Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Представник позивачки, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], в якому у них народився син [PERSON] (колишнє прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось та рішенням Коломийського міськрайонного суду шлюб між ними було розірвано. 07 серпня 2013 року позивачка зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище "Кіращук" на "Уткіна". Неповнолітній син позивачки, після досягнення відповідного віку також виявив бажання змінити прізвище "Кіращук" на прізвище матері "Уткін". Зазначає, що з часу розірвання шлюбу відповідач, як батько матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча його матеріальний стан дозволяє брати участь у таких витратах. Так, відповідач є працездатний, інших осіб на утриманні не має, хоч офіційно не працевлаштований, однак має регулярні заробітки. Вказує, що позивачка не працює, її доходів не вистачає для забезпечення належного рівня життя та розвитку дитини, на придбання одягу та інших необхідних речей. Тому просить стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення повноліття. Представник позивачки у судове засідання не з»явилася, подала заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання теж не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд до відома не поклав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Беручи до уваги заяву представника позивачки та дослідивши подані нею докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, від спільного проживання сторін у шлюбі народилась дитина: [PERSON], 14 червня 2006 року народженн, який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. 07 серпня 2013 року позивачка вдруге уклала шлюб із [PERSON] у відділі ЗАГС Красногвардійського району Комітету у справах ЗАГС Уряду Санкт-Петербургу та змінила прізвище на "Уткіна", що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-АК № 855399, актвоий запис № 958 (а.с.10). Неповнолітній син сторін, після досягнення відповідного віку також змінив прізвище "Кіращук" на прізвище матері "Уткін" в порядку ст. 148 Сімейного кодексу України, про що 15 вересня 2015 відділом ДРАЦС по місту Коломия до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено відповідні зміни (а.с.8). В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексуУкраїни встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 рокузазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі, і перебуває на утриманні матері. Беручи до уваги зазначене та те, що відповідач є здоровою та працездатною особою, матеріально забезпечений, інших утриманців не має, то суд вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі, що просить позивачка. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст.180-182,184,191 СК України,

Outcome: approved