Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом,в якому вказала, 29.08.2011 року, між нею та гр. [PERSON] був укладений договір відступлення права вимоги, відповідно до якого вона набула права вимоги до ТОВ «АВЕРС-СІТІ» на квартиру [ADDRESS] згідно Договору купівлі-продажу майнових прав № 1/101_ИП від 22.08.2011 р. П. 1.4. Договору купівлі-продажу майнових прав, вказує, що Позивач набуває право власності на Квартиру після введення об'єкту капітального будівництва в експлуатацію та оформлення відповідних правовстановлюючих документів. Договором купівлі-продажу майнових прав встановлено, що майнові права на об'єкт нерухомості передаються Продавцем Покупцю шляхом підписання Акту. Акт підписується сторонами не пізніше 10 робочих днів з дати настання останньої з таких подій: здійснення Покупцем оплати 100% вартості майнових прав, введення відповідної частини Об'єкту капітального будівництва . Вартість майнових прав на Квартиру за Договором складає 220 255,75 грн. І у Позивача відсутня заборгованість по сплаті вартості майнових прав на Квартиру за Договором, що підтверджується: Довідкою про відсутність заборгованості від 29.08.2011 р., виданою Відповідачем та Договором № 1/101/Z про зарахування зустрічних однорідних вимог. Будинок, складовою частиною якого є квартира, було введено в експлуатацію 16.09.2011 року . Рішенням Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Київської області № 270 від 22.09.2011 р. «Про оформлення та видачу товариству з обмеженою відповідальністю «Аверс - Сіті» свідоцтв на право власності на об'єкти нерухомого майна за адресою: [ADDRESS]» було дано доручення КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» оформити та видати поквартирно свідоцтва про право власності товариству з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті" на квартири введеного в експлуатацію будинку за адресою: [ADDRESS]. Однак відповідач так і не передав їй-позивачці об'єкт нерухомості за актом приймання-передачі майнових прав на квартиру ,що було передбачено умовами Договору купівлі-продажу майнових прав, незважаючи на неодноразові її звернення до відповідача. Просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Аверс-Сіті» в судовому засіданні позов не визнав, просив у позові відмовити,поскільки у позивачки не виникло право власності на спірну квартиру,а тому відповідно до ст. 392 ЦК України вона не може ставити питання про визнання за нею права власності.Крім того,договір переуступки права вимоги укладався із [PERSON],який працював у відповідача та мав зловживання зі своєї сторони,а тому у них виникають сумніви щодо оплати вартості майнових прав на дану квартиру. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким,що не підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». Так, у судовому засіданні було встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті" та [PERSON] було укладено Договіру купівлі-продажу майнових прав № 1/101_ИП від 22.08.2011 р.,що стверджується копією вказаного договору (а.с.4-7). 29.08.2011 року, між позивачкою та гр. [PERSON] був укладений договір відступлення права вимоги, відповідно до якого позивачка набула права вимоги до ТОВ «АВЕРС-СІТІ» на квартиру [ADDRESS] згідно Договору купівлі-продажу майнових прав № 1/101_ИП від 22.08.2011 р.,що стверджується копією договору(а.с.9-10). Будинок,складовою частиною якого є спірна квартира, був введений в експлуатацію 16.09.2011р ,про що свідчить сертифікат відповідності серії КС № 16411043016 від 16.09.2011 р. Рішенням Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Київської області № 270 від 22.09.2011 р. «Про оформлення та видачу товариству з обмеженою відповідальністю «Аверс - Сіті» свідоцтв на право власності на об'єкти нерухомого майна за адресою: [ADDRESS]» було дано доручення КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» оформити та видати поквартирно свідоцтва про право власності товариству з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті" на квартири введеного в експлуатацію будинку за адресою: [ADDRESS].Наведені обставини справи не заперечуються сторонами по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності на нерухоме майно виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, за вказаною нормою права, на підставі якої суд задовольнив позов, вимога про визнання права власності може бути пред'явлена лише власником спірного майна. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Однак, в порушення даної норми позивачем не надано суду доказів того, що у неї виникло право власності на квартиру [ADDRESS] і це право зареєстровано у порядку, встановленому ст. 331 ЦК України. Не надано позивачем також доказів втрати нею документа, який засвідчує її право власності на спірну квартиру. Посилання позивачки на договір купівлі-продажу майнових прав та договір про відступлення права вимоги як на підставу визнання за нею права власності на квартиру є безпідставним,поскільки п. 1.4 зазначених договорів визначено, що майнові права - це всі права на об'єкт нерухомості, що полягають у праві покупця набути право власності на об'єкт нерухомості після введення в експлуатацію та оформлення відповідних правовстановлюючих документів. Тобто, на підставі зазначених договорів позивач отримала лише право на набуття права власності, а не саме право власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 214 ЦПК України майнові права відмінні від права власності. При цьому суду не було надано доказів, щоб товариство перешкоджало позивачці звернутися до відповідних державних органів для реєстрації за собою права власності на спірну квартиру. Відповідно до ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності на майно може подати власник майна, а не особа, яка володіє майновими правами на майно. Тому суд відмовляє позивачці у позові у повному обсязі. На підставі ст. 331,392,396 ЦК України ,

Outcome: dismissed