Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

19 серпня 2014 року на адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а. с. 48, 49). Представник ПАТ "Укрсоцбанк" в обґрунтування позовних вимог з урахуванням уточнень посилався на те, що 30 вересня 2005 року між [PERSON] та АКБ "Укрсоцбанк", найменування якого було змінено на ПАТ "Укрсоцбанк" був укладений договір кредиту № 40/575-5, за умовами якого банк надав, а [PERSON] отримала у кредит грошові кошти у розмірі 44 800,00 доларів США зі сплатою 13% річних за користування кредитними коштами та кінцевим строком повернення - до 29 вересня 2015 року. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений договір поруки б/н від 30 вересня 2005 року. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником та поручителем умов укладених між сторонами договорів щодо своєчасної сплати за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами за вказаним кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 08 травня 2015 року становить 1 105 683,85 грн., яку представник позивача просив суд стягнути солідарно з відповідачів, а також просив суд стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого останнім при зверненні до суду з даним позовом судового збору (а. с. 1-2, 178-179). У судовому засіданні від 05 листопада 2014 року до спільного розгляду з вказаною позовною заяву були прийняті зустрічні позовні заяви [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", третя особа - [PERSON] про розірвання договорів (а. с. 58-59), та [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", третя особа - [PERSON] про визнання договору поруки припиненим, розірвання договорів (а. с. 60-62). [PERSON] в обґрунтування зустрічних вимог з урахуванням уточнень (а. с. 89-92) посилалась на те, що вимога банку про дострокове повернення кредиту є тією суттєвою зміною прав та обов'язків (ст. 652 ЦК України), на підставі якої можливе розірвання договору на вимогу однієї із сторін. Крім того, [PERSON] також посилається на те, розвертаючись на адресу позивача за первісним позовом за отриманням кредиту мла намір отримати кредит в національній валюті, проте співробітниками банку було розіпнено, що позичальнику не вигідно отримати кредит у гривні та запропоновано отримати кредит в доларах США. Оскільки в подальшому курс долара США по відношенню до гривні значно виріс, у позичальника відсутня можливість сплачувати за кредит за умовах передбачених відповідним договором, у зв'язку з чим [PERSON] просила суд, з урахуванням уточнень, розірвати договір кредиту від 30 вересня 2005 року № 40/575-5, укладений між ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON]; розірвати іпотечний договір, укладений 30 вересня 2005 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] (а. с. 89-92). [PERSON] в обґрунтування своїх зустрічних вимог посилався на те, що договір поруки б/н від 30 вересня 2005 року, укладений між ним та позивачем за первісним позовом, є припиненим та просив суд визнати цей договір припиненим на підставі вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки строк виконання основного зобов'язання, невиконаного позичальником за договором кредиту № 40/575-5 від 30 вересня 2005 року - 10 квітня 2009 року, проте банк не пред'являв жодних вимог до [PERSON] з зазначеного часу. Крім того, оскільки курс долар США по відношенню до національної валюти значено виріс, а валюта кредиту саме долар США, [PERSON] також просив суд розірвати договір кредиту № 40/575-5 від 30 вересня 2005 року, укладений між [PERSON] та ПАТ "Укрсоцбанк"; розірвати іпотечний договір, укладений 30 вересня 2005 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] (а. с. 60-62). Представник ПАТ "Укрсоцбанк" у судовому засіданні заявлені ним позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні; зустрічні позови не визнав, проси суд відмовити у їх задоволенні. [PERSON] у судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити у їх задоволенні , також подала заяву про застосування строків позовної давності до первісних вимог; на задоволенні заявлених нею зустрічних вимог - наполягала. [PERSON] у судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у їх задоволенні, на задоволенні заявлених ним зустрічних позовних вимог - наполягав. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти: 30 вересня 2005 року між [PERSON] та АКБ "Укрсоцбанк", найменування якого було змінено на ПАТ "Укрсоцбанк", був укладений договір кредиту №40/575-5, за умовами якого банк надав, а [PERSON] отримала у кредит грошові кошти у розмірі 44 800,00 доларів США зі сплатою 13% річних за користування кредитними коштами та кінцевим строком повернення - до 29 вересня 2015 року (а. с. 3-4). Також судом встановлено, що з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений договір поруки б/н від 30 вересня 2005 року (а. с. 5). У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за договором кредиту № 40/575-5 від 30 вересня 2005 року, укладеного між ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON], у відповідачів за первісним позовом виникла заборгованість перед банком, у зв'язку з чим банком були направлені на адреси відповідачів за первісним позовом вимоги про дострокове повернення суми кредиту (а. с. 13, 14, 15, 16), які не були задоволені. Станом на 08 травня 2015 року заборгованість за договором кредиту № 40/575-5 від 30 вересня 2005 року становить 53 283,62 доларів США, що станом на день розрахунку еквівалентно 1 105 683,85 грн., та складається з: 25 029,90 доларів США, що еквівалентно 518 681,10 грн. - заборгованості за кредитом, в тому числі простроченої; 17 146,21 доларів США, що еквівалентно 355 311,63 грн. - заборгованості за простроченими відсотками; 6 935,12 доларів США, що еквівалентно 143 712,83 грн. - пені за несвоєчасне повернення кредиту; 4 175,39 доларів США, що еквівалентно 86 524,29 грн. - пені за несвоєчасне повернення відсотків; 1 454,00 грн. - заборгованості за комісіями. Викладене підтверджується розрахунком заборгованості (а. с. 181-190). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладених між сторонами договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п. 4.2 договору кредиту № 40/575-5 від 30 вересня 2005 року нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту на фактичну заборгованість за кредитом за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) щомісячно в останній робочий день місяця без урахування без урахування останнього робочого дня по послідуючих неробочих днів місяця, а також в день дострокового повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Пунктом 4.2 договору передбачено, що у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4. договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених в п.п.1.1. договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасної сплаченої суми за кожен день прострочки, що діє у цей період. Таким чином, оцінюючі всі докази досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду справи в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт неналежного виконання відповідачами за первісним позовом своїх зобов'язань за договором кредиту № 40/575-5 від 30 вересня 2005 року та відповідним договором поруки, суд вважає необхідним стягнути солідарно з відповідачів за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 08 травня 2015 року у сумі 1 105 683,85 грн., з урахуванням відсотків, пені, задовольнивши таким чином позовні вимоги позивача у повному обсязі. Вирішуючи зустрічні позовні вимоги [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про розірвання договору кредиту від 30 вересня 2005 року № 40/575-5, укладеного між ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] та розірвання іпотечного договору, укладеного 30 вересня 2005 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та [PERSON], суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні у повному обсязі як у недоведених та безпідставних. Роблячи такий висновок суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Проте, приймаючи до уваги те, що з моменту укладення договору позичальник [PERSON] виконувала всі його умови, таким чином прийняла на себе всі зобов'язання та виконуючи їх визнала всі умови договору, при цьому банк діяв в межах укладеного між сторонами договору та чинного законодавства України, а судом не встановлено одночасного настання обставин, передбачених ч.2 ст. 652 ЦК України необхідних для розірвання договору у судовому порядку, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог позичальника, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Частиною 4 ст. 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Враховуючи, що в матеріалах справи наявні повідомлення про порушення основного зобов'язання, адресовані банком відповідачам за первісним позовом, та які дійсно були направлені адресатам, суд не вбачає підстав для задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] про визнання договору поруки припиненим на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] в частині розірвання кредитного та іпотечного договорів не підлягають задоволенню з підстав, викладених вище. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, приймаючи до уваги результат вирішення даного спору, суд вважає за необхідне стягнути на користь ПАТ "Укрсоцбанк" з відповідачів за первісним позовом в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору у сумі 3654,00 грн. (а. с. 23, 180), стягнувши з кожного по 1827,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved