Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

В березні 2017 року публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" в особі свого представника [PERSON], який діє на підставі довіреності, звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № б/н від 04.03.2011 року в сумі 16\~690,07 грн. На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 04.03.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору, договір складається з заяви позичальника, "Умов та Правил надання банківських послуг" та "Тарифів Банку". Однак, відповідач належним чином не виконувала зобов'язань відповідно до умов договору, у звязку з чим за нею утворилась заборгованість, яка станом на 31.01.2017 р. становить 16690 грн. 07 коп., яку позивач просить стягнути на свою користь. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, у якій просить розглянути справу у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, клопотань про перенесення розгляду справи не заявляла, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку, передбаченому ЦПК України. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.03.2011 року, виявивши бажання оформити на своє ім'я кредит, [PERSON] заповнила підготовлений ПАТ КБ "Приватбанк" бланк заяви, у якій вказала свої особисті дані та поставила власний підпис. Одночасно з тексту заяви вбачається, що [PERSON] ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. Своїм підписом [PERSON] підтвердила факт отримання інформації про умови кредитування "Приватбанку", а також відкриття\~ карткового рахунку, встановлення кредитного ліміту на платіжну картку\~ та розміру базової процентної ставки 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Оскільки сторони в анкеті-заяві від 04.03.2011 року погодили всі істотні умови договору, в тому числі і щодо його форми, беззастережно засвідчили це власними підписами, а відтак дотримались вимоги закону щодо письмової форми договору. Отже, заява про надання банківських послуг є договором про приєднання в розумінні ст. 634 ЦК України. Як зазначено в 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, підписання договору є безумовною згодою позичальника відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. В порушення вимог даних норм Закону і умов кредитного договору, відповідач [PERSON] не виконала взятих на себе зобов`язань і станом на 31.01.2017 року за нею утворилась заборгованість в сумі 16\~690,07 грн., з яких: заборгованість за кредитом 2038 грн. 26 коп., заборгованість за процентами за користуванням кредитом 13 380 грн. 85 коп., штраф фіксована частина 500 грн.,\~ штраф процентна складова 770 грн. 96 коп. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Проаналізувавши зміст п. п. 1.1.5.25, 1.1.5.32, 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг та умови кредитування з використанням платіжної картки, встановлених в Довідці, суд приходить до висновку, що умовами договору передбачене застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасну оплату послуг передбачених даним договором за кожен день прострочення. У той самий час сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved