Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяву, щоб справу розглянули без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяву, щоб справу розглянули без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ №024111 від 20.03.2003 року виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області 18.03.2006 року в с. Кам'яногірка Оратівського району Вінницької області помер батько позивача [PERSON]. [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємцем першої черги за законом, згідно ст. 1261 ЦК України є позивач - [PERSON]. До осіб, які згідно ст. 1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадщині належала мати позивача [PERSON], яка спадщину не прийняла та померла 20.01.2010 року, згідно свідоцтва про смерть серії 1-АМ №159917 від 21.01.2010 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-УР №666975 від 17.09.1960 року [PERSON] народилася [INFO] матір'ю якої є [PERSON], батьком - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-АМ №479193 від 19.12.1982 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], після чого прізвище позивача змінено на [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) площею 3,7174 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області. Право на земельну частку (пай) [PERSON], розпорядженням Оратівської РДА від 23.01.2008 року №39 "Про затвердження розміру та вартості земельної частки (паю), схеми поділу земель, що підлягають паюванню, та технічної документації по передачі земельних часток (паїв) з виготовленням державних актів на право власності на земельну ділянку на теритрії [PERSON] сільської ради", додатком до протоколу розподілу земельних часток (паїв) по [PERSON] сільській раді Оратівського району Вінницької області від 12.08.2007 року, де за №216 вказано [PERSON], номер земельної ділянки 247. Відповідно до списку померлих громадян, яким не видаються державні акти на право власності на землю на території [PERSON] сільської ради, що є додатком до розпорядження голови райдержадміністрації від 23.01.2008 року №39, де за №22 вказано [PERSON], номер паю 246, загальна площа 3,7174 га. Відповідно до довідки №31-28-0.3.-593/2-15 від 28.08.2015 року виданого відділом Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області середній розмір земельної частки (паю)по САТ "Скоморошківське" с. Скоморошки Оратівського району Вінницької області становить 3,68 ум. кад. га. Середня нормативна грошова оцінка земельної частку (паю) на 2015 рік - 96921 грн. На день смерті [PERSON] 18.03.2006 року - 36223 грн. При цьому, сертифікати на право на земельну частку (пай) по САТ "Скоморошківське" не видавалися. Державний акт на право власності на землю на ім'я [PERSON] не видавався. Відповідно до списків померлих громадян затверджених розпорядженням голови Оратівської райдержадміністрації №39 від 23.01.2008 року [PERSON] належить земельна ділянка №246 площею 3,7174 га. Відповідно до довідки №1066 від 04.10.2007 року виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області про те, що в акті розподілу земельних часток (паїв) між власниками земельних сертифікатів не поставлено підписи в зв'язку з тим, що вони померли в період між складаннями списку громадян, які мають право на земельну частку пай та до моменту розподілу земельних сертифікатів із земель [PERSON] сільської ради сільської ради Оратівського району Вінницької області за №22 зазначено [PERSON], № за списком 215, № земельної ділянки 246. Юридично оформити прийняття спадкового майна позивач [PERSON] позбавлена можливості, оскільки за життя спадкодавця не було виготовлено правовстановлюючого документу на земельну (частку), тому змушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1258, 1261 ЦК України,

Outcome: approved