Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ "ЛІГАЛ" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначив, що він перебував у трудових відносинах з відповідачем: працював водієм автотранспортних засобів з 05.06.2012 р. по 29.11.2013 р. За час роботи утворилась заборгованість по заробітній платі за період з липня 2012 року по листопад 2013 р. у сумі 31676 грн. Вказана заборгованість з моменту звільнення до теперішнього часу відповідачем не виплачена. Посилаючись на вимоги ст.ст. 116, 117 КЗпП України, позивач просить суд стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ "ЛІГАЛ" на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 31676 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Позивач та його представник до судового засідання не зявились, про слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Надали суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутності, заявлені [PERSON] позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, відповідно до вимог абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, представника повторно в судове засідання не направив, не повідомивши про причини неявки. Від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами ч.\~1 ст.\~224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Як встановлено під час розгляду справи [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ "ЛІГАЛ". Наказом № 39-вк від 05.06.2012 року позивача було прийнято на посаду водія автотранспортних засобів вказаного підприємства, а наказом № 92-к від 29.11.2013 р. звільнено з вказаної посади за згодою сторін відповідно до вимог п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 4-5). При звільненні з підприємства остаточний розрахунок по заробітній платі з позивачем проведений не був. Заборгованість по заробітній платі період з липня 2012 року по листопад 2013 р. складає 31676 грн. (а.с. 9). Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частиною першої ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок (ч. 1 ст. 116 КЗпП України). З урахуванням викладеного, з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за період з липня 2012 року по листопад 2013\~р. у сумі 31676 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Тому, заявлений [PERSON] позов про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненніпідлягає задоволенню. Розраховуючи суму середнього заробітку, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 5 розд. ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (далі ? Порядок), основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку). Середньомісячне число робочих днів розраховується шляхом ділення на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку). При обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу окремі види виплат, визначені розділом ІІІ Порядку, не підлягають урахуванню, зокрема одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо. Кількість робочих днів у жовтні 2013 року становила 23, у листопаді 2013 року становила 21 робочий день. Середньоденна заробітна плата [PERSON] за два повних робочих місяця до звільнення складає: (2000 грн. + 2000 грн.) / (23 р.д. + 21 р.д.) = 90,91 грн. Загальна кількість робочих днів з 30.11.2013\~р. до 07.08.2015\~р. (день ухвалення судом рішення) відповідно до відомостей, викладених у листах Міністерства соціальної політики України від 09.09.2014 р. № 10196/0/14-14/13 та від 04.09.2013 р. № 9884/0/14-13/13 складає 420 робочих днів. Отже, сума середнього заробітку за весь час затримки розрахунку з позивачем, складає з розрахунку: 90,91 грн. (середньоденна заробітна плата) х 420 (робочих дня) = 38182,20 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивача при поданні позову було звільнено від сплати судового збору. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат (ч. 2 ст. 88 ЦПК України). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 627,56 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved