Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , в якій просила: визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , право власності по праву спадкування за заповітом на Ѕ частину житлового будинок з господарчими спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , та складаються з: «А» - житловий будинок, загальною площею 159,30кв.м, у тому числі житловою 74,50кв.м., та «А1» - мансарда, «Б» - сарай, «В» - літня кухня, «Г» - погріб, «Д» - гараж, «Е» - вбиральня, «Ж» - альтанка, «З» - навіс, «І» - мощіння, «№1-3» - огорожа, ворота, які належали [PERSON] , померлій [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, [INFO] помер її дідусь [PERSON] . За життя він, 03.08.2004 року, склав на її ім`я заповіт, яким усе його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалась і взагалі все те, що буде йому належить на день смерті і на що він за законом матиме право. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 18 січня 2013 року визнано за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , на праві сумісної власності з [PERSON] . [INFO] померла її бабуся [PERSON] . За життя вона, 21.02.2013 року, склала на її ім`я заповіт, яким усе її майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона законом матиме право. Коли вона у встановленому порядку звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі на Ѕ частину житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] , то їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу та пропоновано звернутися до суду щодо вирішення питання стосовно спадкування на зазначене майно. Тому просила визнати за нею право власності по праву спадкування за заповітом на Ѕ частину житлового будинок з господарчими спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , які належали [PERSON] , померлій [INFO]. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.10.2020 року заяву судді Теренчук Ж.В. про самовідвід задоволено, матеріали цивільної справи №511/1815/20, номер провадження 2/511/591/20 передано до канцелярії Роздільнянського районного суду Одеської області для визначення судді у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 19.10.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.10.2020 року прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання на 19.11.2020 року. В судове засідання представник позивача - адвокат Теренчук Є.М., який діяв на підставі договору про надання правничої допомоги від 10.09.2020 року, не з`явився, надавши заяву про підтримання позовних вимог та з проханням справу розглянути у його відсутність ( а.с.127 ). Відповідач - Кучурганська сільська рада Роздільнянського району Одеської області про час та місце слухання по справі були сповіщені належним чином, надали суду заяву, в якій не заперечують проти позовних вимог [PERSON] та просили слухати справу у відсутність їх представника. ( а.с. 64) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій не заперечувала проти позовних вимог [PERSON] (а.с.124) Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши спадкову справу, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Кучурганською сільською радою Роздільнянського району Одеської області 10.03.2006 року, на підставі актового запису №15. (а.с.13) За життя [PERSON] , 03.08.2004 року, склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Кучурганської сільської ради Роздільнянського равйону Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №51, яким усе його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалась і взагалі все те, що буде йому належить на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] . ( а.с.12) Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 18 січня 2013 року по справі №1524/2-1030/12 (провадження 2/511/134/13) визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] , який складається з «А»- житлового будинку загальною площею 158,6м.кв., в тому числі житлової -74,2м.кв., «А» - мансарда, «Б»-сарай , «В»-літня кухня , «Г»-погріб , «Д»-гараж, «Е»-санвузол, «І»-мощіння, «1-3»-огорожа, що належав [PERSON] , який помер [INFO] на праві сумісної власності з [PERSON] . ( а.с. 30-31 ) [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Кучурганською сільською радою Роздільнянського району Одеської області 10.03.2006 року, на підставі актового запису №15 (а.с.15). При житті [PERSON] на праві сумісної власності належала 1/2 частина житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] , який складається з «А»- житлового будинку загальною площею 158,6м.кв., в тому числі житлової -74,2м.кв., «А» - мансарда, «Б»-сарай , «В»-літня кухня , «Г»-погріб , «Д»-гараж, «Е»-санвузол, «І»-мощіння, «1-3»-огорожа. Факт володіння померлою [PERSON] Ѕ частиною вищезазначеного житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] , підтверджується витягом з погосподарської книги №10 Кучурганської сільської ради на 2016 -2020 роки. ( а.