Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачки, в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.07.2008 р. [PERSON] (далі відповідач), отримала кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] "ПриватБанк" є правонаступником прав та обовязків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] "ПриватБанк", у звязку з чим, на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування позивача із Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] "ПриватБанк" на Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] "ПриватБанк" (далі - [PERSON]), про що зазначено у п. 1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк". Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до умов п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг , позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом , відсотками за його використання , за перевитрати платіжного ліміту , а також оплачувати комісії на умовах , передбачених цим Договором . У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2.ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 05.08.2015 р. має заборгованість 26 023,54 грн. , яка складається з наступного: - 2500,00 грн. заборгованість за кредитом; - 14287,93 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 7520,20 грн. заборгованість за пенею та комісією; А також штрафи, відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг : - 500.00 грн. штраф (фіксована частина) - 1215,41 штраф (процентна складова). Розрахунок суми заборгованості додається. Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк»: 1. Заборгованість 26 023,54 грн., яка складається з наступного: - 2500,00 грн. заборгованість за кредитом; - 14 287,93 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 7520,20 грн. заборгованість за пенею та комісією; А також штрафи, відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг : - 500.00 грн. штраф (фіксована частина) - 1215, 41штраф (процентна складова). 2. Судові витрати - 243.60 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився. Надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності. Згоден на прийняття заочного рішення . Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність , позов не визнає. Вважає , що позивачем пропущено строк позовної давності. Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов не підлягає задоволенню . Судом встановлено, що між сторонами дійсно було укладено кредитний договір б/н від 21.07.2008 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карткою зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії карти . У звязку з невиконанням відповідачкою кредитних зобовязань, згідно розрахунку суми заборгованості за кредитним договором за відповідачем числиться заборгованість в сумі 26 023, 54 грн. Позивач , звертаючись до суду з даним позовом , виходив з того , що позивач , як позичальник зобовязаний повернути Кредитору надані грошові кошти ( кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах , встановлених договором , тобто посилається на норми ст. 526,527,1054 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановленого договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суд погоджується з даними обґрунтуваннями. В той же час , суд бере до уваги роз"яснення , зазначені у п.31 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" де зазначено , що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Згідно ст.ст. 256 та 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною п"ятою ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. При цьому суд також бере до уваги зазначені норми діючого законодавства, що регулюють питання позовної давності та враховує , що перебіг позовної давності починається зі спливом визначеного строку виконання зобов'язання і не пов'язується з терміном дії договору . Крім того , судом встановлено ту суттєво важливу обставину , що відповідач почала порушувати умови договору принаймі ще 01.08.2008 р. , коли їй було нараховано першу суму пені за невиконання своїх зобов"язань ( згідно розрахунку заборгованості за договором ) . Отже , початком перебігу строку позовної давності слід вважати з 01.08.2008 р. Адже , позивач повинен був контролювати та стежити за виконанням позичальником ( відповідачем) своїх договірних зобовязань . Відповідно до Порядку ведення претензійно-позовної роботи Банку після передачі кредитної справи до підрозділу з роботи з проблемними активами банку подальша робота з повернення проблемної заборгованості здійснюється у порядку, визначеному відповідними внутрішніми положеннями банку. При цьому, у разі, якщо майна при зверненні на нього стягнення недостатньо або з інших підстав кредитна заборгованість не погашена і позов до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором не подавався необхідно відстежувати строки позовної давності для недопущення пропуску подачі позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором .. Позовна заява - письмова вимога кредитора щодо спонукання позичальника (поручителя, гаранта, страховика) до виконання зобов'язань перед банком, що подається до судових органів у передбаченому чинними нормативними актами порядку. Подача позовної заяви в межах строків позовної давності є обов'язковою з огляду на забезпечення можливості в майбутньому списувати в податковому обліку безнадійну заборгованість за кредитним договором за рахунок сформованого резерву. Такі строки позовної давності відстежуються або філією, яка здійснює стягнення заборгованості, або управлінням з роботи з проблемними активами, якщо стягнення заборгованості здійснюється ним. На обгрунтування вищезазначеного , суд не може взяти до уваги як належний та достовірний доказ як розрахунок заборгованості за договором № б/н від 21.07.2008 р . Також позивачем не надано належного доказу про дату повідомлення позичальника про його невиконання чи неналежне виконання договірних зобо"язхань, а тому суд не має можливості визначити строк , з якого можливо визначити день , з якого позивач дізнався чи повинен був дізнатися про порушення договірних зобов"язань кредитора( відповідача). Інших доказів того , що позивач звертався до відповідача з претензією про порушення умов договору у справі немає. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Разом з тим, позивач звернувся до суду з позовом лише 07.08.2015 р. , про що свідчить дата у платіжному дорученні про сплату судового збору позивача та штемпель на поштовому відправленні від 02.09, яким позовну заяву було відправлено до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області , тобто з пропуском встановленого законом трирічного строку позовної давності . Питання про поновлення даного строку позивач перед судом не ставить. Отже , право позивача на позов у розумінні одержання судового захисту погашено у процесуальному аспекті. На підставі ст. 88 ЦПК України в звязку з відмовою у позові не підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат. На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed