Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Представник ТМО "Психіатрія" у м. Києві звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу, яку 02.06.2017 р. було госпіталізовано до відділення №3 ТМО "Психіатрія" у м. Києві з підстав: загострення психічного захворювання та погіршення стану здоров»я. В судовому засіданні представник заявника Юрченко О.С. підтримала заяву. Пояснила, що звернення до суду з даною заявою про госпіталізацію для добровільного лікування викликано рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р. У зв'язку з загостренням психічного захворювання [PERSON] (порушення сну, дратівливість, неадекватна поведінка, обумовлена параноїчною симптоматикою) 02.06.2017 року госпіталізовано до відділення №3 ТМО «Психіатрія» у м. Києві для проведення лікування з метою покращення її психічного стану здоров»я. Представник заінтересованої особи [PERSON], яка являється опікуном недієздатної, в судовому засіданні не заперечував проти госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу, у зв»язку з загостренням її психічного стану здоров»я, проявами агресії по відношенню до оточуюючих, недієздатна виявляє наміри вчинити дії, які становлять загрозу для її життя та здоров»я оточуючих. Прокурор Павліченко В.О. у поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити без її участі, ознайомившись з матеріалами справи, вважала заяву ТМО "Психіатрія" обґрунтованою та просила надати судовий дозвіл на госпіталізацію недієздатної до вказаного медичного закладу. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19.08.2004 р. визнано [PERSON] недієздатною (а.с. 11). Розпорядженням Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації №162 від 16.11.2004 року призначено опікуном недієздатної [PERSON] (а.с. 10). Як встановлено судом, 02.06.2017 року [PERSON] госпіталізовано до відділення №3 ТМО «Психіатрія» у м. Києві, в зв'язку із загостренням психічного захворювання та погіршення стану здоров»я. З медичної карти стаціонарного хворого №3341 ТМО «Психіатрія» у м. Києві вбачається, що недієздатній встановлений діагноз при госпіталізації: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, виражений апатико-дисоціативний дефект, галюцинаторно-параноїдний синдром (а.с. 15-23). З висновку ЛКК від 02.06.2017 року вбачається, що психічний стан [PERSON] змінився в 1988 році, неодноразово проходила лікування в умовах стаціонару, в з»язку із загостренням галюцинаторно-параноїдної симптоматики. Останнє лікування у період з 08.07.2016 року по 17.10.2016 року. За висновком комісії недієздатна потребує стаціонарного лікування (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Згідно з рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р., Конституційний Суд України вважає за необхідне вказати такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Вказаним рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. №1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. В зв»язку з тим, що процесуальним законодавством не передбачено порядок розгляду заяви про надання психіатричної допомоги в добровільному порядку, тому суд застосовує норму ст.282 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 282 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved