Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 03 жовтня 2013 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. За час подружнього життя у сторін народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] проживає разом з дитиною окремо від відповідача. Станом на день звернення до суду з даною позовною заявою, нею також подано позовну заяву до Городенківського районного суду Івано-Франківської області про розірвання шлюбу. Спільна дитина сторін є інвалідом від народження. Через важке фінансове становище не має змоги самостійно утримувати дитину, відповідач від виконання своїх бітьківських обов`язків ухиляється, фінансової допомоги на утримання дитини не надає, а тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, що є найбільш доцільним та необхідним для забезпечення мінімального рівня матеріально- побутового забезпечення та повноцінного розвитку дитини. 16 жовтня 2020 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, обгрунтувавши його тим, що він протягом останнього часу з позивачкою не проживають однією сім`єю, проте надає допомогу позивачці та їхній спільній дитині, а саме надає грошові кошти на утримання дитини, купує цінні та дороговартісні речі для дитини, здійснює покупки харчування для дитини та необхідний одяг. Окрім того зазначає, що намагається цікавитись життям та здоров`ям дитини та при потребі та вимозі позивача погоджується надавати матерільну допомогу на утримання дитини, оплачувати додаткові витрати на утримання дитини. Працює позмінно оператором заправних станцій на ТОВ "НК ВАЛЕНСІЯ", дохід нестабільний. Проживає разом з батьками, які є пенсіонерами та потребують його матеріальної підтримки. Визнає та погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн., щомісячно. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Також суду пояснив, що позивач займається підприємницькою діяльністю та отримує дохід у розмірі 8000 гривень на місяць. Щомісячно витрачає на утримання дитини 5000-6000 гривень. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на поданий відзив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі та є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] . Згідно посвідчення Серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , є дитиною-інвалідом до 18 років. [PERSON] призначена опікуном дитини-інваліда з дитинства. Призначено державну соціальну допомогу з 17.06.2016 року по 15.06.2021 року в сумі 1405 грн. З виписки із медичної карти амбулаторного хворого №149/20 встановлено, що з 22.09.2020 року по 02.10.2020 року [PERSON] перебувала на лікуванні. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Згідно копії довідки виданої виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради Івано-Франківської області від 09.10.2020 року №404 до складу сім`ї [PERSON] входять: дочка [PERSON] , 2015 року народження; батько [PERSON] , 1959 року народження; мати [PERSON] , 1959 року народження. З копії довідки про доходи №26 від 13.10.2020 року вбачається, що [PERSON] з 17.01.2020 року працює в ТзОВ "НК "ВАЛЕНСІЯ". Загальна сума доходу за період з 01.01.2020 року по 30.09.2020 року складає 76 816,61 грн.; загальна сума утриманого податку на ДФО становить 13 827,52 грн. Згідно довідки від 20.10.2020 року №27 виданої ТзОВ "НК ВАЛЕНСІЯ" [PERSON] , не працює оператором заправних станцій у ТОВ "НК "ВАЛЕНСІЯ" з 20.10.2020 року (Наказ про звільнення №47/к від 20.10.2020 року). З довідки виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Городенківської районної Державної адмінстрації від 22.10.2020 року дохід [PERSON] з квітня 2020 року по вересень 2020 року становить 12 492,00 грн. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи матеріальне становище сторін ( відповідач на час розгляду справи не працює) та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 23 вересня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Посилання відповідача про те,що він проживає разом з батьками, які є пенсіонерами та потребують його матеріальної підтримки, не може бути прийнято судом до уваги, оскільки батьки відповідача отримують пенсію. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. з відповідача в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial