Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі - КПТМ "Криворіжтепломережа") 06 серпня 2012 року звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за опалення і гаряче водопостачання, мотивуючи свої вимоги тим, що постійно поставляв відповідачу теплову енергію і гарячу воду, а відповідач оплачував послуги не в повному обсязі, внаслідок чого за період з 01.05.2007 року по 01.05.2011 р. утворилась заборгованість 10 292,25 грн. В зв'язку з цим позивач змушений був звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу, однак на підставі ст. 105-1 ЦПК України, за заявою боржника, ухвалою суду судовий наказ від 28.05.2012 року було скасовано. Після скасування судового наказу заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил, щодо пред'явлення позову. У зв'язку з тим, що заборгованість відповідача перед КПТМ "Криворіжтепломережа" не сплачена, позивач змушений повторно звернутися до суду для захисту своїх прав, але вже у позовному провадженні. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за теплову енергію і гаряче водопостачання в сумі 10292,25 грн. та судовий збір у сумі 214,60 грн. на свою користь. В судовому засіданні представник позивача Варламов М.О. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позові, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представник відповідача [PERSON] вимоги визнала частково, вказавши, що позивач нараховує оплату за послуги, які фактично не надавалися, оскільки підприємство нехтує своїм обов'язком щодо надання послуг із забезпечення відповідача тепловою енергією та гарячим водопостачанням. Так, декілька останніх років протягом опалювального сезону послуги з централізованого опалення надаються в неналежному стані, повітря у квартирі холодне, виникає сирість, якої неможливо позбутися в умовах низької температури повітря. Таким чином, позивач в повному обсязі нараховує оплату за послуги, які надавалися нерегулярно та неналежним чином. Крім того, відповідно до положень ст. 257 ЦК України, позивачем подано позов до суду 06.08.2012 року, тому до відповідача може бути заявлено вимогу лише за період з 06.08.2009 року по 06.08.2012 року, просила застосувати строк позовної давності. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований та є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 4 - довідка ). [PERSON] не в повному обсязі оплачував послуги за опалення і гаряче водопостачання, у зв'язку з чим виникла заборгованість за період з 01.05.2007 року по 01.05.2011 у розмірі 10 292,25 грн. (а.с.4 - розрахунок). 28 травня 2012 року ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, судовий наказ від 02 червня 2011 року, винесений за заявою КПТМ «Криворіжтепломережа» про стягнення із [PERSON] заборгованості в розмірі 10292,25 грн., був скасований (а.с.3 - копія ухвали). Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до положень ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 162 Житлового кодексу України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч.1 ст. 509 ЦК України). Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 3 ст. 118 УПК України позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст.57 ЦПК України). Заперечення представника відповідача щодо надання послуг неналежної якості чи взагалі ненадання, в судовому засіданні не доведені, належних та допустимих доказів суду не надано. Тому оскільки відповідач отримував послуги за теплову енергію та гаряче водопостачання, але не здійснював оплату за надані послуги, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Разом з тим стаття 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно вимог ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позивач не заявив клопотання про поважність причин пропуску строку позовної давності та його поновлення, відповідач наполягає на застосуванні строку позовної давності. За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати строк позовної давності та задовольнити позовні вимоги частково в межах трирічного строку з моменту звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, враховуючи, що цими діями позивача перебіг строку позовної давності було перервано. Судом зроблено розрахунок заборгованості за період з 01.05.2008 р., так як позивач з заявою про видачу наказу звернувся в травні 2011 року, по 01.05.2011 р., який згідно наданого позивачем розрахунку складає 8034,39 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню витрати по справі - судовий збір у розмірі 214,60 грн. (мінімальна ставка судового збору сплачена позивачем при подачі позову до суду).

Outcome: partial