Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до сулу із вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фьорст Ло Груп" та просить встановити факт укладення та дії усного договору "Про умови роботи та розмір заробітної плати [PERSON]." , стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фьорст Ло Груп" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 62 403,94 грн., до складу якої входить і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні , стягнути з відповідача грошову компенсацію завданої моральної шкоди в розмірі 50 000грн. , зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фьорст Ло Груп" сплатити у ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві як обов'язкові платежі відповідно до розміру заробітної плати [PERSON] в розмірі 18 912,00 грн. , зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фьорст Ло Груп" видати [PERSON] довідку про фактичну середню заробітну плату (доходу) ( для розрахунку виплат на випадок безробіття) та відшкодувати судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що під час переведення позивача на роботу до ТОВ «Інвестиційні спілки України» , та в подальшому у зв'язку з зміною назви в Товариство з обмеженою відповідальністю «Фьорст Ло Груп», була домовленість про заробітну плату в розмірі 4 700грн., за вирахуванням усіх необхідних платежів, а також про те, що робоче місіце позивача залишається за місцезнаходженням ДК "Укрветсанзавод". Про те що позивачу була визначена заробітна плата на рівні 1 250грн. позивач дізнався лише в жовтні 2013 року під час звільнення. Під час судового розгляду позивач [PERSON] підтримав вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Також пояснив, що на протязі всього період роботи у відповідача у нього не виникло сумнівів в законності дій відповідача, не дивлячись на те, що у відомостях про отримання заробітної плати він не розписувався, та отримував вказану суму грошових коштів раз в місяць. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фьорст Ло Груп" будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання свого представника не направив, письмових заперечень по суті порушеного питання не подав. Представник третьої особи ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві [PERSON] покладалась при вирішенні спору на розсуд суду. За згодою позивача судом проведено заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], представника третьої особи [PERSON], допитавши свідка [PERSON], дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 2 КЗпП України право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Згідно ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно ст. 24 цього ж Кодексу трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі.Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Згідно ст. 47 цього ж Кодексу власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідноьст. ст. 94,95 цього ж Кодексу заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.Мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт). Згідно ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці. Згідно ст. 116 цього ж Кодексу при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст.117 цього ж Кодексу в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Судом встановлено, що з 01.03.2012 року по 18.02.2013 року [PERSON], працював юристом в державному концерні «Укрветсанзавод». Робоче місце знаходилось за адресою: м. Київ. вул. Б.Хмельницького 16/22 офіс 604. В ході реорганізаційних процесів учасників державного концерну «Укрветсанзавод» ( відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 жовтня 2012 року № 1147 "Деякі питання вдосконалення роботи підприємств, діяльність яких пов'язана з переробкою відходів тваринного походження, неякісних харчових продуктів та продовольчої сировини») було утворено державне підприємство «Укрветсанзавод». Оскільки, на той час державне підприємство «Укрветсанзавод» вже мало з Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційні спілки України» (було перейменовано в Товариство з обмеженою відповідальністю «Фьорст Ло Груп») договір №03/01-13 від 03 січня 2013 року про надання та організацію комплексного правового супроводу діяльності державного підприємства «Укрветсанзавод», було укладено усний Договір «Про умови роботи та розмір заробітної плати [PERSON]» , згідно якого робоче місце [PERSON] було визначено в офісному приміщенні державного підприємства "Укрветсанзавод" за адресою: м. Київ, вул. Б.Хмельницького 16/22 офіс 604 та встановлено заробітну платню яка складатиме за вирахуванням утримань із заробітної плати суму в розмірі 4700 грн. Позивач сумлінно та якісно виконував свою роботу на підприємстві. Заробітну платню, за вирахуванням утримань із заробітної плати отримував у розмірі 4700 грн. на руки, від директора Відповідача - [PERSON] яка привозила їх за адресою: м. Київ, вул. Б.Хмельницького 16/22. Вказані обставини знайшли своє підтвердження в показах допитаного свідка [PERSON] У зв'язку із проведенням державної реєстрації змін до установчих документів, які пов'язані зі зміною відомостей про юридичну особу(зміна назви) TOB «Інвестиційні спілки України» було перейменовано в TOB «Фьорст Ло Груп» (адреса: вул. Шовковична 38, літера А, м. Київ, 01004). TOB «Фьорст Jlo Груп» стало правонаступником всіх зобов'язань Т0В «Інвестиційні спілки України». Згідно з наказом TOB «Фьорст Ло Груп» від 17 липня 2013 року №27К «Про переведення головного юрисконсульта», позивача було переведено з посади головного юрисконсульта TOB «Інвестиційні спілки України» на посаду головного юрисконсульта TOB «Фьорст Ло Груп» та встановлено посадовий оклад відповідно до штатного розпису підприємства. Позивач і надалі отримував заробітну платню, за вирахуванням утримань із заробітної плати (Єдиний соціальний внесок, прибутковий податок), у розмірі 4700 (чотири тисячі сімсот) гривень 00 копійок з липня 2013 року по вересень 2013 року включно. В жовтні 2013 року Державною ветеринарною та фітосанітарною службою України було звільнено генерального директора державного підприємства «Укрветсанзавод» [PERSON] Новий генеральний директор державного підприємства "Укрветсанзавод" співпрацювати з TOB «Фьорст Ло Груп» відмовився і директор TOB «Фьорст Ло Груп» [PERSON] повідомила позивача про те, що надалі роботи для нього в TOB «Фьорст Ло Груп» немає. Під час отримання розрахункових сум належних при звільненні позивачу стало відомо про те, що офіційно йому весь цей час нараховувалась мінімальна заробітна платня, в розмірі 1250 (одна тисяча двісті :'ятдесят) гривень, а не 4700 (чотири тисячі сімсот) гривень, за вирахуванням утримань із заробітної плати (Єдиний соціальний внесок, прибутковий податок) про що була відповідна домовленість. Заробітну плату за жовтень 2013 року та невикористані дні відпустки TOB «Фьорст Ло Груп» позивачу виплачені не були. З огляду на те, що під час судового розгляду були доведені обставини зазначені позивачем у позові, та не спростовані відповідачем суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог щодо нарахування , виплати заробітної плати, та вчинення зобов'язань у зв'язку з цим. За розрахунками позивача заборгованість складає : за жовтень 2013 року в розмірі 4 291грн., заборгованість за невикористані відпустки в розмірі 1 712,64грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 56 400грн. Обов'язкові платежі які відповідач повинен сплатити ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві складають 18 912,00грн. При цьому не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не було доведено те , що порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За таких обставин в цій частині вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial