Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

09.02.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 13 жовтня 2008 року в розмірі 51367,43 грн., а також судовий збір в сумі 1600,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 13 жовтня 2008 року позичальник [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у Статуті ПАТ КБ «ПриватБанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. В порушення умов кредитного Договору, станом на 31 жовтня 2016 року відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 жовтня 2008 року у загальному розмірі 51367,43 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 6170,57 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 39712,70 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 2800,00 грн.; а також штрафи відповідно до Умов кредитного договору: штрафу (фіксована частина) 250,00 грн., штрафу (процентна складова) 2434,16 грн. До теперішнього часу відповідач [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 жовтня 2008 року у добровільному порядку не погасив, тому позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомлено, проте на адресу суду подано заяву, в якій представник позивача [PERSON] просить розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та наполягають на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві та наданих письмових поясненнях (а.с.49-54,101). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, проте надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, просить відмовити у задоволення позовних вимог у повному обсязі та підтримує раніше подані письмові заперечення, в яких наголошує про безпідставність позовних вимог позивача та вважає, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем, необґрунтований належними та допустимим доказами та містить намагання позивача стягнути з відповідача безпідставні борги, а також притягнути його до одного й того ж виду юридичної відповідальності за одне й те ж саме правопорушення. Також вважає необгрунтованим розрахунок заборгованості по процентах, які нараховуються відповідно до суми основного боргу, кредитний ліміт також викликає сумніви, та є безпідставною правова підстава нарахування комісії. Крім того, позивачем не надано доказів здійснення платежу і надання кредитних коштів та вважає вимоги ПАТ КБ ПриватБанк такими, що належними і допустимими доказами не доведені, тому просить в задоволенні позову ПАТ КБ ПриватБанк відмовити у повному обсязі (а.с.43-44). Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.11,27,60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Згідно положень ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що згідно з заявою позичальника від 13 жовтня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання банківських послуг, який складається із «Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг», «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів», за яким, позичальник [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,20 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення кредиту повинно здійснюватись щомісячними платежами до 25 числа в розмірі 7 % від суми заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше ніж 50 грн. Підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг №б/н від 13 жовтня 2008 року, позичальник [PERSON] погодився, що ця «Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг» разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», також «Тарифами» складає Договір про надання банківських послуг (а.с.15, 17-22, 55; 57-81). При оформленні кредитної картки позичальник [PERSON] був ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку, та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві про видачу кредиту від 13 жовтня 2008 року (а.с.15 зворот). Згідно наданих позивачем статутних документів, Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на Публічне акціонерне товариство [PERSON] "ПРИВАТБАНК", про шо зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк" в новій редакції (а.с.25). 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вищевказаних змін, що вбачається з відомостей з ЄРДПОУ № ГУС_3384 від 27.12.2016 року (а.с.23). Згідно ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Частиною\~2 ст.6 ЦК України \~передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані \~цими актами. У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України \~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст.627 ЦК України \~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досяглії згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Банк свої зобовязання виконав у повному обсязі та в обумовлений в договорі термін. У свою чергу, відповідач свої зобовязання не виконує, допускаючи прострочення платежів, у звязку з чим, відповідач [PERSON] станом на 31 жовтня 2016 року має заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 жовтня 2008 року у загальному розмірі 51367,43 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 6170,57 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 39712,70 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 2800,00 грн.; а також штрафи, відповідно до Умов кредитного договору: штрафу (фіксована частина) 250,00 грн., штрафу (процентна складова) 2434,16 грн., що вбачається з наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 13 жовтня 2008 року, який міститься в матеріалах справи (а.с.10-13), а також підтверджується детальними виписками по картці/рахунку № 4149437410160244 за період з 01.01.2008 року по 23.05.2017 року (а.с.83-90; 104-132). Наданий позивачем розрахунок відповідачем [PERSON] не визнаний та оспорюється. Заперечення відповідача [PERSON] з приводу необгрунтованого визначенння позивачем розміру основного збору в сумі 6170,57 грн. суд вважає безпідставними, оскільки умовами Договору про надання банківських послуг (п.2.1, 2.3.) визначено, що [PERSON] має право у будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт (а.с.73 зворот). Крім того, п.2.1.1.2.4. Умовами та Правилами надання банківських послуг встановлено, що підписання Договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документального підтвердження. Тому, Банком було неодноразово змінено кредитний ліміт, в тому числі 16.05.2014 року встановлено в розмірі 6180,00 грн. (а.с.14, 82). Відповідно до п. 2.1.1.12.9 «Правил користування платіжною карткою», Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку, зокрема з Картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. На підставі п.1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг», [PERSON] має право на зміну Тарифів. Згідно п. 2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг» Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Згідно п.1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг», у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком масткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. Щодо заперечень відповідача в частині нарахувань заборгованості по процентам, які підраховані до суми основного боргу, суд вважає безпідставними, оскільки жодних належних та допустимих доказів на обгрунтування цих заперечень суду не надано, будь-яких клопотань про призначення по справі експертних досліджень, у тому числі судово-бухгалтерських експертиз, не заявлено та в ході судового розгляду справи відповідачем не доведено. Розмір та строки внесення щомісячних мінімальних обовязкових платежів зазначені в Тарифах, а саме: розмір щомісячного мінімального платежу складає 7 % (з 02.04.2014 року Наказом від 02.04.2014 року розмір платежу було зменшено до 5%) від суми заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше решти заборгованості; строк внесення щомісячного платежу - до 25 числа місяця наступного за звітним. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами і частину заборгованоісті по кредиту (п.2.1.1.12.4). У разі несвоєчасного або не в повному обсязі внесення щомісячного мінімального платежу сума кредиту вважається простроченою. У той же час, суд частково погоджується з даним розрахунком, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.546, ч.3 ст.549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою (штраф, пеня). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). При цьому, Умовами та правилами надання банківський послуг, стягнення комісії не передбачено. Аналізуючи вище вказані вимоги, суд приходить до висновку, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просив застосувати до відповідача [PERSON] подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання - прострочення виконання грошового зобов'язання, що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 21.10.2015 року під час розгляду іншої аналогічної справи. За таких обставин, в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача [PERSON] пені та комісії має бути відмовлено. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] штраф в розмірі 2434,16 грн., відповідно до п.8.6. Умов та Правил надання банківських послуг., та який підлягає стягненню в межах заявлених позивачем позовних вимог, оскільки при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. (фіксована сума) + 5% від суми позову, що становить 2434,16 грн. (6170,57 грн.+39712,70 грн.+2800,00 грн.) *5/100 = 2434,16 грн.). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позичальник [PERSON] дійсно не виконав зобовязання за кредитним договором № б/н від 13 жовтня 2008 року, а тому вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 6170,57 грн., заборгованості по процентам 39712,70 грн. та штраф (фіксована частина) 250,00 гри., штраф (процентна складова) 2434,16 грн., підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені ПАТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки позичальник [PERSON] свої зобовязання за укладеним кредитним договором № б/н від 13 жовтня 2008 року належним чином не виконує, наявна за вищевказаним кредитним договором заборгованість, відповідачем [PERSON] до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, тому заборгованість за вищевказаним кредитним Договором № б/н від 13 жовтня 2008 року, яка виникла станом на 31 жовтня 2016 року, в загальній сумі 48427 (сорок вісім тисяч чотириста двадцять сім) гривень 43 копійки підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судовому порядку. Крім того, відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем та документально ним підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 1600,00 грн. (а.с.1).

Outcome: partial