Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

позивач уточнила свої позовні вимоги та просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їхніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] на підставі рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 26.10.2009 року, у розмірі 250 гривень 00 копійок на кожну дитину щомісячно, та стягувати починаючи з моменту подання даного позову з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їхніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що 21 лютого 1998 року між нею, [PERSON], та [PERSON] було укладено шлюб, який було зареєстровано відділом Реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького району Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 30. Від спільного шлюбу вона та відповідач мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], 01.03.200 року народження. 13 листопада 2009 року шлюб між нею, [PERSON], та [PERSON] було розірвано, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області у Книзі реєстрації розірвань шлюбів, було зроблено відповідний актовий запис за № 74. Після розлучення обоє дітей проживають разом з нею, та знаходиться на її утриманні. 26.10.2009 року Кагарлицьким районним судом Київської області було ухвалено рішення, яким з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], при цьому розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, яка становить по 250,00 гривень на кожну дитину щомісяця. Станом на сьогодні, відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 1860,00 грн. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів втрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках передбачених цим Кодексом. Згідно роз'яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може зміни ти за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 142 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду не вважається незмінним. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеною за рішенням суду, але не повязує їх зі способом, присудження, ст. 192 СК Україна тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки. Саме такий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи № 6-143цс 13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, яка відповідно до статті 360-7 Цивільною процесуального кодексу України, є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Станом на сьогодні, прожитковий мінімум, як і прожитковий рівень споживчих цін, в порівнянні з 2009 роком, коли присуджувалися аліменти на утримання їхніх дітей, значно зріз. На сьогодні розмір аліментів 250,00 гривень є надто мізерним і неможливим для утримання дитини. Діти потребують постійних матеріальних затрат, оскільки навчаються: дочка у оплатному вузі, а син у оплатному класі. На даний час її матеріальне становище значно погіршилося, оскільки остання практично самостійно утримує двох дорослих дітей. Розмір аліментів, які сплачує відповідач є занадто низьким і не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки розмір аліментів на дитину не може бути нижчим, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який станом на сьогодні становить 1860,00 грн. Таким чином, отримання нею аліментів у розмірі 250 гривень на кожну дитину, не відповідає вимогам частини другої статті 182 СК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 26.12.2017 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали [PERSON] отримав 28.12.2017 року, але відзиву до даного часу не надіслав. Відповідач, який належним чином повідомлений про обставини справи, що стверджується відповідним поштовим повідомленням, яке додано до матеріалів справи, до суду відзив на позов не направив та із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не звернувся. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши надані позивачем письмові докази, та письмові докази відповідача надані ще до позовної заяви про стягнення аліментів, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що\~між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований 21.02.1998 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 13. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками: неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 10), та неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Відповідно до рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 26.10.2009 року по справі № 2-628/09 із відповідача [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] - Хмельницького Київської області на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 250 грн. на кожну дитину на місяць, починаючи з дня подачі заяви в суд, а саме: 28.09.2009 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 26.10.2009 року шлюб між сторонами було розірвано. Діти сторін проживають з матірю, позивачем по справі, та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. (ст.192 СК України). Згідно з п. 1\~ст. 3 Конвенції "Про права дитини"\~незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Ст. 27 цієї Конвенції дає\~кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 17 травня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2\~ст. 182 СК України\~\~та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1\~ст. 182 СК України\~при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналогічна правова позиція викладена в п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якої розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць з 1 грудня 2017 року: для дітей віком до 6 років\~1492 гривні;\~для дітей від 6 до 18 років\~1860 гривень. Згідно із\~ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд дійшов висновків, що з моменту\~\~прийняття рішення судом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі розмірі по 250 грн. на кожну дитину на щомісячно суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів. Крім того, розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини є меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік". З доданих відповідачем 11 грудня 2017 р. документів вбачається наступне. Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає в селі Світанок Переяслав Хмельницького району Київської області та має такий склад сімї [PERSON] мати, що надав в.о. сільської голови Світанівської сільської ради Переяслав Хмельницького району Київської області. Згідно трудової книжки серії БТ-ІІ № 271498 на [PERSON] не працює з 31.08.2012 р. (був звільнений за власним бажанням). Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 22.06.2010 р. виданого на [PERSON], [INFO], є пенсіонером за віком. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 04.03.2015 р. виданого на [PERSON], [INFO], є інвалідом 3 групи, загальне захворювання по слуху. Таким чином, суд дійшов висновків, що з моменту\~\~прийняття рішення судом про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі розмірі по 250 грн. щомісячно на кожну дитину, суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів. Крім того, розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей є меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік". Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючі обставини справи станом на сьогоднішній день, суд вважає, що на даний час розмір аліментів в розмірі 1/3 частини на дітей щомісячно буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дітей, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача. Суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3\~Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved