Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь її середній заробіток за весь час затримки виплати належної останній вихідної допомоги при звільненні за період з 11.02.2019 ( день звільнення) по 06.03.2020 (день фактичного розрахунку) в сумі 54 980,64 грн. та покласти на відповідача судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до наказу відділу освіти Городенківської РДА № 84-к від 01.09.2011 позивач призначена на посаду економіста групи централізованого господарського обслуговування відділу освіти Городенківської РДА та працювала на вказаній посаді у період часу з 01.09.2011 по 11.02.2019. У подальшому, згідно наказу відділу освіти Городенківської РДА № 119/01-4 від 13.05.2016 група централізованого господарського обслуговування була реорганізована шляхом перетворення у технічну господарську групу при відділі освіти без статусу юридичної особи. наказом відділу освіти Городенківської РДА № 122/01-4 від 17.05.2016 "Про попередження про можливе вивільнення працівників групи централізованого господарського обслуговування у зв`язку із реорганізацією даної установи" затверджено штатний розпис технічної господарської групи при відділі освіти та повідомлено працівників групи централізованого господарського обслуговування про наступне можливе вивільнення у зв`язку із реорганізацією установи. В той же час, відповідно до наказу відділу освіти Городенківської РДА № 20/01-5 від 27.04.2016, позивач у період часу з 28.04.2016 по 10.02.2019 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, що підтверджується довідкою відділу освіти Городенківської РДА № 159/03 від 13.02.2019. 11.02.2019 відповідно до наказу № 05-1-К/03-01 від 11.02.2019 "Про звільнення [PERSON] ", позивача було звільнено з роботи у зв`язку із реорганізацією даної установи на підставі п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України. При цьому, усупереч вимогам ст.44 Кодексу законів про працю України позивачу не була виплачена вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. У зв`язку із цим, 07.02.2020 позивачка звернулась із заявою до відділу освіти Городенківської РДА. У відповідь на вказану заяву позивач отримала лист відділу освіти Городенківської РДА від 17.02.2020 № П-01/04/01-08, яким її повідомлено, що внаслідок упущення в наказі № 05-1-К/03-01 від 11.02.2019 "Про звільнення [PERSON] " не було зазначено пункт про виплату вихідної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати. Крім того, у вказаному листі зазначено, що позивачу буде виплачено вихідну допомогу з 11.02.2020, відповідно до наказу відділу освіти Городенківської РДА № 09-К/03-01 від 11.02.2020 "Про виплату вихідної допомоги [PERSON] " 06.03.2020 позивачу виплачено вихідну допомогу у розмірі 4 221,42 грн. Враховуючи, що сума належної позивачу вихідної допомоги відповідачем була виплачена із затримкою більше одного року та з огляду на положення ст.116-117 КЗпП України, 11.03.2020 позивач знову звернулась до відповідача із заявою про виплату їй середнього заробітку за весь час затримки виплати вихідної допомоги по день фактичного розрахунку, тобто за період з 11.02.2019 о 06.03.2020. При цьому, не дивлячись на те, що вказана заява у відділі освіти Городенківської РДА зареєстрована ще 11.03.2020, станом на момент звернення до суду із даною позовною заявою, відповіді на свою заяву позивач так і не отримала. Таким чином, своєю протиправною бездіяльністю, яка дістала свій вираз у несвоєчасній виплаті суми вихідної допомоги при звільненні, відповідач порушив конституційне право позивача на своєчасне одержання винагороди за працю та порушив строки розрахунку при звільненні працівника, встановлені ст.116 КЗпП України. Крім того, позивач має на утриманні трьох малолітніх дітей і невиплата протягом тривалого часу (більше року) належної позивачу суми вихідної допомоги в сукупності із такою обставиною як звільнення працівника за ініціативою роботодавця на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, поставила позивача у скрутне економічне та матеріальне становище. Позивач та представник позивача-адвокат Тарасенко В.С. в судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. також, представник позивача та позивач не заперечили щодо розгляду справи у відсутності представника відповідача з ухваленням заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання призначене по справі на 17.06.2020, не з`явився, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений у встановленому законом порядку. 16.06.2020 через канцелярію суду від начальника відділу освіти С.Івасюк поступила заява про перенесення судового засідання по справі, яке відбудеться 17.06.2020 у зв`язку з тим, що представник відділу освіти райдержадміністрації Войтович М.В. перебуває у щорічній основній відпустці. Розгляд справи було відкладено на 21.07.2020 про що повідомлено відповідача. Однак, в судове засідання 21.07.2020 представник відповідача знову не з`явився, через канцелярію суду 21.07.2020 від начальника відділу освіти Івасюк С. поступила заява про відкладення судового засідання по справі у зв`язку із тим, що представник відділу освіти райдержадміністрації Войтович М.В. перебуває у відрядженні в м. Івано-Франківськ на кількаденному семінарі для працівників державних установ. Розгляд справи втретє було відкладено на 09.09.2020 про що повідомлено відповідача. Проте, в судове засідання 09.09.2020 представник відповідача в черговий раз не з`явився. Через канцелярію суду 09.09.2020 від начальника відділу освіти С.Івасюк поступила заява про перенесення судового засідання 09.09.2020 по справі у зв`язку із тим, що представник відділу освіти райдержадміністрації Войтович М.В. перебуває на даний момент у відпустці. Проте, представником відповідача, який подав клопотання до суду, не подано підтверджуючого документу про неможливість з`явитися в судове засідання представника, який як стверджено в клопотанні перебуває у відпустці чи про неможливість представляти інтереси в суді іншим представником відділу освіти, тобто не наведено підстав для відкладення розгляду справи з поважних причин. Передбачених статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, представника позивача-адвоката Тарасенко В.С., дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до відомостей, внесених до трудової книжки серії [NUMBER] позивачки номер запису 17, [PERSON] 01 вересня 2011 року була призначена на посаду економіста відділу освіти Городенківської РДА група централізованого господарського обслуговування згідно наказу по відділу освіти № 84-к від 01.09.11р. Відповідно до номеру запису 20 даної трудової книжки [PERSON] звільнена з роботи у зв`язку з реорганізацією установи (ст.40 ч.1 КЗпП ) на підставі наказу по в.о. від 11.02.2019 № 05-1-к/03-01. Згідно копії наказу № 05-1к/03-01 від 11.02.2019 відділу освіти Городенківської РДА "Про звільнення [PERSON] " [PERSON] економіста групи централізованого господарського обслуговування (ГЦГО), звільнено з посади з 11 лютого 2019 року у зв`язку із реорганізацією даної установи (ст.40 ч.1 КЗпП України). Із копії заяви позивачки від 07.02.2020 вбачається, що [PERSON] зверталася із заявою до начальника відділу освіти Городенківської РДА Івасюк С.С. про надання їй письмової відповіді чи було нараховано та виплачено їй вихідну допомогу при звільненні, яка гарантована ст.44 КЗпП України та виплачується працівникові у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Копією повідомлення начальника відділу освіти С.Івасюк №П-01/04/01-08 від 17.02.2020 підтверджується, що відповідно до наказу відділу освіти райдержадміністрації № 09-К/03-01 від 11.02.2020 «Про виплату вихідної допомоги [PERSON] » [PERSON] буде виплачено вихідну допомогу з 11.02.2020, оскільки через упущення у наказі № 05-1-К/03-01 від 11.02.2019 «Про звільнення [PERSON] » не було зазначено пункт про виплату вихідної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати. Копію даного повідомлення та копію наказу від 11.02.2020 № 09-К/03-01 "Про виплату вихідної допомоги [PERSON] " позивачка отримала наручно 19.02.2020. Із виписки по картковому рахунку позивачки за період 01.02.2019-09.03.2020 вбачається, що на рахунок позивачки 06.03.2020 поступили кошти в розмірі 4221,42 грн. - "зарплата відділ освіти Городе". З наведеного слідує, що середня заробітна плата позивачки у відділі освіти Городенківської РДА становила 4221,42 грн., оскільки іншого обгрунтування розміру зарплати сторонами не наведено. Враховуючи порушення відповідачем строків виплати позивачці вихідної допомоги при звільненні, відповідач зобов`язаний виплатити останній середній заробіток за весь час затримки, а саме з 11.02.2019 по 06.03.2020. Позивачка зверталася із заявою до відділу освіти Городенківської РДА про виплату їй середнього заробітку за весь час затримки виплати вихідної допомоги по день фактичного розрахунку, тобто за період з 11.02.2019 (день її звільнення) по 06.03.2020 (день фактичного розрахунку) та видати довідку про розмір її середнього заробітку із зазначенням у довідці розміру нарахованої заробітної плати за два останні місяці, що передували дню звільнення та розміру її середньоденної зарплати. дану заяву відділ освіти отримав 11.03.2020. Проте, відповідь позивачка не отримала по даний час. Відповідно до ст. 94 КЗпП заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч.1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП. Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому, провадиться в день звільнення, або якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Частиною 1 ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Порядок розрахунку середнього заробітку передбачений постановою КМУ від 8 лютого 1995 р. N 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати". Відповідно до абз. 3 п. 3 розділу ІІІ вказаного вище Порядку усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки. Як вбачається із розрахунку суми середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги при звільненні, здійсненого позивачкою у відповідності до вимог Порядку, сума середнього заробітку за час затримки виплати належної позивачці суми вихідної допомоги при звільненні, а саме за період часу з 11.02.2019 р. по 06.03.2020 (день фактичного розрахунку) становить 54 980,64 грн. (205,92 грн. середньоденна заробітна плата * 267 кількість робочих днів). Відповідач отримавши копію позовної заяви з додатками до неї не надав жодних заперечень проти позову в тому числі, щодо розрахунку позивачем суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. За таких обставин, оскільки з вини відповідача порушено, визначені ст. 116 КЗпП України строки виплати позивачці належних їй сум при звільненні, відповідач зобов`язаний у відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України сплатити позиваці середній заробіток за весь час затримки виплати цієї суми, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середня заробітна плата за час затримки виплати належної останній вихідної допомоги при звільненні в межах заявлених вимог в сумі 54980,64 грн. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача слід стягнути в користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн., які були позивачкою сплачені відповідно до квитанції про сплату № 89157, яка знаходиться в матеріалах справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved