Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

07 червня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] та Володимир-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким що не підлягає виконанню. В позовній заяві покликається на ту обставину, що 13 вересня 2006 року між ним та ПАТ «Комерційний Банк «Приватбанк» був укладений кредитний договір №VOJWRK110111770, відповідно до умов якого [PERSON] надав йому кредит у розмірі 4050 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 15.09.2008 року. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 травня 2012 року у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» з нього стягнуто в користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 20899 грн. За заявою представника ПАТ «Приватбанк» [PERSON] 04 липня 2012 року відповідно до рішення суду видано виконавчий лист. Однак з моменту прийняття ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 26 вересня 2012 року про залишення без змін ухвали апеляційного суду від 14.06.2012 року, а його касаційної скарги-без задоволення, жодного виконавчого провадження про стягнення заборгованості за кредитом не відкрито, про стягнення боргу його не повідомляли ні стягувач, ні органи виконавчої служби. 14 травня 2018 року позивача ознайомлено з наказом №35 «Про стягнення», виданим директором ПАТ науково-виробничий комплекс «Мікроклімат», згідно якого почато відрахування з його доходів на користь Держави у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 29502,15 грн. на підставі постанови ВП №54827363,виданої Володимир-Волинським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області. На підприємстві він отримав відповідні копії Наказу №35 від 14.05.2018 року та копію постанови головного державного виконавця Коляди Ю.І. від 02.05.2018р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 15.05.2018р. позивач звернувся до Володимир-Волинського міськрайонного відділу ДВС і 16.05.2018 року отримав копії винесених державними виконавцями постанов,запитів і вимог по виконавчому провадженню ВП №54827363, копію заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про відкриття виконавчого провадження і копію виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за номером №6052, від 23 червня 2017 року, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]. Згідно даного виконавчого напису вказана сума 24883,77 грн. підлягає стягненню. З отриманих у виконавчій службі документів йому стало відомо про відкриття постановою старшого державного виконавця Сагаль Д.А. від 04.10.2017р. виконавчого провадження ВП №54827363 про стягнення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 26683,77 грн. Вважає, що діями відповідача, який є стягувачем, порушено його законні права та інтереси, порушено встановлений законом порядок стягнення за судовим рішенням у звязку зі спливом трирічного строку для предявлення виконавчого листа, виданого судом 04 липня 2.012 року. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса [PERSON] від 23.06.2017 року є таким,що не підлягає виконанню. 21.09.2017 року стягувачем ПАГ КБ «Приватбанк» було подано заяву до Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про відкриття виконавчого провадження з направленням виконавчого напису. Із заяви вбачається, що сума заборгованості, що підлягає стягненню, становить 26683,77 грн., а у виконавчому написі нотаріуса зазначається сума 24883,77 грн. У п.5 заяви стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» від 21.09.2017року до виконавчої служби вказано на термін предявлення виконавчого документа- три роки, однак від набрання судовим рішенням (ухвалою апеляційного суду Волинської області від 14 червня 2012 року) трирічний строк предявлення до виконання виконавчого документа (отриманого стягувачем 04.07.2012р. виконавчого листа) сплив 14 червня 2015 року. Крім того що минули строки предявлення виконавчого документа з часу виникнення у ПАТ КБ «ПриватБанк» права вимоги, заборгованість по кредиту позивач не вважає безспірною, оскільки за рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08.05.2012 року на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто 20899 грн. заборгованості. У виконавчому написі нотаріуса зазначається інша сума-24883,77 грн., у заяві стягувача від 21.09.2017р. про відкриття виконавчого провадження вказана сума заборгованості, що підлягає стягненню, становить 26683,77 грн. Просить визнати таким, що не підлягає до виконання виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 23 червня 2017 року за № 6052 про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № VOJWRK110111770 від 13 вересня 2006 року. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11 червня 2018 року позовну заяву було прийнято та відкрито провадження у справі. 12 липня 2018 року відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позову та просить відмовити у його задоволенні за безпідставністю. За клопотанням представника відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» ухвалою суду від 16 липня 2018 року вирішено судовий розгляд справи проводити в режимі відеоконференцзвязку з приміщення Луцького міськрайонного суду Волинської області. Ухвалою суду по справі від 27 вересня 2018 року, з метою забезпечення доказів, за заявою позивача, витребувано з виконавчої служби матеріали виконавчого провадження по виконанню оспорюваного виконавчого напису. Ухвалою суду від цього ж числа за заявою позивача витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] копію нотаріальної справи про видачу даного виконавчого напису. Ухвалою суду від цього ж числа за заявою позивача вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення 20% із заробітної плати [PERSON] за наказом№35 від 14.05.2018 року «Про стягнення», виданого [PERSON], директором приватного акціонерного товариства науково-виробничий комплекс «Мікроклімат» на підставі постанови головного державного виконавця Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області [PERSON] від 02.05.2018р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію,стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні ВП №54827363. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 27 вересня 2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали та просять його задовольнити. В своїх поясненнях послались на обставини, викладені у тексті позовної заяви. Представник відповідача [PERSON] заперечив проти задоволення позову, вважає його безпідставним та просить відмовити у його задоволенні. Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] та Володимир-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 13.09.2006 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №VOJWRK110111770, відповідно до умов якого [PERSON] надав йому кредит у розмірі 4050 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 15.09.2008 року. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 травня 2012 року у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» з нього стягнуто в користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 20899 грн. За заявою представника ПАТ «Приватбанк» [PERSON] 04 липня 2012 року відповідно до рішення суду видано виконавчий лист. Однак з моменту прийняття ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 26 вересня 2012 року про залишення без змін ухвали апеляційного суду від 14.06.2012 року, а його касаційної скарги-без задоволення, жодного виконавчого провадження про стягнення заборгованості за кредитом не відкрито, про стягнення боргу його не повідомляли ні стягувач, ні органи виконавчої служби. 23.06.2017 року за заявою ПАТ КБ «Приватбанк» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за № 6052 про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № VOJWRK110111770 від 13 вересня 2006 року. Як встановлено судом, даний виконавчий напис ПАТ КБ «Приватбанк» було направлено в ВДВС Володимир-Волинського МРУЮ. 04 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем ВДВС Володимир-Волинського МРУЮ [PERSON] було відкрито виконавче провадження № 54827363 з виконання даного виконавчого напису. Як свідчать матеріали справи, про наявність існуючої заборгованості по кредитному договору позивачу стало відомо 16.05.2018 року з відповіді державної виконавчої служби. Аналіз наявних у справі матеріалів, свідчить про порушення банком та нотаріусом процедури та порядку вчинення виконавчого напису. Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобовязаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах, встановлених договором. Згідно зі ст.ст.526, 530 цього Кодексу зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог цивільного законодавства та у встановлений зобовязанням строк. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок), перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.п.3.1, 3.2, 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Пунктами 1, 2 Переліку документів передбачено, що такими документами є: 1) Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. 2) Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що нарахована банком заборгованість не є безспірною. Так в ході розгляду справи встановлено, що рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 травня 2012 року у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» з нього стягнуто в користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 20899 грн. За заявою представника ПАТ «Приватбанк» [PERSON] 04 липня 2012 року відповідно до рішення суду видано виконавчий лист. З моменту прийняття ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 26 вересня 2012 року про залишення без змін ухвали апеляційного суду від 14.06.2012 року, а касаційної скарги [PERSON] - без задоволення, жодного виконавчого провадження про стягнення заборгованості за кредитом не відкрито, про стягнення боргу його не повідомляли ні стягувач, ні органи виконавчої служби. Із виконавчого напису нотаріуса вбачається що ним було визначено до стягнення суму, що підлягає стягненню, яка складає 24883,77 гривень, з урахуванням: - \~ \~ \~ \~ заборгованість за відсотками кредиту у розмірі - 8608,69 грн.; - \~ \~ \~ \~ заборгованість з комісії у розмірі - 718,28 грн.; - \~ \~ \~ \~ заборгованість з пені у розмірі - 15556,80 грн.; Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 гривень 00 копійок. Дана заборгованість обчислена за період 3897 днів, а саме: з 13.09.2006 року по 15.05.2017 року. Отже, як за рішенням суду так і за виконавчим написом стягнуто одну і ту ж саму заборгованість за тілом кредиту. З матеріалів, витребуваних у державного виконавця вбачається, що нарахована банком сума заборгованості не є безспірною. У пункті 5 заяви стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» від 21.09.2017року до виконавчої служби вказано на термін предявлення виконавчого документа- три роки,однак від набрання судовим рішенням (ухвалою апеляційного суду Волинської області від 14 червня 2012 року) трирічний строк предявлення до виконання виконавчого документа (отриманого стягувачем 04.07.2012р. виконавчого листа) сплив 14 червня 2015 року, що перевищує трирічну позовну давність, що прямо суперечить вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1. глави 16 розділу ІІ Порядку. Судом встановлено, що виконавчий напис був вчинений нотаріусом з порушенням процедури. За змістом п.2.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих банком повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. З матеріалів нотаріальної справи, витребуваної у нотаріуса, вбачається, що письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором банк надіслав [PERSON] 11.06.2017 року (докази про її одержання позивачем відсутні), заяву до нотаріуса подав 23.06.2017 року, а виконавчий напис нотаріус вчинив в той же день, 23 червня 2017 року, тобто без дотримання встановленого тридцятиденного строку, що також є порушенням законодавства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Так, ч.12 ст.28 ЦПК України передбачено розгляд справ за позовами до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог ст.50 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спір про право, який грунтується на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядається судом за позовом боржника до стягувача. За таких обставин, суд вважає, що нормами чинного законодавства України передбачено такий спосіб захисту порушеного права як визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити. Оскільки належним відповідачем у справах про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є стягувач, суд відповідно до вимог ст.141 ЦПК України присуджує з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь позивача судовий збір у сумі 1409 грн. 60 коп. В компенсації витрат на правову допомогу суд відмовляє, оскільки на їх підтвердження позивачем не надано відповідних платіжних документів, що підтверджують їх сплату. З огляду на вищенаведене,

Outcome: approved