Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

29.05.2018 року КП «Тернопільводоканал» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення завданої матеріальної шкоди, у якому просить стягнути із останньої 21719,57грн. шкоди заподіяної в результаті пошкодження кабелю. В обґрунтування вимог зазначає, що КП "Тернопільводоканал" є підприємством стратегічного призначення і є балансоутримувачем кабелю електроживлення. З метою отримання достовірної інформації щодо припинення електроживлення на свердловинах №39 та № 27 водозабору «В.Івачівський» КП «Тернопільводоканал» 16.10.2017 року близько 15год. позивачем проведено обстеження та виявлено, що на території села, поблизу земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER] ([ADDRESS]) при виконанні громадянкою [PERSON] земляних робіт (риття котловану під підпірну стінку) був порваний кабель електроживлення, про що складено відповідний акт. 03.01.2018року КП «Тернопільводоканал» направлено [PERSON] претензію про відшкодування збитків, сума яких визначена згідно з Актом виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року, складеним внаслідок виконання робіт з ліквідації наслідків пошкодження, однак вона залишилася без реагування. 20.08.2018року [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до КП «Тернопільводоканал» про стягнення завданої матеріальної шкоди в розмірі 20600грн. затрачених на матеріали та роботи які були виконані до зруйнування КП «Тернопільводоканал» відвісної стіни і потребують повної зміни, 7558,53грн. затрачених на лікування та обстеження, 7558,53грн. моральної шкоди. В обґрунтування вимог зазначає, що 16.10.2017 року на території її власної приватної присадибної ділянки проводились земельні роботи по ремонту існуючого паркана, екскаватором із землі, виривались коріння, обривки старих дротів, тросів, в результаті чого був викопаний предмет схожий на кусок ржавого тросу, який вона пробувала витягти із землі голими руками, жодних ознак, що це електричний кабель і тим більше робочий (під напругою) не було, так само як не було і реперних стовпчиків та попереджувальних охоронних табличок із визначенням охоронних зон уздовж підземних кабельних ліній електропередачі, відповідно вона жодним чином не могла знати про існування на її приватній ділянці електролінії, а при виявлені не було підстав ідентифікувати даний предмет як робочу електромережу під напругою. Роботи на її присадибній ділянці проводились на відстані біля 50м. від прохідної водозабору Верхньо Івачівського КП «Тернопільводоканалу» із раннього ранку і коли знеструмилась свердловина працівники КП «Тернопільводоканалу» не пов`язали дані роботи із аварією., ніхто навіть не намагався з`ясувати причину відсутності напруги в мережі і не задумувався, що такими діями наражають людей на смертельну небезпеку. Коли через декілька годин працівники КП «Тернопільводоканал» вирішили просто подати струм по даній мережі, відбувся сильний вибух, який обпалив глиняний грунт навколо кабелю, оглушивши її та водія екскаватора, при чому вони чудом залишились живими. Усвідомлення цього привело її в шоковий стан, жахливо розболілась голова аж до тошноти. Після цього стало зрозуміло що це кабель і він робочий. Вона пішла до чергового КП «Тернопільводоканалу» і пояснила ситуацію, запитала чи це їхня лінія, на що їй сказали, що дійсно була знеструмлена одна із свердловин і електрик переключив її на запасну лінію. Після цього через деякий час прийшов мужчина без спец одягу та жодних ідентифікаційних даних, подивився і сказав що можливо це дійсно їх лінія і що не буде пробувати більше подавати напругу, через деякий час під`їхав ще один мужчина і сказав «щоб вважати, бо можуть бути ще кабелі». Через кілька днів цей же мужчина приїхав та сказав що з нею хоче поговорити головний енергетик водоканалу, який назвався [PERSON] Розмовляючи по телефону вони домовилися вирішити ситуацію спільно - вона купує більшу частину матеріалів (кабель, муфту), а водоканал решту матеріалів та забезпечує людьми та технікою - роботи виконають працівники водоканалу, її відшкодування повинні були не перевищувати 8000 гривень. На наступний день її передзвонили і сказали її відшкодування буде уже 20000 гривень. Потім їй зателефонували і сказали що директор не погоджується, і що вона повинна повністю виконати за свої кошти всі роботи та матеріали і це буде складати приблизно 40000 гривень. Коли вона прийшла до директора КП «Тернопільводоканалу» Кузьма В.А. сказав, що всі роботи повинні робити лише їхні працівники, а вона повинна це все фінансувати і що мусить підписати договір про збереження кабеля на її землі, вона погодилась та коли пішла в технічний відділ разом із [PERSON] то виявилось що нема що підписувати, так як немає схем та актів скритих робіт на прокладення цієї лінії. Після цього їй почали телефонувати по декілька раз на день, міняти ціну та умови заміни старого кабеля, при цьому погрожували та лякали. Роботи КП «Тернопільводоканал» почав аж через тиждень, для перенесення кабеля із її землі працівники КП «Тернопільводоканал» зруйнували половину висоти відкосу до якого мала примикати стінка паркану. Відповідно змінилась конструкція та можливості, терміни виконання роботи, найняті нею працівники відмовились виконувати іншу конструкцію, і у них уже по графіку був інший об`єкт, в результаті інші працівники не хотіли продовжувати розпочате попередніми і вона залишилась із підірваним здоров`ям, повністю розібраним парканом, розкопаним подвір`ям та проблемами із дачним кооперативом, так як КП «Тернопільводоканал» проводячи роботи по ремонту кабелю пошкодив і не відновив не лише основу під стінку, але і покриття дороги. Після перенесеного стресу, переляку, усвідомлення, що лише чудом залишилась живою, морального тиску з боку керівництва КП «Тернопільводоканал», конфлікту із керівництвом дачного кооперативу, зриву ремонтних робіт, неодноразових викликів для надання пояснень щодо даного інциденту по скаргах КП «Тернопільводоканал» яке зверталось як в поліцію так і в Управління СБУ у неї почались сильні, затяжні на декілька днів, головні болі та загальне погіршення здоров`я, тому 20.10.2017р. вона була госпіталізована в неврологічне відділення ТОККПНЛ де проходила обстеження та інтенсивне лікування, на що було витрачено 7558,53грн. 18.06.2018р. вона повторно була госпіталізована в неврологічне відділення ТОКПНЛ. 13.07.2018року вона звернулась із претензією про відшкодування завданої їй шкоди до КП «Тернопільводоканал», проте звернення залишилося без реагування. Вважає, що бездіяльність КП «Терпопільводоканал», не належне виконання ним своїх обов`язків, не дотримання норм технічної експлуатації та охорони об`єктів енергетики, як балансоутримувача, привело до ушкодження її здоров`я та нанесенні їй як майнової так і моральної шкоди. На підставі вище зазначеного просить суд стягнути матеріальну шкоду в розмірі 20600грн. затрачених на матеріали та роботи які були виконані до зруйнування КП «Тернопільводоканал» відвісної стіни і потребують повної зміни, 7558,53грн. затрачених на лікування та обстеження, 7558,53грн. моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача - відповідача Завацький Ю.Р. первісний позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити, позовні вимоги зустрічного позову [PERSON] не визнав просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позов. Відповідач-позивач [PERSON] та її представник Рукавець О.В. в судовому засіданні відносно задоволення первісного позову КП «Терпопільводоканал» заперечили з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, вважають що в даному випадку саме бездіяльність КП «Терпопільводоканал» завдано збитків, тому просять зустрічні позовні вимоги задовольнити. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав: Як вбачається із Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка площею 0,2484га, що розташована в [ADDRESS] , за кадастровим номером [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до ст.79 Земельного кодексу України,земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Відповідно до чч. 1-5 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Як вбачається із акту обстеження причин пошкодження кабелю електроживлення від 16.10.2017року, у зв`язку із тим, що на свердловинах №39 та №27 водопровідної насосної станції №5 КП «Терпопільводоканал» пропало електроживлення комісія обстежила кабельну лінію від ТП-35/6кВ до свердловин №39 інв.№1305 та №27 інв.№1302 за адресою с.Івачів Горішній Тернопільського району Тернопільської області. На день обстеження комісія встановила: пошкодження високовольтного кабелю (кабельна лінія ААШВ-10 3х70 від ТП-36/6 до свердловин №39 та № 27 водозабору «В . Івачівський» КП «Терпопільводоканал»). В результаті обстеження виявлено: [INFO] на території села с.Івачів Горішній Тернопільського району Тернопільської області, поблизу земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER] , яка належить на праві власності [PERSON] та знаходиться за адресою [ADDRESS] , проводилися земельні роботи (риття котловану під підпірну стінку). Були порушені норми, які встановлюють правовий режим експлуатації та охорони об`єктів енергетики. Таким чином, причиною пошкодження кабелю електроживлення є проведення земельних робіт (риття котловану під підпірну стінку) громадянкою [PERSON] Зазначений Акт підписаний електромонтером відділу ВМС КП «Терпопільводоканал» [PERSON], машиністом відділу ВМС КП «Терпопільводоканал» [PERSON], майстром відділу ВМС КП «Терпопільводоканал» [PERSON] , також зроблено запис, що для підтвердження даного Акту була запрошена винуватець шкоди [PERSON] , яка відпису відмовилася, ким саме зроблено даний запис не зазначено. Представником КП «Терпопільводоканал» надано витяг з інвентарної книги (якої саме не зазначено), в якому в графі «найменування об`єкта, шифр і норма амортизації» зазначено: кабельна лінія ААШВ-10 3х70 від ТП-36/6 до свердловин №27 водозабору «В.Івачівський», введена в експлуатацію 01.01.1976року, знос 73%, та кабельна лінія ААШВ-10 3х70 від ТП-36/6 до свердловин № 39 водозабору «В.Івачівський», введена в експлуатацію 01.01.1976року, знос 100%. 18.10.2017 року КП "Тернопільводоканал" подано заяву в Тернопільське районне відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про вчинення громадянкою [PERSON] дій, які містять ознаки злочинів, передбачених ст. 194 КК України (умисне знищення або пошкодження майна), ст. 194-1 КК України (умисне пошкодження об`єктів електроенергетики), ст. 196 КК України (необережне знищення або пошкодження майна). Як вбачається із інформації наданої Івачеводолішевською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 23.10.2017року за №72, на даний час схем-планів проведення електрокабельних ліній КП "Тернопільводоканал" не має. 30.10.2017року КП "Тернопільводоканал" складено Акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017року по ліквідації аварії на кабельній лінії від ТП-35/6кВ до свердловини №39 інв.№1305 та №27 інв.№1302 (в)(ел), в якому зазначено, що робіт виконано на суму 21719,57грн. 14.02.2018року КП "Тернопільводоканал" отримано повідомлення про початок досудового розслідування. 29.03.2018року слідчим СВ Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України. Із зазначеної постанови слідує, що в ході досудового розслідування було встановлено, що [PERSON] злочинного умислу щодо пошкодження кабелю електроживлення КП "Тернопільводоканал" не мала, також остання зверталася у Івачеводолішевську сільську раду Тернопільського району Тернопільської області щодо надання інформації про кабелі електроживлення КП "Тернопільводоканал", а саме чи проходять на її земельній ділянці такі кабелі, на що їй було повідомлено, що на даний час схем-планів проведення електрокабельних ліній КП "Тернопільводоканал" не має. Також під час досудового розслідування були надані КП "Тернопільводоканал" фото, а також [PERSON] надала відео матеріали на котрих будь-яких позначок, а саме бетонних стовпчиків, попереджувальних табличок про те, що на вказаній території проходить під землею кабель електричних мереж не має, також немає захисту силової лінії бетонними плитами або червоною цеглою, сигнально попереджувальної стрічки. З метою забезпечення збереження електричних мереж, створення належних умов їх експлуатації та запобігання нещасним випадкам від впливу електричного струму в Україні запроваджено Правила охорони електричних мереж, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 року №209. У той же час, згідно п. 2 Правил: «Для створення нормальних умов експлуатації електричних мереж, забезпечення їх збереження та дотримання вимог техніки безпеки здійснюються такі заходи: відводяться земельні ділянки; встановлюються охоронні зони; визначаються мінімально допустимі відстані; прокладаються просіки у лісових, садових, паркових та інших багаторічних насадженнях». А згідно абз. 4 п. 5 Правил: «Охоронні зони електричних мереж встановлюються: уздовж підземних кабельних ліній електропередачі - у вигляді земельної ділянки, обмеженої вертикальними площинами, що віддалені по обидві лінії від крайніх кабелів на відстань 1 метра». Відповідно до п. 8.23 ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", затверджених Державним комітетом України у справах містобудування та архітектури №44 від 17.04.1992року, для повітряних і кабельних ліній електропередачі, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв (далі - електричні мережі) всіх напруг встановлюються охоронні і санітарно-захисні зони, розміри яких залежать від типу і напруги енергооб`єкта. Використання земельних ділянок в охоронних і санітарно-захисних зонах електричних мереж повинне бути письмово узгоджене з власниками цих мереж, державними органами пожежної охорони та санітарного нагляду. Таким чином, враховуючи норми законодавства, всі обмеження у використанні земель поділяються на такі, що потребують державної реєстрації в Державному земельному кадастрі у порядку, встановленому законом, і є чинними з моменту державної реєстрації та такі, що безпосередньо встановлюються законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, і є чинними з моменту набрання чинності законом (відповідно не потребують укладення договорів сервітуту, тощо). Пунктом 9 «Правил охорони електричних мереж», затверджених постановою КМУ від 04.03.97р. № 209 встановлено, що у межах охоронних зон повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв без письмової згоди енергопідприємств, у віданні яких перебувають ці мережі, а також без присутності їх представника забороняється виконання земляних робіт на глибині понад 0,3 метра. Пунктом 12 «Правил охорони електричних мереж» передбачено, що енергопідприємства для забезпечення збереження електричних мереж видають дозвіл на виконання робіт в охоронних зонах у разі подання заявки не пізніше ніж за 10 діб до початку робіт з дотриманням умов проведення робіт у межах охоронних зон електричних мереж (додаток № 1 до «Правил охорони електричних мереж»), які передбачають: -зобовязання громадян по завчасному погодженню будівництва з енергопідприємствами, у віданні яких перебувають електричні мережі (при відведенні їм під забудову земельних ділянок, на території яких розташовані електричні мережі); -одержання громадянами письмового дозволу від енергопідприємства на виконання робіт, який складається у двох примірниках, до нього, за необхідності, додається план із зазначенням розміщення та глибини залягання кабельних ліній електропередачі, складений згідно з актом уточнення їх трас; -зобовязання керівників енергопідприємств по забезпеченню своєчасного прибуття своїх представників на місце виконання робіт для здійснення технічного нагляду за дотриманням заходів щодо забезпечення збереження електромереж. Пунктами 7, 8, 10, 11 Умов проведення робіт у межах охоронних зон електричних мереж до «Правил охорони електричних мереж » встановлено, що: -перед початком земляних робіт під наглядом персоналу енергопідприємства силами замовника (підрядника) проводиться шурфування кабелів, встановлюються покажчики (прямокутники з листової сталі розміром 400 х 300 міліметрів, пофарбовані у світлий колір, з нанесеними на нього зображенням блискавки червоного кольору, словами "Копати заборонено, охоронна зона кабелю" із зазначенням меж охоронної зони, адреси і номера телефону (чорним кольором) організації, яка експлуатує кабельні лінії), обладнується тимчасове загородження; -до позначення траси кабелів покажчиками проведення земляних робіт (крім шурфування) не допускається; -виконавці робіт (майстри, бригадири, кранівники, машиністи землерийних, та інших будівельних механізмів і машин) до початку робіт в охоронних зонах кабельних ліній повинні бути ознайомлені з розміщенням траси підземних кабельних ліній, робітників інструктують щодо порядку виконання земляних робіт вручну і механізованим способом, а також попереджають про небезпеку ураження електричним струмом і відповідальність за пошкодження ліній електропередачі; -у разі виявлення кабелю, не позначеного у технічній документації на виконання робіт, слід негайно припинити роботи, вжити заходів до забезпечення збереження кабелю і повідомити про це найближче підприємство (організацію), якому можуть належати кабельні мережі (кабель), або місцеві органи виконавчої влади. Однак, як встановлено судом КП "Тернопільводоканал" як балансоутримувачем кабелю електроспоживання, всупереч вимог зазначених Правил, нормальних умов експлуатації електричних мереж забезпечено не було, охоронна зона створена не була, жодними інформаційними знаками земельна ділянка позначена не була, а отже під час виконання земельних робіт, в силу вищевказаних обставин [PERSON] не знала і не могла знати, що на належній їй на праві власності земельній ділянці, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , пролягає кабель з високовольтною напругою. Як стверджує [PERSON] за всі роки володіння земельною ділянкою жодних відомостей про існування цієї електролінії не було, кабель знаходився просто в землі, жодних ознак, які б дали змогу ідентифікувати даний предмет як кабель не було. Жодних реперних стовпчиків та попереджувальних охоронних табличок із визначенням охоронних зон уздовж підземних кабельних ліній електропередачі не було і немає по сьогоднішній день КП "Тернопільводоканал" не обслуговував та не проводив заміни кабельної лінії, термін експлуатації яких фактично вичерпався, як і не вчиняв жодних дій щодо визначення місця знаходження їх кабельних ліній із позначенням відповідними межовими знаками, та приведення документації у відповідність із діючим законодавством. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого Частиною 3 п. 5 Постанови Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості, а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених статтею 1166 ЦК, особою, яка її завдала. Судова практика визнає джерелом підвищеної небезпеки будь-яке застосування концентрованої енергії. Кабельна лінія ААШВ-10 3x70 (100 тисяч Вольт) є джерелом підвищеної небезпеки. Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача. Так, ст. 1187 ЦК України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. КП "Тернопільводоканал" зазначає, що не був замовником чи виконавцем робіт з прокладання кабельної лінії. На підставі Постанови ЦК КПСС і Ради Міністрів СССР № 859 від 15.12.1972 і дозволу ВПО "Союзмаштехкультур" кабельна лінія 6 кВ (ЛЕП-бкв) була передана Тернопільському виробничому управлінню водопровідно-каналізаційного господарства від ПО "Тернопільський комбайновий завод ім. ХХY з`їзду КПСС" (авізо-підтвердження про безоплатну передачу-отримання основних засобів та акт прийому-передачі додано до матеріалів справи). Зазначене управління було перереєстровано в КП "Тернопільводоканал", таким чином зазначена кабельна лінія перейшла на баланс підприємства. Також КП "Тернопільводоканал" надано схему прокладення кабельної лінії від ТП-35/6кВ до свердловин № 39 та № 27 (витяг з Робочого проекту "Расширение и реконструкция Верхне-Ивановского водозабора в г.Тернополе. Электроснабжение насосных станций 1-го подьема. Разпредсеть по площадкам 1-го, ІІ-го и ІІІ-го подьема. Графический материал" 1981р.). Акти скритих робіт КП "Тернопільводоканал" не надано, посилаючись на те, що КП "Тернопільводоканал" не було замовником чи виконацем робіт з прокладання кабелю електроживлення, крім того Наказом Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України від 20.07.1998 № 41 (втратив чинність) строк зберігання документів (актів, оглядів, доповідних записок, звітів) про хід будівництва становить 10 років. (!) Таким чином судом встановлено, що КП "Тернопільводоканал" жодних дій щодо створення охоронюваної зони, встановлення реперних стовпчиків та попереджувальних знаків на земельній ділянці за кадастровим номером [NUMBER] , яка належить на праві власності [PERSON] та знаходиться за адресою [ADDRESS] , проведено не було. Хоча ч.5 ст.11 Земельного кодексу України встановлено, що відомості про обмеження у використанні земель зазначаються у схемах землеустрою і техніко-економічних обґрунтуваннях використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектах землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, проектах землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відомості про такі обмеження вносяться до Державного земельного кадастру. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, при вирішенні питання щодо наявності підстав для відшкодування матеріальної шкоди в порядку, регламентованому ст. 1166 ЦК України, обов`язковому доказуванню підлягають такі факти: а) неправомірність поведінки особи; неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; б) наявність шкоди; під шкодою слід розуміти реальну шкоду та упущену вигоду - ст. 22 ЦК України; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражаєтьсяв тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. З аналізу змісту глави 82 ЦК України убачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси. Частиною першою ст. 1172 ЦК України,передбачається, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Посилання КП "Тернопільводоканал" на ту обставину, що [PERSON] проводила земельні роботи із влашування підпірної стінки з частковим руйнуванням фундаменту старої огорожі без відповідно дозволу та погодження органу місцевого самоврядування, суд до уваги не приймає, оскільки отримання зазначеного дозволу жодним чином, не спростовує того факту, що охоронна зона КП "Тернопільводоканал" створена не була, а Івачеводолішевська сільська рада схем-планів проведення електрокабельних ліній КП "Тернопільводоканал" не мала. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що є чоловіком [PERSON] , земельною ділянкою вони користуються з 1991року, про те, що на ділянці проходить високовольтний кабель нічого відомо не було, 16.10.2017року на земельній ділянці з 08год. 30х. екскаватором проводилися роботи, ніхто з працівників водоканалу до них не підходив, хоча станція водозабору Верхньо Івачівського КП «Тернопільводоканалу» знаходиться на відстані біля 50м., коли внаслідок проведення робіт було розірвано кабель то він не «вистрелив», тому неможливо було зрозуміти що це високовольтний кабель, це вони зрозуміли після обіду, дружина одразу пішла на прохідну станції і повідомила, що «вистрелив» кабель, якийсь чоловік сказавши, що він із водоканалу, походив, подивився, сказав що пошкоджено кабель електроживлення, жодної комісії ні того дня ні наступного не було, приїхали через днів п`ять, проводили ремонтні роботи, на даний час кабель лежить на відкритій поверхні землі. Через зазначений випадок стан здоров`я дружини погіршився і вона була госпіталізована та знаходилася на лікуванні. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , майстер КП "Тернопільводоканал" суду пояснив, що 16.10.2017року він був вдома, йому зателефонував черговий і повідомив, що зупинилася свердловина, приїхавши на станцію він побачив що на земельній ділянці [PERSON] виконуються земельні роботи і один кабель розірваний, поряд із нею був її чоловік [PERSON] та екскаваторник, в чергового охоронця на станції він запитав чи хтось підходив і повідомляв про аварію на станції він вжив всіх заходів, відключив напругу на кабель та заземлив з обох сторін, на наступний день він помітив, що ще один кабель пошкоджений, відновлювальні роботи по ремонту кабельних ліній виконував найманий працівник, а контролював енергетик, Акт обстеження було складено наступного дня 17.10.2018року, копію якого [PERSON] вручена не була, оскільки її не було на місці. Допитаний в судовому засіданні спеціаліст [PERSON] суду пояснив, що в траншеї знаходяться два кабелі які ведуть до свердловин №39 та №27 в с.Івачів Горішній Тернопільського району Тернопільської області, для таких підземних кабельних ліній електропередач повинна бути створена охоронна зона, яка має бути позначена реперними стовпниками. Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. За змістом наведених норм, позовне провадження характеризується наявністю матеріально-правового спору між сторонами, відповідачем у справах позовного провадження є особа - учасник цивільних правовідносин, яка порушує, не визнає або оспорює відповідні права позивача. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За загальними положеннями ЦПК України обовязок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, заподіяна КП "Тернопільводоканал" в результаті пошкодження кабелю в розмірі 21719,57грн. не підлягає стягненню з [PERSON] , оскільки в її діях відсутня неправомірна поведінка, як встановлено судом саме бездіяльність працівників КП "Тернопільводоканал" призвела до настання наслідків з пошкодження кабелю електроживлення, балансоутримувачем якого є КП "Тернопільводоканал", тому в задоволенні первісного позову слід відмовити. Не підлягають до задоволення і позовні вимоги [PERSON] про стягнення із КП "Тернопільводоканал" завданої матеріальної шкоди в розмірі 20600грн. затрачених на матеріали та роботи які були виконані до зруйнування КП «Тернопільводоканал» відвісної стіни і потребують повної заміни - проектнокошторисна документація, пісок, камень, щебень, оплата робіт, зачищення та вивезення обсунугого грунту, оскільки належних та допустимих доказів понесення таких витрат та в такому розмірі [PERSON] не надані, а судом не здобуті. З цих ще підстав суд відмовляє у відшкодуванні витрат затрачених на лікування та обстеження в розмірі 7558,53грн., долучені [PERSON] копії чеків, квитанцій, та двох виписок з медичної карти хворого, не підтверджують, що саме зазначені у них суми коштів сплачені на лікування та обстеження [PERSON] , тому не приймаються судом в якості належних допустимих доказів. Окремо суд наголошує, що відсутні достатні докази, що лікування [PERSON] у лікаря невропатолога в жовтні 2017 року відбулося у прямому взаємозв`язку з подією, що сталася 16.10.2017 року. Поряд з цим відмова позивачу за зустрічним позовом у відшкодуванні витрат затрачених на лікування та обстеження в розмірі 7558,53грн. за недоведеністю суми стягнення, жодним чином не спростовує того факту, що діями позивача за первісним позовом, котрі полягали у тривалій пасивній бездіяльності щодо створення охоронюваної зони, встановлення реперних стовпчиків та попереджувальних знаків на земельній ділянці за кадастровим номером [NUMBER] , яка належить [PERSON] , останній та членам її сімї завдано страждань, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. При визначені розміру моральної шкоди, суд, виходячи з засад розумності, виваженості й справедливості та беручи до уваги те, що позивачами не надано суду письмових доказів на підтвердження розміру завданої їй моральної шкоди, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] в частині стягнення з відповідача КП «Тернопільводоканал» моральної шкоди підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення КП «Тернопільводоканал» в користь [PERSON] у розмірі 5000 гривень В силу ст.133 ЦПК України з КП «Тернопільводоканал» в користь [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80грн. З приводу суми стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 25200 гривень, згідно акту виконаних робіт, складеного адвокатом Рукавцем О.В., суд наголошує, що означена сума до стягнення не підлягає, оскільки змістом цього акту є посилання на договір про надання правової допомоги від 03.04.2019 року №3/18ц, копію чи оригінал якого суду не надано, що унеможливлює співставлення обсягу взятого представником на себе зобов`язання і ціни договору, з видами та ціною робіт, вказаних в акті.

Outcome: partial