Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

У грудні 2014 року [PERSON] посилаючись на Закон України "Про захист прав споживачів" звернувся до суду з позовом до ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" і просив стягнути з Відповідача суму вкладу, штрафні санкції та компенсацію за спричинену моральну шкоду на загальну суму в розмірі 158378,34 гривень. В подальшому Позивач зменшив свої позовні вимоги і просив стягнути з Відповідача 8123 гривень (проценти за вкладом), інфляційні втрати в розмірі 18204 грн та три відсотки річних в розмірі 1072 грн за прострочення виконання грошового зобов'язання, а також компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 12277,11 гривень. Свої вимоги Позивач мотивує тим, що 21 липня 2014 року між ним та Відповідачем було укладено депозитний договір "Марафон лояльності - Подвійний дохід Статус 170000 гривень" на суму 170000 гривень на строк до 22 жовтня 2014 року зі сплатою банком процентів із розрахунку 25 % річних. У відповідності до умов договору, як вказує Позивач, банк зобов'язався після закінчення строку дії вкладу перерахувати його а також нараховані проценти на вкладний рахунок, відкритий відповідачем на умовах договору банківського вкладу на вимогу "для виплат". Позивач зазначає, що після закінчення строку дії договору банк вчасно перерахував загальну суму в розмірі 179185,49 гривень на вкладний рахунок, проте з 23.10.2014р. по 20.11.2014р. Позивач зміг отримати з рахунку лише 60500 гривень, а інша частина вкладу з процентами в сумі 118702,23 гривень була виплачена Фондом гарантування вкладів лише 10 лютого 2015 року. Позивач вказує, що оскільки банк продовжував користуватись його коштами в період з 21.10.2014р. по 10.02.2015р., він має сплатити Позивачу згідно з депозитним договором процентну ставку в розмірі 25% за вказаний період, що становить 8123 гривень. Крім того, Позивач посилається на те, що відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України Відповідач з 21.10.2014р. по 10.02.2015р. прострочив виконання грошового зобов'язання в частині повернення суми в розмірі 118695,00 гривень, а тому повинен відшкодувати Позивачу втрати від інфляції в розмірі 18204 гривень та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1072 гривень. Позивач також наполягає на тому, що невиконання Відповідачем своїх зобов'язань з повернення вкладу та нарахованих відсотків спричинило негативний вплив на його психологічний стан, оскільки він весь час переживав і нервував з приводу невизначеності та нестачі коштів на належне утримання своєї родини. Достатньою компенсацією за спричинену моральну шкоду Позивач вважає суму в розмірі 12277,11 гривень. У судовому засіданні Позивач свої уточнені позовні вимоги підтримав. Просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник Відповідача у судове засідання не з'явився, про розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим за згоди Позивача постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 21 липня 2014 року між Позивачем та Відповідачем укладено Договір банківського вкладу "Марафон лояльності_Подвійний дохід Статус ЕПС" №824835/2014 на суму 170000 гривень на строк 13 місяців. Процентна ставка згідно з п.1.5 Договору за перші три місяці дії договору вкладу визначена сторонами на рівні 25% річних, а з четвертого місяця - на рівні 10% річних. Встановлено, що 24 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до банку із заявою про дострокове повернення вкладу та нарахованих відсотків. Протягом жовтня-листопада 2014 року Позивачу частково було повернуто суму заборгованості, проте непогашеною залишалась заборгованість в розмірі 118695,77 гривень. На підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 № 733 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 № 123 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ВіЕйБі Банк", згідно з яким з 21.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "ВіЕйБі Банк". Встановлено, що 10 лютого 2015 року Фонд гарантування вкладів погасив заборгованість ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" перед [PERSON] в сумі 118702,23 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Нормою ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Враховуючи вимогу Позивача від 24.10.2014р. про дострокове повернення вкладу, вимога про стягнення з Відповідача процентів за користування вкладом після 24.10.2014р. є безпідставною, оскільки не відповідає обов'язкам Відповідача за договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Невиконання зобов'язань за договором є правопорушенням. Отже, нарахування санкцій, застосування заходів забезпечення за невиконання згаданих зобов'язань та примусове стягнення на підставі виконавчих документів коштів на виконання таких грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (інших обов'язкових платежів), а також штрафних санкцій, ґрунтується на законі. Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і при порушенні боржником грошового зобов'язання сплачує 3 % річних та індекс інфляції, якщо договором або актом цивільного законодавства не встановлений інший розмір процентів. Із змісту зазначеної норми витікає, що 3 % річних та індекс інфляції стягуються незалежно від вини боржника, так як є платою за користування чужими грошима. Разом з тим, у відповідності до п.5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Таким чином, вимоги Позивача про стягнення з Відповідача штрафних санкцій на підставі ст. 625 ЦК України підлягають задоволенню лише за період починаючи з 25.10.2014р. (початок прострочення виконання грошового зобов'язання) по 21.11.2014р. (день запровадження тимчасової адміністрації). Інші вимоги в частині стягнення штрафних санкцій задоволенню не підлягають. Розрахунок 3% річних здійснюється судом наступним чином: Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів 118685.4925.10.2014 - 21.11.2014283 %273.14 Розрахунок втрат Позивача внаслідок інфляції виглядає так: Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу 25.10.2014 - 21.11.2014118685.491.0192255.02 Що стосується вимог про стягнення з Відповідача компенсації за спричинену моральну шкоду в розмірі 12277,11 гривень, то в даному випадку слід виходити з того, що відносини між сторонами регулюються нормами Закону України "Про банки та банківську систему", а також умовами укладеного між Сторонами договору. При цьому ані Закон, ані Договір не передбачає відповідальності банка за порушення умов договору банківського рахунку у вигляді відшкодування моральної шкоди клієнту. За таких обставин вимоги Позивача в цій частині не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1, 3 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з Відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: partial