Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

І. Описова частина. 1.Зміст вимог та заперечень учасників справи. 16 січня 2019 року [PERSON] , через представника - адвоката Чудопалова Ю.Ю., звернулася до суду із позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5», [PERSON], просить суд зобов`язати відповідача Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Корольова - 5» у строк, що не перевищує 7 календарних днів з дати набрання рішенням законної сили передати позивачу у справі [PERSON] , нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] за письмовим актом приймання-передачі а також зобов`язати Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Корольова - 5» у строк, що не перевищує 7 календарних днів з дати набрання рішенням законної сили видати [PERSON] декларацію про готовність будинку [ADDRESS] до експлуатації; документ, що підтверджує присвоєння будинку [ADDRESS] адреси; акт приймання- квартири [ADDRESS] ; довідку про відсутність заборгованості по сплаті вартості квартири; затверджений відповідачем перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися для будівництва об`єкта нерухомого майна будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що вона має майнові права на вказану квартиру, повністю оплатила її будівництво. Оскільки кооператив ухиляється від прийняття її в члени кооперативу та не повідомляв суму, яку вона зобов`язана була доплатити, позивачка оплатила вартість недоплачених квадратних метрів у відповідності до ціни, яка встановлювалася в постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року, однак вказані грошові кошти з незрозумілих причин кооператив повернув. Вважає, що всі свої зобов`язання щодо інвестування квартири виконала. На даний час будинок введений в експлуатацію. У зв`язку із тим, що відповідач на протязі тривалого часу не вирішує питання про прийняття її в члени кооперативу, не передає оплачену нею квартиру у власність та не надає необхідні документи для реєстрації права власності за нею квартири, тому не може реалізувати існуючі майнові права, та отримати у власність квартиру. У зв`язку із цим просить суд захистити майнові права та зобов`язати відповідача передати їй у власність спірну квартиру, а також документи, які необхідні для державної реєстрації права власності. Відповідач - Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Корольова - 5» надав суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що у відповідності до договору між кооперативом та ПП «ТФ «Будівельник», обслуговуючий кооператив прийняв у власність матеріали і обладнання, які були створені в процесі будівництва вказаного будинку (пункт 1 договору), безоплатно технічну та іншу документацію щодо будівництва цього будинку (пункт 2 договору). Пунктом 6 договору від 11 липня 2011 року передбачено, що всі особи, які уклали з ПП "Тернопільська фірма "Будівельник" відповідні договори щодо будівництва багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] , мають право (за бажанням) стати членами кооперативу в порядку, визначеному статутом кооперативу та підставі рішень його загальних зборів. Додатком №1 до Договору 11.08.2011 про передачу об`єкта незавершеного будівництва за адресою: [ADDRESS] затверджено список осіб, які викупили в ПП "Тернопільська фірма "Будівельник" нежитлову площу (квадратні метри) на квартири в об`єкті незавершеного будівництва за адресою [ADDRESS] станом на 11.08.2011, в тому числі [PERSON] в сумі 199000 грн., що становить 78% вартості квартири [NUMBER] загальною проектною площею 65,55 кв.м. на підставі договору про пайову участь від 26 березня 2010 року між ПП "Тернопільська фірма "Будівельник" та [PERSON] . Позивач не виконала у визначений цим договором строк своїх зобов`язань щодо 100% оплати вартості квартири № [NUMBER] , а також уникала оформлення статутних відносин з кооперативом і сплати відповідних внесків та решти коштів за добудову впродовж з 2013 року по даний час. Відповідно до п.п. 1.1 Статуту ОК «ЖБК «Корольова-5», договори громадян із ПП «ТФ «Будівельник» про пайову участь в будівництві не накладають на кооператив жодних обов`язків, а носять виключно характер підтверджуючих документів, які надають право відповідному пайовику звернутись із заявою про вступ у члени кооперативу. У відповідності до п.п. 1.2 Статуту, ОК «ЖБК «Корольова-5» не являється правонаступником ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» за зобов`язаннями підприємства стосовно укладених із громадянами договорів про пайову участь у будівництві чи будь - якими іншими господарськими зобов`язаннями. Вважає, що факт наявності у Позивача 78% сплати коштів за договором про пайову участь від 26 березня 2010 року носить для кооперативу лише інформативний характер, після чого кооператив кожному пайовику пропонує, а пайовик має право стати членом кооперативу після виконання необхідних вимог Статуту кооперативу - сплати вступного та пайового внесків. [PERSON] , шляхом направлення відповідних рекомендованих листів, протягом 2012-2013 років (від 30.07.2012р., №227 від 04.03.2013р., №396 від 08.07.2013р., №389 від 28.07.2014р., №7 від 21.12.2015р., №9 від 14.06.2016р.), пропонувалось підтвердити, або спростувати свій статус пайовика ПП «ТФ «Будівельник», надавши відповідні підтверджуючі документи, вступити в Кооператив і сплатити борг, однак [PERSON] не виявлено бажання цього зробити з незалежних від Кооперативу причин. Аналогічно, в газетах «Урядовий кур`єр» №60 (4946) від 30.03.2013р. та «Свобода» №24 (2754) від 29.03.2013р. Кооперативом були розміщені оголошення про чергові збори членів кооперативу на 21.04.2013р., зокрема, повідомлено і [PERSON] про необхідність з`явитись на збори, однак остання усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконати, але не вчиняла необхідних дій. Кошти в сумі 74 439 грн. повернуті [PERSON] кооперативом, як помилково зараховані, оскільки є неузгодженими з Кооперативом (на дату перерахування коштів 07.12.2018 [PERSON] не була членом Кооперативу) та їх розмір (чому саме 74 439 грн.) Кооперативу незрозумілий. Також звертає увагу на те, що [PERSON] оплатила лише 51,64 м.кв. із загальних 65,55 м.кв. площі квартири [ADDRESS] . в сумі 199 000 грн., однак згідно висновку про вартість майна від 21.10.2011 року №95, складеного на замовлення Кооперативу ПП «Експертоцінка» ступінь готовності будинку [ADDRESS] становить на рівні 62%. а секція СВР5/2-1, де розташована на 9-му поверсі спірна квартира [NUMBER] , готова всього на 60%, при цьому верхні панельні перекриття, газо-, водопостачання, вікна у вказаній квартирі [NUMBER] були відсутні. Враховуючи, що [PERSON] ніколи не перебувала у правовідносинах з Кооперативом (не укладались будь які договори чи інші правочини), в останнього відсутні правові підстави для видачі їй документів, а також Кооператив і [PERSON] не можуть бути боржниками Позивача в розумінні ст.510 Цивільного кодексу України. 2. Рух справи в суді. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2019 року забезпечено позов по справі шляхом заборони вчиняти будь-які дії, зокрема спрямовані на обтяження борговими та іншими зобов`язаннями, в тому числі відчужувати будь-яким доступним способом або передавати право володіння, користування чи розпорядження щодо квартири [ADDRESS] . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14 березня 2019 року зупинялося провадження по справі до вирішення іншої цивільної справи, а ухвалою від 11 листопада 2019 року провадження відновлено. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняка В.М. від 27 грудня 2019 року прийнято справу до свого провадження на підставі протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 26 грудня 2019 року, у зв`язку із вилучення судді Герчаківської О.Я. (перебування у відпустці) та судді Ромазана В.В. (самовідвід). Призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою із занесенням до протоколу судового засідання від 20 січня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, зазначив, що рішеннями судів за участю сторін, встановлено факт наявності в позивачки майнового права на спірну квартиру. Позивачка на протязі тривалого часу намагається врегулювати із кооперативом питання доплати квадратних метрів, які нею ще не оплачено, однак відповідач ухиляється від вирішення цього питання, не приймає її в члени кооперативу. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області було встановлено, що кооператив визначив ціну квадратного метра в недобудованих приміщеннях в розмірі 4878 гривень, та виходячи із цієї ціни він оплатив на рахунок відповідача розраховану ним вартість недоплачених квадратних метрів. Тому, вважає, що свій обов`язок позивачка виконала, а тому отримала майнові права на всю спірну квартиру. У зв`язку із тим, що відповідач не надає документи для реєстрації права власності на квартиру, [PERSON] не може реалізувати своє майнове право, а тому просить захистити його в судовому порядку. В судовому засіданні представник відповідача Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова - 5», який також є відповідачем, проти задоволення позовних вимог заперечив, пояснив, що між кооперативом та позивачкою відсутні будь-які правовідносини. [PERSON] не є членом кооперативу, не укладала будь-яких договорів із кооперативом. Зауважує на той факт, що кооператив не є правонаступником Тернопільської фірми «Будівельник», із яким позивач уклала договір на будівництво квартири. Окремо звертає увагу на те, що позивач не виконала у визначений ним строк своїх зобов`язань щодо 100% оплати вартості квартири, кооперативу було передано житловий будинок із процентом готовності на рівні 62%. а секція СВР5/2-1, де розташована на 9-му поверсі спірна квартира [NUMBER] , готова всього на 60%, а добудову кооператив здійснив за свій рахунок. Наголошує, що кооперативом неодноразово [PERSON] надсилалися повідомлення та листи з пропозицією вступити в члени кооперативу до оплатити вступні та інші внески, однак відповідач ніяк не реагувала на них. Тому, на переконання відповідача, [PERSON] втратила своє майнове право на вказану квартиру, а тому позов є безпідставним та до задоволення не підлягає. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, пояснив, що його довірителька викупила в кооперативу права на спірну квартиру. Вважає, що позивач не має права на квартиру, оскільки вона не є членом кооперативу, не оплатила вартість всієї квартири, а тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити. ІІ. Мотивувальна частина. 1. Фактичні обставини встановлені судом. Дослідивши докази, судом встановлено такі обставини. Під час розгляду справи №607/11798/15-ц за позовом [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "[ADDRESS]", [PERSON] про визнання недійсними рішень правління та загальних зборів кооперативу, скасування державної реєстрації на нерухоме майно, визнання недійсним свідоцтва про право власності та договору про внесення пайового внеску, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 грудня 2015 року, з урахуванням рішення апеляційного суду Тернопільської області від 26 лютого 2016 року, яке залишене в силі постановою Верховного Суду від 18 липня 2018 року, між тими ж сторонами, встановлено такі обставини, які не доказуються по даній справі, в силу частини четвертої статті 82 ЦПК України: - 26 березня 2010 року між ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» (Сторона-1) та [PERSON] (Сторона-2) укладено договір, відповідно до умов якого Сторона-1 приймає Сторону-2 у пайове будівництво двокімнатної квартири [ADDRESS] . Планова вартість цільового об`єкту на момент укладення договору складає 262768 гривень; - рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 11 липня 2011 року, яке набрало законної сили, у цивільній справі за позовом [PERSON] до приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник» про визнання майнових прав на частку в об`єкті незавершеного будівництва, визнано за [PERSON] майнові права на 51,64 м.кв. двокімнатної квартири розміщеної на дев`ятому поверсі у десятому під`їзді багатоквартирного житлового будинку в селі Байківці Тернопільського району Тернопільської області; - в подальшому фірма "Будівельник" не завершила добудову будинку та згідно договору від 11.08.2011 року передала "ЖБК Корольова-5" у власність матеріали та обладнання, які були використанні у процесі будівництва (створення майна) за відповідними актами передачі. В договорі зазначалось, що вказані матеріали та обладнання придбано за кошти осіб, з якими було укладено договори, що до будівництва багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] , в тому числі і [PERSON] - [NUMBER] квартира - оплачено 199999 з 254222, що становить 51,22 кв.м. із 66,41 та складає 78% ; - для завершення будівництва будинку по [ADDRESS] , пайовики створили Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Корольова,5» на основі добровільного об`єднання пайовиків фірми "Будівельник"; - згідно висновку про вартість майна від 21.10.2011 р. №95, наданого ПП «Експертоцінка», вартість переданого об`єкта, відповідно до висновку про вартість майна, станом на 13.10.2011 року становить 33 117 440 грн.; - 09.01.2013 року Інспекція ДАБК у Тернопільській області зареєструвала Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ТП 14313000568 на ім`я замовника ОК ЖБК «Корольова-5» - групи зблокованих секційних житлових будинків з вбудованими стоянками для автомобілів на землях Байковецької сільської ради Тернопільського району по [ADDRESS]. Як пояснив голова кооперативу, на час передачі їм майна, коробка будинку була готова в т.ч. 9 - й поверх, де знаходилась спірна квартира, крім перекриття стелі; - відповідно до протоколу загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «[ADDRESS]» від 09 серпня 2011 року, зборами прийнято рішення про встановлення першого вступного внеску для вступу громадян до кооперативу наступним чином: для дольовиків (пайовиків) на квартиру у розмірі 1500 гривень, місячний членський внесок для дольовиків (пайовиків) на квартиру у розмірі 35 гривень в місяць. Крім цього, відповідно до протоколу №5 загальних зборів ОК ЖБК Корольова,5 від 12.02.2012 року, встановлено вартість одного метра квадратного загальної площі квартир у розмірі 480 гривень; - згідно з копії заяв від 22.02.2013 року, представлених [PERSON] , адресованих голові ОК «ЖБК Корольова-5», остання просила повідомити її реквізити для оплати коштів за невиплачені квадратні метри (13,91) двокімнатної квартири [NUMBER] за договором від 26.03.2010 року, укладеного між нею та ПП «Будівельник», зазначила, що нею було внесено на рахунок зазначеного кооперативу членський внесок у розмірі 1500 гривень. Зазначені заяви, виходячи із тверджень представника позивача, було надіслано рекомендованими листами 26.02.2013 року на адресу кооперативу; - із копії квитанції №35 від 30.09.2011 року, [PERSON] було внесено на рахунок кооперативу ОК ЖБК «Корольова,5» 1500 гривень, призначення платежу членський внесок за квартиру. Крім цього, рішення правління із затвердженням його в подальшому зборами обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5», відповідно до Статуту ОК ЖБК «[ADDRESS]», про прийняття [PERSON] до зазначеного кооперативу не приймалось; - з протоколу засідання членів правління ОК «ЖБК Корольова-5» від 12 березня 2013 року (питання №1) видно, що головою кооперативу наведено заборгованість по сплаті боржниками, у тому числі квартири № [NUMBER] пайових внесків, яка в загальній сумі складає 752 536 гривень, запропоновано вжити заходів щодо продажу квартир, після погодження з пайовиками на загальних зборах кооперативу; - згідно із протоколом №13 від 21 квітня 2013 року загальних зборів кооперативу ОК «ЖБК Корольова,5», зборами вирішено підтвердити зазначене рішення членів правління від 12.03.2013 року протокол №11, у тому числі щодо сум заборгованості по квартирах, та здійснити продаж квартир з великою заборгованістю, у тому числі квартири [NUMBER] ; - відповідно до протоколу №16 від 08 грудня 2013 року загальних зборів кооперативу ОК «ЖБК Корольова. 5», зборами вирішено підтримати рішення членів правління кооперативу та затверджено вартість одного метра квадратного загальної площі квартири у розмірі 4878 гривень. Також, вирішено повторно підтвердити відчуження квартир та критих автостоянок в пайовиків, які не є членами кооперативу та не платників пайових внесків, у тому числі квартиру [NUMBER] , а також затверджено список членів кооперативу, які виключені із нього та членів кооперативу, які було передано до реєстраційного центру згідно додатку №1 та додатку №2, відповідно до яких дольовиком та членом кооперативу зазначено [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 грудня 2015 року з урахуванням рішення апеляційного суду Тернопільської області від 26 лютого 2016 року, яке залишене в силі постановою Верховного Суду від 18 липня 2018 року суд визнав недійсним рішення правління обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив Корольова-5» № 11 від 12.03.2013 року в частині продажу квартири [NUMBER]. Визнано недійсним рішення загальних зборів обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив Корольова 5» №13 від 21.04.2013 року та №16 від 08.12.2013 року в частині продажу квартири [NUMBER] . Визнано недійсним договір про внесення пайового внеску від 10.09.2013 року, укладеного між [PERSON] та обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив Корольова-5», скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №8761115 від 06 грудня 2013 року та визнано недійсним свідоцтво про право власності видане 06 грудня 2013 року реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції. Скасовано державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру об`єкт житлової нерухомості, [ADDRESS] за [PERSON] . При цьому апеляційний суд, з доводами якого погодився Верховний Суд, виходив із того, що, відповідач ОК ЖБК "Корольова-5" укладаючи з [PERSON] оспорюваний договір про внесення пайового внеску за квартиру, не врахував, що зазначена квартира була проінвестована позивачкою [PERSON] в розмірі 51,64 кв.м. з необхідних 65,55 кв.м., що встановлено судовим рішенням. Цей факт, також, підтверджується висновком про вартість майна де зазначено готовність фундаментів та покрівлі будинку [ADDRESS] - 95 %, стін, перегородок, перекриття -90% що приблизно відповідає вкладеним позивачкою інвестиціям. Суди зазначили, що кооператив розпорядився майном та майновими правами, які йому не належать. Кооперативу передано від попереднього підрядника, такі ж права та обов`язки, які той мав по відношенню до інвесторів будівництва, тобто обов`язок добудувати будинок із здачею в експлуатацію та виділити квартиру, що ним по відношенню до позивача не було дотримано. Суд наголосив, що припинення майнових прав [PERSON] повинно відбуватись в судовому порядку, а не за рішенням кооперативу. Кооператив не має права вирішувати питання, щодо майна інших осіб, які не являються його членами. 07.12.2018 року позивач [PERSON] перерахувала на розрахунковий рахунок кооперативу 74439 гривень внесків члена кооперативу, призначення платежу - за недоплачених 15,26 кв.м. по квартирі [ADDRESS] , що підтверджується квитанцією Укрсиббанк від 07.12.2018 року. 08.12.2018 року представник позивач звернувся до голови обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» з проханням надіслати на його адресу документи, необхідні для оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до відповіді Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» на дане звернення, кооператив повідомив адвокату Чудопалову Ю.Ю. про те, що кооператив неодноразово пропонував [PERSON] підтвердити, або спростувати свій статус пайовика ПП «ТФ «Будівельник» надавши відповідні підтверджуючі документи, вступити в кооператив та сплатити борг, однак, на протязі тривалого часу вона не виявила бажання цього зробити. Тому в неї відсутні правові підстави для видачі витребовуваних документів. Також вказаним листом повідомлено [PERSON] , про те, що кошти в сумі 74439 грн. їй повернуті як помилково зараховані, оскільки не узгоджені з кооперативом. 2. Застосовані норми права, та мотиви, з яких виходить суд при їх застосуванні. Всебічно, повно об`єктивно та безпосередньо дослідивши докази по справі, надавши їм оцінку на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково, виходячи із таких міркувань. 2.1. Щодо позовних вимог про зобов`язання передати у власність квартиру. Відповідно до статті 190 ЦК майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є не споживною річчю та визнаються речовими правами. Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (стаття 3 Закону). Майнові права на нерухомість, що є об`єктом будівництва (інвестування), не є речовими правами на чуже майно, оскільки об`єктом цих прав не є «чуже майно», а також не є правом власності, оскільки об`єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього. Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. З цього випливає, що захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Законом України "Про інвестиційну діяльність" визначено загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України. Закон спрямований на забезпечення рівного захисту прав, інтересів і майна суб`єктів інвестиційної діяльності незалежно від форм власності, а також на ефективне інвестування економіки України, розвитку міжнародного економічного співробітництва та інтеграції. Згідно зі статтями 1, 2 цього Закону, інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути, зокрема, кошти, цільові банківські вклади, паї, акції та інші цінні папери. Інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Об`єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях та сферах народного господарства, цінні папери, цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об`єкти власності, а також майнові права (частина 1 статті 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність"). За змістом статті 5 цього Закону суб`єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави. Інвестори - суб`єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об`єкти інвестування. Інвестори можуть виступати в ролі вкладників, кредиторів, покупців, а також виконувати функції будь-якого учасника інвестиційної діяльності. Відносини, що виникають при здійсненні інвестиційної діяльності на Україні, регулюються цим Законом, іншими законодавчими актами України (частина 1 статті 6 Закону України "Про інвестиційну діяльність"). Статтею 7 зазначеного Закону передбачено права суб`єктів інвестиційної діяльності та установлено, що всі суб`єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України. Розміщення інвестицій у будь-яких об`єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід`ємним правом інвестора і охороняється законом. Частиною 5 статті 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" передбачено, що інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Згідно зі статтею 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (стаття 321 цього Кодексу). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (статті 15, 16 Цивільного кодексу України). Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі (частина 2 статті 16 Цивільного кодексу України). Суд зазначає, що надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, слід зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) ЄСПЛ зазначив, що ця норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачені Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ наголосив, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом. У відповідності до частини третьої статті 355 Цивільного кодексу України, право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Аналіз цієї статті свідчить що право спільної власності може виникати, в тому числі і в результаті спільного створення чи придбання майна. Статтею 338 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Приписами статті 331 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У відповідності до частини другої статті 357 Цивільного кодексу України, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Отже, судом встановлено що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 11 липня 2011 року, яке набрало законної сили, у цивільній справі за позовом [PERSON] до приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник» про визнання майнових прав на частку в об`єкті незавершеного будівництва, визнано за [PERSON] майнові права на 51,64 м.кв. двокімнатної квартири. В даний час будинок в якому розміщена квартира введений в експлуатацію, а тому вказана квартира стала нерухомим майном, а отже майнове право позивача трансформувалося в право вимоги передати у власність проінвестованої ним частки майна. Щодо вимоги [PERSON] передати їй у власність всю квартиру, то такі доводи суд відхиляє, виходячи із такого. Так, встановлено, що фірма "Будівельник" не виконала свої зобов`язання за договором від 26 березня 2010 року, не завершила добудову будинку та згідно договору від 11.08.2011 року передала "ЖБК Корольова-5" у власність (редакція договору) матеріали та обладнання, які були використанні у процесі будівництва (створення майна) з відповідними актами передачі. У зв`язку із банкрутством фірми «Будівельник», для завершення будівництва будинку по [ADDRESS] , пайовики створили Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» на основі добровільного об`єднання пайовиків фірми "Будівельник", однак позивачка не брала участі у вказаному кооперативі, не була його членом та не фінансувала завершення будівництва. 09.01.2013 року Інспекція ДАБК у Тернопільській області зареєструвала Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ТП 14313000568 на ім`я замовника ОК ЖБК «Корольова,5» - групи зблокованих секційних житлових будинків з вбудованими стоянками для автомобілів на землях Байковецької сільської ради Тернопільського району на [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] після закінчення будівництва має площу 66,9 метрів квадратних, відповідачка оплатила 51,64 метрів квадратних, що становить 77,19 %. Тому, суд переконаний, що саме таку частку квартири, яка оплачена позивачкою, вона має право набути у власність. Щодо покликання на те, що [PERSON] оплатила повністю вартість квартири, перерахувавши 74439 гривень на розрахунковий рахунок позивача слід зазначити таке. Як видно із матеріалів справи, вже після введення будинку в експлуатацію, 07.12.2018 року позивачка [PERSON] перерахувала на розрахунковий рахунок кооперативу 74439 гривень внесків члена кооперативу за недоплачених 15,26 кв.м. по квартирі [ADDRESS] . Як пояснив в судовому засіданні представник позивачки, вказану суму він вирахував, виходячи із вартості одного квадратного метра загальної площі квартири, яка встановлена рішенням загальних зборів кооперативу від 08 грудня 2013 року №16 в розмірі 4878 грн. (ця обставина є встановленою рішенням ВС від 18 липня 2018 року на сторінці 6), оскільки іншу вартість неоплачених квадратних метрів кооператив не повідомляв. Однак, суд не приймає такі доводи, виходячи із такого. Так, позивач не є членом кооперативу, а тому, рішення кооперативу його не стосується. Крім того, на момент введення будинку в експлуатацію, тобто на момент створення майна та трансформації майнового права вимоги у нерухоме майно, позивачем оплачено (проінвестовано) тільки 51,64 метрів квадратних. Інша частка квартири, в силу статті 331 Цивільного кодексу України, як особи, яка виготовила цю частину речі зі своїх матеріалів та за свій рахунок належить кооперативу. Суд зауважує, що позивачка на протязі тривалого часу, незважаючи на неодноразові звернення та оголошення кооперативу за 2012-2013 роки, не проявляла належної зацікавленості щодо квартири. Зважаючи на презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а також обов`язку доплатити її вартість визначеному договором, своїми діями щодо недоплати частини вартості квартири, вона поставила під загрозу можливість отримати у власність квартир іншим забудовникам, які проявили належну зацікавленість про свої майнові права, та які для отримання квартир у власність змушені були за власний рахунок інвестувати грошові кошти в кооператив для закінчення будівництва, в тому числі і квартири [PERSON] . Тому, на переконання суду, з моменту закінчення будівництва будинку та введення його в експлуатацію, в [PERSON] та Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5», як осіб, які за спільні кошти створили майно, виникло право спільної часткової власності на спірну квартиру, та їх частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] , з урахуванням вкладу кожного (частина друга ст. 357 ЦК України) становлять 77,19% - [PERSON] , та 22,81% - ОК ЖБК «Корольова-5». Здійснення спільної власності, врегульовані статтями 365,366 Цивільного кодексу України, у відповідності до яких договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Тому, сам факт внесення грошових коштів на рахунок відповідача не тягне за собою припинення права спільної часткової власності на майно, оскільки таке припинення може відбуватися за згодою співвласників, або в судовому порядку. Окремо суд зауважує, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 червня 2019 року, яке залишено в силі постановою Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області від 17.10.2019 року у справі №607/26173/18 відмовлено у задоволенні позову Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Корольова-5», [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне підприємство «Тернопільська фірма Будівельник» про припинення майнового права на квартиру, що ще раз спростовує доводи Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Корольова-5» про втрату позивачкою свого майнового права. У відповідності до частини першої статті 334 Цивільного кодексу України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи те, що кооперативу від попереднього власника перейшов обов`язок стосовно інвесторів будівництва, позивачка проінвестувала тільки 77,19 % частку квартири [ADDRESS] , майнові права позивачки не були припинені в судовому порядку, а тому, після завершення будівництва, майнові права позивачки були трансформовані у право власності на частину проінвестованої нею квартири, відповідно її право підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача передати саме цю частку квартири. При цьому позовні вимоги до [PERSON] до задоволення не підлягають, оскільки він, як керівник, діє від імені кооперативу, не відповідає за його дії, та не має будь-яких особистих цивільних відносин із позивачем. 2.2. Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача передати [PERSON] документи: 1) декларацію про готовність будинку [ADDRESS] до експлуатації; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна будинку [ADDRESS] адреси; 3) акт приймання-передачі нерухомого майна - квартири, об`єкта житлової нерухомості, № [NUMBER] загальною площею 66,9 м2 на дев`ятому поверсі, десятий під`їзд у житловому будинку [ADDRESS] ; 4) довідку про відсутність заборгованості по сплаті вартості квартири [ADDRESS] ; 5) затверджений відповідачем перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися для будівництва об`єкта нерухомого майна будинку [ADDRESS] . У відповідності до ч.1 ст. 1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однією із загальних засад державної реєстрації прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Суть державної реєстрації прав - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, які вже мали місце на підставі рішень відповідних органів, договорів чи інших правовстановлюючих документів, шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру прав, а не безпосереднє створення таких фактів зазначеними записами. У відповідності до пункту 77,79 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553, державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб або у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, проводиться за заявою власника такого майна або за умови уповноваження власником такого майна на підставі договору - за заявою особи, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, у порядку, передбаченому пунктами 30-34 цього Порядку. У разі коли державна реєстрація права власності здійснюється на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого завершено та який прийнято в експлуатацію після 1 січня 2013 р., особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, відповідним кооперативом з метою забезпечення державної реєстрації права власності кожного окремого власника нерухомого майна можуть бути подані для долучення до Державного реєстру прав: документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна, а також випадків, коли адреса отримана під час реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна та зазначена в документі, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта); затверджений особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися для будівництва об`єкта нерухомого майна, або затверджений загальними зборами кооперативу список членів кооперативу; …. Документи, подані особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, відповідним кооперативом, сформовані державним реєстратором за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час розгляду заяви, зберігаються в електронній формі у цьому Реєстрі. Для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, у порядку, передбаченому пунктами 30-34 цього Порядку, подаються: 1) документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою об`єкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо)… 2) технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо); 3) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 4) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна); …Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі. Пунктом 79 Порядку, передбачено, що для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, власником такого майна подаються: - документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою об`єкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо), - технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо). У разі коли державна реєстрація права власності здійснюється на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого завершено та який прийнято в експлуатацію після 1 січня 2013 р., також обов`язково зазначаються у відповідній заяві відомості про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та подаються завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, копії: документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна, а також випадків, коли адреса отримана під час реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна та зазначена в документі, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта); документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції, - у разі державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли законодавством не передбачено оформлення та видачу документа на такий об`єкт нерухомого майна). Відомості про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не зазначаються, а завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, копії документів, передбачені цим пунктом, не подаються у разі, коли такою особою відповідно до пункту 77 цього Порядку подано зазначені відомості та документи для долучення їх до Державного реєстру прав. Із аналізу вказаних положень, можна зробити висновок, що для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, власником такого майна подаються тільки документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою об`єкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо), та технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо). Крім того, в заяві повинна міститися інформація, передбачена порядком. Всі інші документи подаються до органу реєстрації особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, а не власником окремого індивідуально визначеного нерухомого майна (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб. Крім того, вимога передати позивачу декларацію про готовність будинку [ADDRESS] є безпідставною, ще й з тих підстав, що вказаний документ виготовляється тільки в одному примірнику, та належить особі, яка здійснила таке будівництво, а не власнику частини окремо взятої квартири в будинку. Документ про присвоєння об`єкту нерухомого майна може видаватися виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування. Окремо суд зауважує, що рішення про зобов`язання передати за актом приймання передачі частину нерухомого майна - 77,19 % квартири [ADDRESS] є ефективним способом захисту прав позивачки, оскільки зобов`язує відповідача передати частину нерухомого майна, та факт такої передачі разом із рішенням суду є, в силу пункту дев`ятого частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно (аналогічна правова позиція викладена у постанові ВП від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16) Тому позов в цій частині до задоволення не підлягає. 3. Висновки за результатами розгляду справи. З врахуванням викладеного, позов [PERSON] слід задовольнити частково, зобов`язати Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» передати позивачу [PERSON] за актом приймання передачі частину нерухомого майна - 77,19 % квартири [ADDRESS] . В задоволенні позовних вимог до [PERSON] , а також решти позовних вимог до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» слід відмовити. 4. Судові витрати. В силу частини першої ст. 141 ЦПК України судові витрати із відповідача Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Корольова-5» слід стягнути в користь [PERSON] 768 гривень 40 копійок сплаченого судового збору за вимогу щодо передачі у власність квартири. Решту сплаченого судового збору, у зв`язку із відмовою в задоволенні позову покладається на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial