Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

ТОВ «Рівнетеплоенерго» (надалі - позивач), діючи через свого представника Матляк Т.М., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 35 451 грн. 33 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання до багатоквартирного будинку, що за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Ухвалою суду від 19.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. 15 червня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що вимога про стягнення заборгованості за період з 01.01.2015 по 01.04.2018, що становить 22 142 грн. 70 коп., заявлена позивачем з пропуском строків позовної давності. А тому, вважає, що заборгованість за надані послуги по опаленню квартири за період з 01.04.2018 по 01.03.2021 становить 27 414 грн. 90 коп. і частково визнає позовні вимоги саме в межах цієї суми. 28 серпня 2021 року відповідачем подано клопотання про приєднання доказів, у якому просить долучити до матеріалів справи копію акту про повірку лічильника "РОСА", заводський номер 06.204111 від 01.07.2021. Крім того, відповідачем було повідомлено суд про те, що після укладення шлюбу, його прізвище було змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] ", на підтвердження чого до матеріалів справи було долучено копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області 11.08.2011, актовий запис № 45. В судове засідання представниця позивача не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву у якій просила провести розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. В судове засідання відповідач не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено, ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), власником якого є [PERSON] (відповідач змінив прізвище на " [PERSON] ", згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області 11.08.2011, актовий запис № 45). Згідно з копією акту про монтаж/демонтаж засобу вимірювальної техніки (про повірку) лічильника "РОСА", заводський номер 06.204111, у квартирі відповідача було встановлено бойлер і ним не використовувались послуги з гарячого водопостачання. Розрахунок вартості наданих послуг здійснюється ТОВ «Рівнетеплоенерго» за тарифами з теплопостачання у розмірах затверджених рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №6 від 04 січня 2011 року (із відповідними змінами) та постановами НКРЕКП «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями послуг» (із відповідними змінами). Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснювалося у відповідності до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця, а також інші питання. Відповідач не виконує свого обов`язку по оплаті послуг з централізованого опалення, внаслідок чого за ним за період з січня 2015 року по лютий 2021 року утворилася заборгованість в розмірі 53 136 грн. 55 коп., що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № [NUMBER] . Згідно з ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні положення містить і стаття 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції чинній на час розгляду справи. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Обов`язок відповідача як споживача житлово-комунальних послуг, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу Української РСР. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 передбачено, що оплата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Вимоги позивача про стягнення заборгованості по оплаті за послуги опалення та гарячого водопостачання є обґрунтованими та доведеними. Разом з тим, суд вважає, що стягненню підлягає заборгованість в меншому розмірі, ніж просить позивач. За приписами ст.256 ЦК України позовна давність, це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до вимог частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною п`ятою статті 261 ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як визначено статтею 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно з вимогами частин третьої та четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачем було заявлено вимогу застосування строків позовної давності, ним визнається заборгованість за надані послуги по опаленню квартири за період з 01.04.2018 по 01.03.2021, яка становить 27 414 грн. 90 коп. Таким чином, позовна давність у цій справі спливла до позовних вимог про стягнення боргу щодо тих щомісячних платежів від моменту прострочення яких до дня звернення до суду з позовом минуло три роки. Позивач звернувся до суду з позовом 09 квітня 2021 року. Послуги, надані у березні 2018 року, відповідач мав оплатити до 20 квітня 2018 року включно, тому позовна давність повинна обчислюватися з березня 2018 року. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з теплопостачання з березня 2018 року по лютий 2021 року. Відповідна заборгованість в межах позовної давності становить 28 634 грн 91 коп. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог в межах строку позовної давності в сумі 28 634 грн 91 коп. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1 223 грн 29 коп. (28 634 грн 91 коп.*2270 грн 00 коп./53 136 грн 55 коп.).

Outcome: partial