Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" про визнання договору оренди недійсним, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 7,19 га, яка знаходиться в межах території Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. 20.10.2009 року нею працівникам відповідача, в тому числі і [PERSON] була видана довіреність, щодо розпорядження вказаною земельною ділянкою. В цьому ж 2009 році було укладено договір оренди належної їй земельної ділянки, укладення якого було проведено її представником за довіреністю. 18.12.2013 року вона скасувала зазначену вище довіреність, про що повідомила зацікавлених осіб. 14.03.2016 року від її імені [PERSON] на підставі довіреності від 18.12.2013 року, яка на той час вже була скасована, уклав з ТОВ "Агрофірма Корнацьких" договір оренди землі, строком на 49 років. Державна реєстрація цього договору здійснена 22.07.2016 року. Посилаючись на те, що були порушені її права як власника майна, так як підписуючи вказаний договір [PERSON] не мав жодних повноважень на укладення даного договору від її імені, оскільки 18.12.2013 року вона скасувала дану довіреність, про що було повідомлено зацікавлених осіб та те, що зазначений договір порушує публічний порядок, просила визнати вищевказаний договір який було укладено від її імені [PERSON] з ТОВ "Агрофірма Корнацьких" недійсним. Позивачка та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали суду заяву з клопотанням про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача - адвокат Іванченко О.О. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника ТОВ "Агрофірма Корнацьких". Крім того, надав суду відзив в якому вказав, що позовні вимоги позивачки не можуть бути задоволені, а факти викладені у позовній заяві є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи виходячи з наступного. Відповідно до вимог п.9 Договору оренди землі від 14.03.2016 року (далі Договір), орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі орендодавцю (або його уповноваженому представнику) готівкою відповідної грошової суми із каси Орендаря або перерахуванням її на банківський рахунок орендодавця. Натомість, позивачка не зверталася до відповідача за отриманням орендної плати і доказів такого звернення позивачкою не надано, тому відповідач був позбавлений виконати самостійно зобов`язання по виплаті орендної плати за договором. Рахує , що умови Договору не були порушенні відповідачем та виконуються належним чином, тому і відсутні підстави для визнання договору недійсним, що підтверджується також висновком Миколаївського апеляційного суду викладеним у його рішенні від 11 липня 2019 року у цивільній справі № 484/1099/19 згідно якого, суд дійшов висновку, про те, що на час звернення позивачки до суду та ухвалення рішення районним судом договір оренди землі від 14 березня 2016 року є чинним, а тому вимоги позивача про розірвання договору оренди землі від 20 жовтня 2009 року не підлягають задоволенню, оскільки цей договір припинив свою дію внаслідок укладення нового договору з іншими умовами та строком дії. Умови цього договору виконувалися відповідачем про що свідчить нарахування останнім орендної плати у розмірі визначеному договором оренди землі від 24 березня 2016 року, розмір якої зазначено в наданій позивачем відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків». До того ж, вказав, що будь-яких належних доказів проте, що позивачкою було повідомлено відповідача про скасування довіреності від 20.10.2009 року, за реєстровим № 5967 позивачкою не надано, про скасування вказаної довіреності відповідачу стало відомо лише при розгляді цивільної справи за № 484/1099/19. З врахуванням викладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін у справі, відзив представника відповідача - адвокат Іванченко О.О., суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги необхідно задовольнити виходячи з наступного. В силу ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст.203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину - волевиявлення учасника правочину, додержання форми правочину визначеного законом та вчинення правочину особою, яка має необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до вимог ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені першою-третьою, п`ятою, шостою частинами ст.203 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,19 га, яка знаходиться в межах території Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. (а.с. 12,13). 20.10.2009 року [PERSON] працівникам ТОВ "Агрофірма Корнацьких", в тому числі і [PERSON] була надана довіреність, щодо розпорядження належною їй земельною ділянкою. 14.03.2016 року від імені [PERSON] , [PERSON] уклав з ТОВ "Агрофірма Корнацьких" договір оренди землі, строком на 49 років. Державна реєстрація цього договору була здійснена 22.07.2016 року. Зазначене також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.9-11). Відповідно до нотаріально-посвідченої заяви від 18.12.2013 року [PERSON] відмінила довіреність, видану повіреним представникам ТОВ "Агрофірма Корнацьких" 20.10.2009 року за № 5967 (а.с.8). В позові позивачка стверджувала, що довіреність видана повіреним представникам ТОВ "Агрофірма Корнацьких" 20.10.2009 року за № 5967 була нею скасована, про що було доведено до відома відповідача, що підтверджується ксерокопією повідомлення про вручення поштового відправлення та ксерокопією відповіді першого заступника голови Комітету з питань Регламенту та організації роботи Верховної Ради України Пинзеника П.В. від 15.06.2015 року. Представником відповідача не надано доказів протилежного, не надано суду копії зазначеної довіреності. Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 241 ЦК України передбачено наявність у представника певного обсягу повноважень, належним чином та у встановленому порядку наданих йому особою, яку він представляє, а також встановлено випадки й умови набуття чинності правочином, вчиненим від імені довірителя його представником, коли останній перевищив обсяг наданих йому повноважень. З урахуванням викладеного та положень ст. ст. 203, 215 ЦК України, оспорюваний договір оренди землі, який було підписано від імені власника земельної ділянки [PERSON] іншою особою, яка на момент підписання цієї угоди не мала на це жодних повноважень, є недійсним. Таким чином, законні права позивачки [PERSON] щодо користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, передбачені ч. 1 ст.319 ЦК України, були порушені і потребують захисту згідно до вимог ч.1 ст.5 ЦПК України та ст.15 ЦК України, тому суд задовольняє вимоги позивачки про визнання спірного договору оренди землі недійсним.

Outcome: approved