Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат „Запоріжсталь", Приватного акціонерного товариства „Запоріжвогнетрив" про відшкодування моральної шкоди у зв`язку із втратою працездатності, солідарно у розмірі 60 000 грн. 11.01.2021 року позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» одноразову грошову суму 52620 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, з ПАТ «Запоріжвогнетрив»- 7380 грн. завданої моральної шкоди. Також просив стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу. Позов обґрунтував тим, що він, з 25.08.1999 року по 31.01.2018 року працював в ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на посаді «вогнетривник», має стаж роботи 18 років 05 місяців 27 днів. 31.01.2018 року із вказано підприємства його звільнено та переведено на роботу до ПАТ «Запоріжвогнетрив» на посаду «вогнетрив ник», де він працював до 03.09.2020 року- 2 роки 5 місяців і був звільнений на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України- виявлення невідповідності виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я. Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання від 25.06.2020 року, протокол № 936, виданим ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини», йому встановлено професійні захворювання. Відповідно до довідки ОМСЕК № 1 м. Запоріжжя 12 ААБ № 659166 від 10.08.2020 року, йому встановлено 3 групу інвалідності внаслідок професійного захворювання з втратою 60 % професійної працездатності з 10.08.2020 року до 10.08.2022 року. Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 24.07.2020 року, складеного Головним управлінням держпраці у Запорізькій області, умови і характер праці на зазначених підприємствах за займаними посадами відповідають класу 3, ступеня особливо шкідливі та особливо важкі), згідно Державних санітарних норм та правил „Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу", затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 року № 248, зареєстрованими Міністерством юстиції України від 06.05.2014 року за № 472/25249. Відповідно до цього ж Акту, причинами виникнення професійного захворювання визначено: наявність на робочому місці вогнетривника ПАТ „Запоріжсталь" та ПРАТ „Запоріжвогнетрив" [PERSON] шкідливих виробничих факторів, які, як вбачається по багатьом факторам, перевищують нормативні, іноді в десятки разів. Також статистика показала, що такі випадки не є одиночними. Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ № 659166 від 10.08.2020 року, йому встановлено третю групу інвалідності, з причини професійного захворювання та визначено втрату професійної працездатності 60 процентів. Вважає, що таким чином встановлено безумовний зв`язок між виникненням у нього професійних захворювань і роботою на протязі 20 років 10 місяців 27 днів в умовах впливу шкідливих факторів в мартенівському цеху на підприємствах відповідачів. Отримання ним професійного захворювання призводить до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Просив суд стягнути з Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат „Запоріжсталь" на його користь моральну шкоду у зв`язку із ушкодженням здоров`я 26310 (двадцять шість тисяч триста десять) грн.та витрати на правничу допомогу; стягнути з Приватного акціонерного товариства „Запоріжвогнетрив" на його користь моральну шкоду у зв`язку із ушкодженням здоров`я 3690 грн. та витрати на правничу допомогу. Ухвалою суду від 30.10.21020 року по справі відкрито провадження, визначено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, встановлено строк для подачі відзивів0 на позов та відповіді на відзиви. 11.01.2021 року позивач [PERSON] подав до суду уточнену позовну заяву ( а.с.58). 12.01.2021 року відповідачем Публічним акціонерним товариством Запорізький металургійний комбінат „Запоріжсталь" надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає у повному обсязі та вважає, що позивачем не доведено наявність причинного зв`язку між спричиненою йому моральною шкодою та діями або бездіяльністю відповідача, оскільки відсутні докази наявності у позивача професійних захворювань за період роботи на підприємстві та до часу звільнення. Позивач був ознайомлений з умовами праці, які відносяться до шкідливих, та свідомо вирішив працювати в таких умовах. Крім того, позивач кожний рік проходив періодичний медичний огляд та визнаний придатним до виконання роботи. Жодної інформації щодо виявлення у нього будь-яких профзахворювань, не має. Вважає позовну заяву не обґрунтованою та безпідставною, тому просить у задоволенні позову відмовити ( а.с.64-72). 12.01.2021 року відповідачем - приватним акціонерним товариством „Запоріжвогнетрив" надано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що позивачем не надано доказів, що підтверджують наявність причинного зв`язку між отриманою позивачем моральною шкодою і протиправними діями відповідача, а також наявність вини підприємства в заподіянні моральної шкоди, оскільки на даному підприємстві позивач працював лише з 31.01.2018 року по 03.09.2020 року, звільнений за станом здоров`я. Також позивач був обізнаний про шкідливі фактори, що присутні на його робочому місці, добровільно, без примусу погодився виконувати роботу. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю ( а.с. 96-100). 14.01.2021 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Біліченко О.О. надано відповіді на відзив відповідачів, яка ґрунтується на доводах, викладених позивачем у позові та уточненій позовній заяві ( а.с. 117-126). 18.02.2021 року ПАТ ЗМК «Запоріжсталь» подало заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву ( а.с. 131-133). У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Суду пояснив, що він працював на ПАТ ЗМК «Запоріжсталь» з серпня 1999 року по 2018 рік, на ПАТ «Запоріжвогнетрив» з 2018 року по 03.09.2020 року. Хворіти почав, приблизно з 2015-2016 років, але продовжував працювати. З роботи його звільнили, бо він не пройшов медичний огляд за станом здоров`я, М`ЕК встановлено йому третю групу інвалідності з втратою працездатності 60%. Завдана йому моральна шкода полягає у втраті працездатності, постійному відчутті болю, порушено сон, бо він майже не спить, він задихається при ходьбі, яка сковує рухи, постійно відчуває болі у суглобах. Просив задовольнити його позовні вимоги за уточненою позовною заявою. Представник позивача [PERSON] - адвокат Біліченко О.О. у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача ПАТ Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»- Коваленко Ю.М. проти задоволення позову заперечував у повному обсязі, оскільки втрата працездатності позивачу була встановлена через два роки після його звільнення з підприємства. За період роботи він не повідомляв роботодавця про наявність у нього будь-яких захворювань, при цьому кожного року проходив періодичний медичний огляд. Завдання позивачеві моральної шкоди не доведено, не доведено витрати на правничу допомогу, а зазначена сума таких витрат є явно завищеною. Просив відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача ПАТ «Запоріжвогнетрив» заперечує проти задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, оскільки при переведенні його на роботі до ПАТ «Запоріжвогнетрив», позивач приховав дійсний стан свого здоров`я, про наявність шкідливих умов праці був обізнаний. Працював на підприємстві нетривалий час- 1 рік та 7 місяців. Просив залишити позовні вимоги позивача без задоволення у повному обсязі. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідачів, розглянувши подані сторонами докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] з 25.08.1999 року по 31.01.2018 року працював у ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на посаді «вогнетривник», має стаж роботи 18 років 05 місяців 27 днів ( а.с. 10-11, 73,76). 31.01.2018 року із вказано підприємства його звільнено та переведено на роботу до ПАТ «Запоріжвогнетрив» на посаду «вогнетривник», де він працював до 03.09.2020 року, має стаж роботи на даному підприємстві - 2 роки 5 місяців, і був звільнений на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України- виявлення невідповідності займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи ( а.с. 76, 103,104,105). Як вбачається з копії акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 24.07.2020 року, внаслідок тривалого стажу роботи [PERSON] в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПАТ ЗМК «Запоріжсталь» ( 18 років 05 місяців 27 днів) та на ПРАТ «Запоріжвогнетрив» ( 02 роки 5 місяців), причина виникнення хронічного професійного захворювання- наявність на робочому місці вогнетривника ПАТ ЗМК «Запоріжсталь» та ПРАТ «Запоріжвогнетрив» [PERSON] шкідливих виробничих факторів: -концентрація кремнію діоксин з вмістом у пилу 10-70% - 64.0-84.6 мг/м.куб. при ГДК- 2.0 мг/м. куб; -концентрація кремнію діоксин з вмістом у пилу 2-10% - 96.2 мг/м.куб. при ГДК- 4.0 мг/м. куб; - концентрація хрому оксид- 1.54 мг/ м.куб. при ГКД- 1.0/ м. куб.; - концентрація анті гідрид хромовий- 0.013-о.014 мг/м.куб. при ГДК- 0.01 мг/м.куб; - концентрація анті гідрид сірчистий- 5.52-13.6 мг/м.куб при ГДК- 10.0 мг/м.куб.; - концентрація азоту діокссид- 1.06-3.06 мг/м.куб. при ГДК- 2.0 мг/м.куб.; - концентрація заліза оксид-іокссид- 8.45-15.0 мг/м.куб. при ГДК- 6.0 мг/м.куб.; - шум- 87-92 дБ «А» при ГДР- 80 дБ «А»; - маса вантажу, що підіймається та переміщається- 22.5-32 кг при нормі 30 кг; - статичне навантаження при утриманні вантажу двома руками- 146174-228828 кг*с при нормативному значенні 43000-97000 кг*с; - знаходження у вимушеному положенні 23.8-45.2% тривалості зміни ( а.с.18-22). Внаслідок шкідливих умов праці, відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ № 659166 від 10.08.2020 року, [PERSON] встановлено третю групу інвалідності, з причини професійного захворювання ( а.с.31). Довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, по треби у наданні медичної та соціальної допомоги серії [NUMBER] від 10.08.2020 року, [PERSON] визначено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках- 60 (шістдесят) відсотків ( а.с. 32). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно з частинами першою та третьою статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Частиною першою статті 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав, що призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як роз`яснено у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Під час судового розгляду судом встановлено, що хронічні професійні захворювання позивача, які завдають йому фізичного болю та душевних страждань, виникли з вини ПАТ ЗМК „Запоріжсталь" та ПРАТ „Запоріжвогнетрив", якими було допущено перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу. Право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло з 10.08.2020 року - з дня встановлення висновком МСЕК втрати працездатності, тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав, на підставі положень статті 237-1 КЗпП України для відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок професійного захворювання, і стягнення моральної шкоди з роботодавців - ПАТ „Запоріжсталь" та ПРАТ „Запоріжвогнетрив". При цьому суд, погоджується з доводами позивача щодо визначених часток, які повинні компенсуватися відповідачами, з урахуванням пропорційності часу роботи позивача на кожному підприємстві, зокрема з урахуванням його трудового стажу на ПАТ „Запоріжсталь" - 18 років 05 місяців 27 днів або 6734 календарних дні; на ПРАТ „Запоріжвогнетрив"- 02 роки 05 місяців, або 945 календарних днів, що складає відповідно 87,7 % та 12,3 % від загального стажу роботи в указаних шкідливих умовах. При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує обставини, які мають суттєве значення: характер, глибину і обсяг фізичних та душевних страждань, яких [PERSON] постійно зазнає у зв`язку із хронічними професійними хворобами, значний відсоток втрати працездатності (60 %), тяжкість вимушених змін його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Вказаний вище висновок узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.12.2018 року у справі № 210/5258/16-ц (провадження № 14-463цс18) у постанові від 23.01.2019 року у справі № 210/2104/16-ц (провадження № 14-597цс18) та у постанові від 20.11.2019 року у справі № 210/3177/17 (провадження № 14-288цс19). При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, а тому приходить до висновку про стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 30 000 грн. Таким чином, стягненню з Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат „Запоріжсталь" на користь [PERSON] підлягає сума моральної шкоди у розмірі 26 310 грн., з Приватного акціонерного товариства „Запоріжвогнетрив" підлягає стягненню моральна шкода у зв`язку із отриманим професійним захворюванням у розмірі 3690 грн. З урахуванням вказаного вище, позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, слід задовольнити частково. Щодо позовних вимог позивача [PERSON] про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу, необхідно зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За приписом п.2 частини другої ст. 141 цього Кодексу судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові. Згідно положень с.1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результати розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу надання послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до п.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт( наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт ( надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та ( або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару ( фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо, визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі ( складання позовної заяви, надання консультацій). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входять до предмету доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку ( квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Враховуючи вказане вище, оцінивши, надані позивачем та його представником- адвокатом докази у цій частині позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги позивача у частині відшкодування витрат на правничу допомогу, підлягають задоволенню та з урахуванням часток, розмір яких зазначено вище, з ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» на користь [PERSON] необхідно стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 7893 грн., з ПАТ «Запоріжвогнетрив»- 1107 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача при подачі позову до суду, звільнено від сплати судового збору, на користь держави з відповідачів необхідно стягнути суму судового збору, а саме по 454 грн. з кожного відповідача окремо, з урахуванням частини задоволених позовних вимог.

Outcome: partial