с.24). Наявність будинку підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, станом на 15.02.2019 року, згідно якого, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований житловий будинок та господарчі споруди, який складається з: «А» - житловий будинок, загальною площею 159,30кв.м, у тому числі житловою 74,50кв.м., та «А1» - мансарда, «Б» - сарай, «В» - літня кухня, «Г» - погріб, «Д» - гараж, «Е» - вбиральня, «Ж» - альтанка, «З» - навіс, «І» - мощіння, «№1-3» - огорожа, ворота. ( а.с.26-28) Житловий будинок з господарчими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 0,12га. Рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність не приймалось, земельна ділянка не приватизована, що підтверджується довідкою № 757 виданої Кучурганською сільською радою Роздільнянського району Одеської області від 30.09.2020 року ( а.с. 37). Згідно звіту по встановленню ринкової вартості вказаного Ѕ частки житлового будинку її вартість складає 264568,00грн. (а.с.29) Відповідно до довідки № 708 виданою Кучурганською сільською радою Роздільнянького району Одеської області від 21.09.2020 року, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , по день смерті. ( а.с.35) Згідно ст.1220 ч.1, ч.2 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Спадкуванням згідно ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. За життя [PERSON] , склала заповіт від 21.02.2013 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №6, яким усе її майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона законом матиме право, заповіла [PERSON] , [INFO] . ( а.с.14) Згідно довідки № 803/02-06 виданої Кучурганською сільською радою Роздільнянського району Одеської області від 09.11.2018 року встановлено, що заповіт складений [PERSON] від 21.02.2013 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , не змінений та не скасований. (а.с.16) Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач [PERSON] прийняла спадщину, звернувшись до приватного нотаріуса Патраманської Л.М. Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена 28.09.2018 року спадкова справа №191/2018, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на Ѕ частину житлового будинку. ( а.с.21) Як вбачається з матеріалів спадкової справи №191/2018, заведеної 28.09.2018 року приватним нотаріусом Патраманською Л.М. Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області (а.с.65-123), спадкоємцем, передбаченим ст. 1241 ЦК України, який має право на обов`язкову частку у спадщині є донька померлої (непрацездатна за віком) - [PERSON] , яка відмовилась у встановленому порядку від отримання обов`язкової частки у спадщині, яка залишилась після смерті матері, [PERSON] , відмовилась.( а.с.69) Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно вимог ч. 1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності , набувається на підставах , що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У своєму інформаційному листі №10-1387 від 27.09.2012 р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що відповідно до ст. 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Так відповідно до п.3.1. Інформаційного листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яке є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Так судом встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] побудований у 1964 році, тобто коли чинне законодавство не пов`язувало момент виникнення права власності на нерухоме майно з його реєстрацією, правовстановлюючим документом на будинки були довідки виконкомів сільських Рад, які видавалися на підставі записів в погосподарських книгах, крім цього, відповідно до діючого на той час законодавства щодо оформлення прав власності на нерухоме майно, до компетенції виконкомів місцевих рад відносились також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, які з 1979 року були особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в Україні. Так будинки в сільській місцевості, збудовані до прийняття Указу Президіуму ВР УРСР від 22.01.1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель" не є самовільними і не підлягали здачі в експлуатацію (лист-роз`яснення Центрального БТІ від 29.12.82 року за №23-5/1-394.) Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Тому суд вважає, що за [PERSON] , [INFO] належить визнати право власності по праву спадкування за заповітом на Ѕ частину житлового будинок з господарчими спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , та складаються з: «А» - житловий будинок, загальною площею 159,30кв.м, у тому числі житловою 74,50кв.м., та «А1» - мансарда, «Б» - сарай, «В» - літня кухня, «Г» - погріб, «Д» - гараж, «Е» - вбиральня, «Ж» - альтанка, «З» - навіс, «І» - мощіння, «№1-3» - огорожа, ворота, які належали [PERSON] , померлій [INFO]. Судовий збір по справі повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 182,328,1216,1217,1222, 1223, 1268,1270, 1296 1297 ЦК України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень",

Outcome: approved