Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

В вересні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким змінити дату його звільнення з роботи з Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Урожай Дніпро" з 29.07.2014 року на 04.09.2014 року; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Урожай Дніпро" на його користь частину заробітної плати за фактично відпрацьований час в розмірі 1800 грн., середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки в розмірі 2713,1 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 грн. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач вказав на те, що він з 25.06.2014 року був прийнятий по переведенню з Публічного акціонерного товариства "Хліб" на посаду спеціаліста по транспорту у відділ логістики Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Урожай Дніпро". Згідно Наказу № 76-к від 29.07.2014 року його було звільнено з посади за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. В день звільнення 29.07.2014 року розрахунок з ним проведено не було та трудової книжки йому не повернули. Протягом серпня 2014 року він неодноразово звертався до керівництва відповідача з вимогами про повернення йому трудової книжки та здійснення розрахунку. 30 серпня 2014 року йому було виплачено частину заборгованості по заробітній платі в розмірі 983 грн., а також 04.09.2014 року виплачено 1061 грн. компенсації за відпустку за період роботи в ПАТ "Хліб" та ТОВ "Золотий Урожай Дніпро". Також, 04 вересня 2014 року позивачу було повернуто трудову книжки, про що він поставив відмітку в Книзі видачі трудових книжок. При цьому, розрахунок проведений з ним не в повному обсязі, оскільки його оклад згідно штатного розкладу становив 2400,00 грн. В бухгалтерії відповідача йому видали розрахунковий лист, в якому зазначили, що його оклад становить 2400,00 грн., але безпідставно зазначили, що в липні ним було відпрацьовано тільки 80 годин (замість фактично відпрацьованих 200 годин). Проте, такі дані є неправдивими, оскільки при переведенні на нове місце роботи до відповідача умови праці та розмір заробітної плати позивача не змінювалися. Він працював повний робочий день з 08 до 18 години щоденно, крім вихідних днів. Згідно розрахункового листа позивачу нараховані 1200,00 грн. за 80 годин роботи, в той час як за 200 годин відпрацьованого часу йому мала бути нарахована заробітна плата - 3000 грн. Таким чином, відповідачем безпідставно не була нарахована та не виплачено позивачу заробітна плата в розмірі 1800 грн. Таким чином, при звільненні позивача, відповідач порушив норми чинного законодавства та не виконав покладеного на нього обов'язку щодо повного розрахунку та видачі працівнику трудової книжки в день звільнення. У зв'язку з затримкою видачі трудової книжки, підлягає зміні дата звільнення на день фактичної видачі трудової книжки, а також підлягає стягненню середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки з 30.07.2014 року по 03.09.2014 року (всього 26 робочих днів). Оскільки позивач працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Золотий Урожай Дніпро" менше двох місяців, середньоденна заробітна плата може бути розрахована виходячи з установленої тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Крім того, в результаті невиплати позивачу належної заробітної плати, звинувачення у нестачах та вигадуванням різних приводів для не проведення з ним розрахунку, а також у зв'язку із затримкою видачі йому трудової книжки позивачу було завдано глибоких моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, він постійно перебував у напрузі, з острахом відносився до майбутнього, переживав за те, що без трудової книжки не може працевлаштуватися, що тягне втрату коштів для існування. Спричинену йому моральну шкоду він оцінює в 1000 гривень. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Справу просив розглянути без його участі. Також, поставив під сумнів документи, надані представником відповідача, оскільки на цих документах відсутні його підписи. Представник відповідача Костиско О.М. в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду письмові пояснення, в яких частково визнала позовні вимоги позивача в частині затримки повного розрахунку, оскільки відповідачем дійсно невчасно проведений повний розрахунок з позивачем. В іншій частині просила відмовити, оскільки позивачу була виплачена заробітна плата згідно відпрацьованих ним годин. Так, замість передбачених 8 годин робочого часу, позивач відпрацьовував лише по 4 години, що відображено в складених актах фіксації відсутності працівника на роботі. Справу просила розглянути без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі Наказу № 61-к від 25.06.2014 року був прийнятий на роботу в Товариство з обмеженою відповідальністю "Золотий Урожай Дніпро" на посаду спеціаліста по транспорту у відділ логістики по переведенню з Публічного акціонерного товариства "Хліб". Згідно Наказу Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Урожай Дніпро" від 29.07.2014 року № 76-к [PERSON] з 29.07.2014 року було звільнено з посади спеціаліста по транспорту відділу логістики за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (а.с.28). Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до п. п. 2.4, 2.6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників - усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Разом з тим, відповідач видав позивачу трудову книжку лише 04 вересня 2014 року. У зв'язку з вищевказаним, позивач просив змінити дату його звільнення з роботи з Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Урожай Дніпро" з 29.07.2014 року на 04.09.2014 року та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Урожай Дніпро" на його користь середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки. Проте, зміна дати звільнення з роботи у зв'язку з затримкою видачі трудової книжки чинним законодавством не передбачена, а тому, в цій частині вимог позивача суд вважає необхідним відмовити. У разі затримки видачі працівникові трудової книжки при звільнені чинним законодавством передбачене нарахування та стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки (час вимушеного прогулу). Відповідно до ч. 4 ст. 235 КЗпП України, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. В силу абз. 3, 4 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, які передували події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно з абз. 1 п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати обчислення виплат провадиться шляхом множення середньоденного (погодинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (погодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочих днів на число відпрацьованих робочих днів. Таким чином, обчислення середньої заробітної плати судом повинно здійснюватися відповідно до абз. 4 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати. Проте, позивач не відпрацював у відповідача повні два місяці, у зв'язку з чим, середньоденну заробітну плату необхідно врахувати з робочих днів в місяці, в якому позивач працював у відповідача з урахуванням його посадового окладу. Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача складає: 2400 грн. 00 коп. (посадовий оклад) : 23 дні (кількість робочих днів у липні 2014 року) = 104 грн. 35 коп. в день. Таким чином, розмір середнього заробітку позивача за весь час вимушеного прогулу у зв'язку з затримкою видачі трудової книжки складає 2713 грн. 10 коп., яка вирахувана наступним чином: 104 грн. 35 коп. (середньоденна заробітна плата) х 26 (кількість робочих днів вимушеного прогулу у зв'язку з затримкою видачі трудової книжки) = 2713 грн. 10 коп. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Урожай Дніпро" на користь [PERSON] середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у зв'язку з затримкою видачі трудової книжки в сумі 2713 грн. 10 коп. Крім того, згідно ст. 237-1 КЗпП України, позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди також підлягають задоволенню, оскільки позивачу незаконно не видавалася протягом тривалого часу трудова книжка, у зв'язку з чим позивач більше місяця був позбавлений можливості влаштуватися на нове місце роботи, зазнав матеріальні збитки у зв'язку з цим. Тому, з урахуванням матеріалів справи, встановлених обставин по справі та наслідків, які наступили, вимог розумності та справедливості, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 грн. 00 коп. Разом з тим, що стосується вимог позивача в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Урожай Дніпро" на його користь частину заробітної плати за фактично відпрацьований час в розмірі 1800 грн., то ці вимоги задоволенню не підлягають у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, посадовий оклад позивача встановлений на рівні 2400 грн. за повний відпрацьований місяць. Разом з тим, позивач у період з 01.07.2014 року по 29.07.2014 року включно, замість належних 8 годин у день, відпрацював по 4 години в день, що підтверджується: актами фіксації відсутності працівника на роботі (прогул) за кожний робочий день з 01.07.2014 року по 29.07.2014 року включно, які складені директором товариства, начальником гаражу та механіком, на яких також зазначено, що [PERSON] відмовився від підпису (а.с.30-50) та табелем використання робочого часу за липень 2014 року (а.с.51). У зв'язку з чим, йому й була виплачена заробітна плата за липень 2014 року за фактично відпрацьовані години. Позивач заперечував вищевказані обставини та вказував, що він відпрацював повні робочі дні, проте, позивачем не було надано доказів на підтвердження його тверджень в цій частині. За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його вимог в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Урожай Дніпро" на його користь частину заробітної плати за фактично відпрацьований час в розмірі 1800 грн. Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі в сумі 487 грн. 20 коп., з яких судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. за позовні вимоги майнового характеру та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. за позовні вимоги немайнового характеру (в частині моральної шкоди), оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial