Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, мотивуючи тим, що рішенням Володимирецького районного суду від 9 жовтня 2008 року, з відповідача стягнено аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, в розмірі 20 гривень, на дитину, щомісячно, до досягнення сином повноліття. На сьогоднішній день дитина потребує значно більшого догляду та коштів, так як збільшились витрати на її виховання, розвиток, тощо. А тому [PERSON] просить збільшити розмір аліментів, стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 гривень , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як це передбачено ст. 182 СК України, щомісячно, на дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторінта без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 , ч. 2 ст. 279 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з"явилися Від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково. Згідний сплачувати аліменти в розмірі 300 грн., оскільки ніде не працює. Відзив не подано. Дослідивши і оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: З матеріалів справи вбачається, що сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] що стверджується свідоцтвом про народження останнього, [NUMBER]. Шлюб між сторонами розірвано. (свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER]). На підставі рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 9 жовтня 2008 року, з відповідача стягнено аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, в розмірі 20 гривень, на дитину, щомісячно, починаючи з 03.09.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] отримує аліменти з [PERSON] згідно із виконавчим листом по справі №2-690 від 09.10.2008 року, виданого Володимирецьким районним судом Рівненської області. (довідка про розмір аліментів, сплачених в твердій грошовій сумі, видана відділом ДВС Володимирецького районного управління юстиції Рівненської області №393 від 05.09.2018 року) Згідно довідки №1229 від 10.09.2018 р., яка видана виконавчим комітетом Антонівської сільської ради Володимирецького району, на утриманні [PERSON] перебуває син - [PERSON], [INFO]. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стаття 192 СК УКраїни передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи зі змісту вказаної норми закону, умовою зменшення або збільшення розміру аліментів, є зміна обставин. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. А як зазначено в п.1 ст.3 Конвенції "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Ст.27 цієї Конвенції дає кожній дитині право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як підставу для збільшення розміру аліментів позивач вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини. Як вбачається з системного аналізу правових норм, при розгляді позовів, заявлених з підстав зміни розміру аліментів, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, щодо обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 - "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 - "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 - "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 цього ж Кодексу, зі змінами від 3 липня 2018 року № 2475-VIII, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів суд враховує, що на даний час розмір раніше стягнутих аліментів з відповідача є недостатнім, оскільки в силу свого віку діти природньо, потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дітей. На час ухвалення даного судового рішення прожитковий мінімум на дитину з 1 липня 2018 року для дітей віком від 6 до 18 років - становить 1944 гpивeнь. В той же час, відповідач має нерегулярний мінливий дохід, є здоровою, працездатною особою, а тому на переконання суду, спроможний сплачувати аліменти на утримання сина, щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду. При цьому суд також враховує матеріальне становище платника аліментів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання їх сина. А саме, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 (тисяча) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як це передбачено ст. 182 СК України щомісячно, на дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів відповідає вимогам законодавства з врахуванням обов'язку та можливостей обох батьків щодо утримання дитини, та є таким, що не поставить в тяжке матеріальне становище сторони. Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідно ст. 430 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved