Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду в з позовом до Державного підприємства «Чернігівторф», в якому просить стягнути з відповідача на її користь середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку з 19 листопада 2013 року по день вирішення справи судом. Вимоги мотивує тим, що з 27 серпня 1991 року по 26 липня 2013 року працювала у ДП "Чернігівторф" на посаді заступника головного бухгалтера. При звільненні з нею не був проведений повний розрахунок у встановлені законодавством строки. 02 жовтня 2013 року рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області з відповідача на її користь стягнуто заборгованість по заробітній платі - компенсацію за невикористану відпустку в сумі 1902 грн. 29 коп., вихідну допомогу в сумі 1385 грн. 50 коп. та завдану моральну шкоду в сумі 500 грн. 17 грудня 2013 року рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області з відповідача на її користь стягнуто середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 5945 грн. 60 коп. До цього часу зазначена сума не стягнута, тому просить стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 19 листопада 2013 року по день винесення рішення/ У судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій просить справу розглянути без їх участі. Проти задоволенн позову заперечує, оскільки розрахунок з позивачкою не проведено з вини відділу ДВС Чернігівського РУЮ, у якому на виконанні перебуває виконавчий лист про стягнення на користь позивача 5 945 грн. 60 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Судом встановлено, що позивачка перебувала у трудових відносинах з ДП Чернігівторф" філії Смолинський торфзавод" звільнена з роботи 26 липня 2013 року у зв'язку із скороченням посади за п.1 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Чернігівського районного суду від 17 грудня 2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з ДП " Чернігівторф" на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 5 945 грн. 60 коп. за період з 27 липня 2013 року по 18 листопада 2013 року. Статтею ст.116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум, у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На час розгляду справи судом розрахунок з позивачем не проведено, тому позивачка має право на стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 19 листопада 2013 року по день винесення рішення судом. Відповідно до п.8 постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи проводяться шляхом множення середньоденного ( годинного) заробітку на число робочих днів( годин), а у випадках, передбаченних чинним законодавством календарних днів, які мають бути оплачені середнім заробітком. З довідки ДП " Чернігівторф" № 113 від 20 березня 2014 року вбачається, що середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 74 грн. 32 коп. Тому середня заробітна плата за затримку розрахунку при звільненні з позивачкою за період з 19 листопада 2013 року по 01 квітня 2014 року повинна обраховуватись таким чином 74 грн. 32 коп. * на 91 робочий день ( 9 робочих днів у листопаді 2013 року + 20 робочих днів у грудні 2013 року + 21 робочий день у січні 2014 року + 20 робочих днів у лютому 2014 року + 20 робочих днів у березні 2014 року + 1 робочий день квітня 2014 року) затримки розрахунку при звільненні = 6 763 грн. 12 коп. Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутись до суду із заявою про вирішення трудового спору в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права, а у разі порушення законодавства про оплату праці - без обмеження будь-яким строком. Відповідно до постанови ПВСУ № 13 від 24.12.1999 року „ Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. Розрахунок з позивачкою не проведено, до суду вона звернулася 06 березня 2014 року, тому суд вважає, що строк звернення до суду нею дотримано. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved