Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

[PERSON] 18.10.2021 р. звернувся із позовною заявою, в якій просить визнати неправомірною відмову районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району у приватизації квартири [ADDRESS] ; зобов`язати районну адміністрацію ЗМР по Шевченківському району провести приватизацію квартири [ADDRESS] на нього за відсутності ордеру про надання вказаної житлової площі. В обґрунтуванні позовних вимог зазначив, що він є наймачем житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується розпорядженням голови районної адмірістрації Запорізької міської Ради по Шевченківському району. У квітні 2021 р. він звернувся до районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району, як органу з приватизації житла з приводу приватизації вказаної вище квартири. Районна адміністрація Запорізької міської Ради по Шевченківському району, не оспорюючи законність його проживання у вказаній вище квартирі, зазначила про неможливість її приватизації з тих підстав, що ордер на квартиру відсутній, а його надання є обов`язковим і заміна ордеру іншим документом не можлива. З метою підготовчки документів для приватизації вказаної квартири, він звернувся до Державного архіву Запорізької області із заявою щодо видачі копії корінця державного ордеру на вказану квартиру або рішення про надання у 1968 р. його дідусеві [PERSON] та бабусі [PERSON] трикімнатної квартири по [ADDRESS] . Листом № 01-32/К-0900 від 28.04.2021 р. йому було повідомлено, що в протоколах засідань виконавчого комітету Шевченківської районної ради депутатів трудящих Запорізької області за 1968 р. рішення про надання квартири [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] відсутнє. Вказана квартира була надана у 1968 р. [PERSON] та [PERSON] (дідусь та бабуся позивача) на сім`ю із трьох осіб: їх та батька позивача - [PERSON] . В даній квартирі вони проживали все своє життя. З дня народження позивач також проживає у квартирі. [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Ухвалою судді від 20.10.2021 р. відкрито провадження та призначено судове засідання на 18.11.2021 р. 18.11.2021 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 17.12.2021 р. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не має, просить ухвалити рішення з урахуванням пояснень сторін та наданих ними доказів. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача та представника відповідача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом з письмових доказів, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с.8-9). [INFO] помер [PERSON] (а.с.37). Згідно розпорядження № 320р від 08.06.2015 р. (а.с.15) про зміну умов договору найму надано дозвіл на зміну договору найму житлового приміщення квартири [ADDRESS] та визнано квартиронаймачем [PERSON] , у зв`язку зі смертю попереднього головного квартиронаймача [PERSON] . Згідно розпорядження № 470р від 26.09.2018 р. (а.с.18) про зміну умов договору найму надано дозвіл на зміну договору найму житлового приміщення - квартири [ADDRESS] та визнано квартиронаймачем [PERSON] , у зв`язку зі смертю попереднього головного квартиронаймача [PERSON] . Листом № 01-32/К-0900 від 28.04.2021 р. позивачу було повідомлено, що в протоколах засідань виконавчого комітету Шевченківської районної ради депутатів трудящих Запорізької області за 1968 р. рішення про надання квартири [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] відсутнє (а.с.17). Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті у гуртожитку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку, кімнати у гуртожитку). Статтею 15 Житлового кодексу України визначено, що до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду належить видання ордерів на жилі приміщення. Відповідно до ст. 58 ЖК Українина підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Згідно Постанови ради Міністрів Української РСР від 11.12.1984 № 470 "Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР" (розділ IV, ст. 69 "Ордер на жиле приміщення"), на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів. Статтями 70, 72 Постанови від 11.12.1984 № 470 визначено, що ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання. Відповідно до ст. 10 Закону України "Проприватизацію державногожитлового фонду" органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 5 статті 2 цього Закону. Статтею 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду визначено", що не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Так як спірне житло є квартирою в житловому будинку та не відноситься до житла, що не підлягає приватизації, а також враховуючи неможливість надання позивачу ордеру, який було втрачено через незалежні від нього обставини, то суд приходить до висновку про неправомірність відмови відповідача. Відповідно до ч.11 ст.8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. З наведеного вище суд дійшов висновку, що за відсутності інформації щодо отримання позивачем ордеру на вселення у спірне житло, факт прописки (реєстрації) позивача в спірній квартирі, яка була проведена у відповідності до чинного на той час законодавства, і підтверджується належними доказами, свідчить про наявність у позивача права користування спірною жилою площею. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.12 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] та захисту його права у обраний позивачем спосіб.

Outcome: approved