрованих осіб за останнім місцем реєстрації спадкодавця та витребувано із Третьої маріупольської державної нотаріальної контори відомості про заведення спадкової справи та її копію. Крім того, судом витребувано відомості із ККП «Міське бюро технічної інвентаризації -Маріупольська нерухомість», а також з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявні у власності позичальника зареєстрованих об`єктів нерухомого майна. Більше того спрямовано запит до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Донецькій області про виявлення у власності позичальника транспортних засобів. Представник позивача в судове засідання не прибув, при цьому не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують їх відзив, відповідачі не надали. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 04.10.2006 [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим АТ КБ "Приватбанк", у останньої виникла заборгованість перед банком, яка згідно з розрахунком позивача станом на 12.05.2019 становить 5159,88 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 13.05.2019, [PERSON] померла. В березні 2020 року позивачем, згідно з приписами ст. 1281 ЦК України, направлено претензію кредитора до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори. В квітні 2020 року Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою повідомлено позивача про те, що спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа не заводилась. Згідно копії реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів 26.10.2020, АТ КБ «Приватбанк» направлено лист-претензію до відповідачів із вимогою сплати заборгованості покійного позичальника. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 04.10.2006 року, укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] станом на дату її смерті, заборгованість становить 5159,88 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту. Оскільки позичальник (боржник) помер, то відповідати перед АТ КБ "Приватбанк" на підставі ст. ст. 1281,1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Статтею 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, встановити дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі N 640/6274/16-ц (N 61-25487св18). Враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який закріплений у статті 81 ЦПК України та передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Як зазначено вище, спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] не заводилась, ніхто із спадкоємців із заявами про прийняття спадщини до нотаріусу на звертався. Як вбачається з копії паспорту [PERSON] на день її смерті остання була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою разом із спадкодавцем також зареєстровані відповідачі [PERSON] (з 03.06.2010 року), яка є дочкою спадкодавця, та [PERSON] (з 02.02.1979 року), який є чоловіком покійної. Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частиною 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, приймаючи до уваги, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та мала дочку, та останні на час смерті позичальника були всі разом зареєстровані за однією адресою, тому такі обставини можуть бути ознакою прийняття спадщини. Разом із тим, із додатково витребуваних письмових доказів вбачається відсутність заведеної спадкової справи та будь-якого майна після смерті спадкодавця - [PERSON] . Так, згідно з відповіддю Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 19.03.2021 року спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилась, про що також долучено інформаційну довідку зі Спадкового реєстру №64008379 від 19.03.2021 року. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.04.2021 року відсутні відомості про наявність у [PERSON] на праві власності будь-яких об`єктів нерухомого майна. Аналогічна відповідь на запит суду отримана із ККП «Міське бюро технічної інвентаризації -Маріупольська нерухомість» від 08.06.2021 року про відсутність у покійної будь-яких об`єктів нерухомого майна. А згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №253258070 від 19.04.2021 року право власності на квартиру, яка розташована в [ADDRESS] , де на день смерті проживали позичальник та відповідачі, з 2008 року зареєстрована за відповідачем [PERSON] з часткою 1/1. Більше того, відповідно до витребуваної судом інформації з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Донецькій області (філія ГСЦ МВС) від 26.04.2021 року станом на 26 квітня 2021 року за [PERSON] транспортні засоби не зареєстровані. З огляду на вказані письмові докази та відомості, які містяться в них, вбачається, що будь-які особи із заявою про прийняття спадщини не звертались, спадкова справа не заводилась, а у власності позичальника відсутнє будь-яке нерухоме та рухоме майно, на яке відповідачі могли б претендувати в разі фактичного прийняття спадщини в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України. Тому суд доходить висновку про відсутність законних підстав покладення боргів позичальника на відповідачів та про необхідність відмови у позові. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed