Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач 26.12.2017 року звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 17.05.2006 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф060462П. 17.05.2006 року між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір Іпотеки №02-23-Ф060462П-979, згідно з яким було передано в заставу нежитлові приміщення - частина нежитлових будівель (Літ.Е) приміщення №11-28 загальною площею 360,3 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] на забезпечення виконання договору про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф060462П від 17.05.2006 року. 26.12.2017 року позивач дізнався від державного виконавця Ігнатенко Н.Є. про відкриття виконавчого провадження з звернення стягнення на нежитлові приміщення та отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.12.2017 року ВП №55279326. У зазначеній постанові вказано, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса №16134 від 10.03.2017 року, який видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. У виконавчому написі нотаріуса зазначено, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень - частина нежитлових будівель (Літ.Е) приміщення №11-28 загальною площею 360,3 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 75004,45 доларів США. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він не підлягає виконанню. Приватний нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, не надав обґрунтування відносно обставин, за яких він вчиняє виконавчий напис відносно нерухомого майна, яке знаходься в Херсонській області. Позивач не визнає розмір заборгованості в повному обсязі у зв`язку з тим, що ПАТ «Укрсоцбанк» було порушено строки із зверненням про стягнення заборгованості за вище вказаним договором. Строк позовної давності сплив 08.10.2016 року у зв`язку з надсиланням позивачу вимоги про дострокове погашення заборгованості №19/3-08/9620 від 09.09.2013 року, яку позивач не виконав. Таким чином, приватний нотаріус та ПАТ «Укрсоцбанк» порушили чинні норми діючого законодавства, що регулює позасудове звернення стягнення. У зв`язку з цим, позивач просить виконавчий напис №16134 від 10.03.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., визнати таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 29.12.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 29.12.2017 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом - виконавчим написом від 03.08.2017 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., зареєстрованим в реєстрі за №16134, про звернення стягнення на предмет іпотеки:нежитлові приміщення (№11-28) (Літ.Е), загальною площею 360,3 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . 21.05.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого банк з вимогами не згоден. Позивач не надав жодного доказу, як заперечення безспірності вчинення виконавчого напису, про те, що на теперішній час в будь-якому суді розглядається цивільна справа чи інша справа за позовними вимогами банку до боржників [PERSON] чи [PERSON] . Банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень та іпотечну вимогу. Із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Не оскаржуються та не підлягає сумніву, що Іпотечний договір №02-23-Ф060462П-979 між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено із продовженим терміном погашення заборгованості до 16.05.2021 року. Тобто, на момент звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, не настав навіть крайній строк по суті останнього платежу за договором. І саме від дати 16.05.2021 року і слід рахувати перебіг позовної давності. Оскільки, боржник не виконав свої зобов`язання належним чином, не повернув грошові кошти, то банк як кредитор завернувся із заявою про вчинення виконавчого напису. Банк просив відмовити у задоволенні позовних вимог цілком та повністю. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2018 року вказану цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І. Ухвалою суду від 27.08.2018 року прийнято справу до провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 02.04.2019 року витребувано докази по справі, а саме у приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Чуловського В.А., завірену належним чином копію нотаріальної справи та копії документів, на підставі яких видано виконавчий напис, вчинений 10.03.2017 року за №16134, які були надіслані суду 24.11.2020 року. Ухвалою суду від 10.06.2020 року залучено правонаступника відповідача АТ «Укрсоцбанк» - АТ «Альфа-банк». Ухвалою суду від 02.12.2020 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича та [PERSON] . Ухвалою суду від 18.01.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивач та його представника, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що нотаріус Чуловський В.А. посвідчив виконавчий напис на підставі розрахунків банку про кредитну заборгованість, які неможливо прочитати. В ході розгляду справи банк також не надав розрахунків, які надавались приватному нотаріусу Чуловського В.А. За таких обставин встановити чи була заборгованість [PERSON] перед банком саме такого розміру як зазначено у виконавчому напису не вбачається можливим, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В останнє судове зсідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити у задоволені. Зазначив, що [PERSON] належним чином повідомлено про вчинення виконавчого напису; строки позовної давності не пропущено; права [PERSON] не порушено. Представник третьої особи - Суворовського РВ ДВС м.Херсон Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у вставленому законом порядку. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у вставленому законом порядку. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у вставленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17.05.2006 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф060462П. 17.05.2006 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено Іпотечний договір №02-23-Ф060462П-979, згідно з яким було передано в заставу нежитлові приміщення - частина нежитлових будівель (Літ.Е) приміщення №11-28 загальною площею 360,3 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] на забезпечення виконання договору про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф060462П від 17.05.2006 року. Іпотечний договір №02-23-Ф060462П-979 між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено із продовженим терміном погашення заборгованості до 16.05.2021 року. 03.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №16134, щодо звернення стягнення на нежитлові будівлі, до складу яких входять: нежитлові приміщення (№11-28) (літ.Е), загальною площею 360,3 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , власником предмета іпотеки є [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03.11.2004 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу І.М.Воєводиною та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за номером 7019, а також договору купівлі-продажу, зареєстрованого 22.08.2003 Херсонською товарною біржею «Алмаз» за реєстровим номером 117. Зазначене нерухоме майно, на підставі Іпотечного договору №02-23-Ф060462П-979 від 17.05.206 року, було передано в іпотеку в забезпечення зобов`язань по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф060462П від 17.05.2006 року, кредитор за яким: ПАТ Укрсоцбанк». Боржником по кредитному договору є [PERSON] . За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, пропонується задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 29.12.2015 року по 10.03.2017 року, а саме: заборгованість за кредитом - 38588,81 дол.США; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 36415,64 дол.США. Загальна сума заборгованості становить 75004,45 дол.США. 05.12.2017 року старшим державним виконавцем Суворовського РВ ДВС м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Ігнатенко Н.Є. на підставі виконавчого напису відкрито виконавче провадження №55279326. Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються положеннями Закону України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року. У відповідності до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч.1 ст.88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. За змістом п.2.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавцю на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 червня 2020 року у справі №645/1979/15-ц, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушень порядку повідомлення іпотекодавця про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлено, що до матеріалів цивільної справи приєднано копію письмової вимоги банку про усунення порушень зобов`язань за кредитним договором №Ф060462П від 17.05.2006 року, за змістом якої 16.06.2017 року АТ «Альфа-Банк», як правонаступник АТ «Укрсоцбанк» направив [PERSON] письмову вимогу, якою вимагав достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховану неустойку. У випадку невиконання цієї вимоги АТ «Альфа-Банк» вказав на те, що розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки. Проте, матеріали цивільної справи не містять доказів того, що вказана вимога була отримана [PERSON] . У зв`язку з цим, вказана письмова вимога не вважається надісланою, згідно з положенням п.2.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року. Згідно зі ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як передбачено в п. п. 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Відповідно до п. 2-2 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Як зазначила Велика палата Верховного суду у Постанові від 15 січня 2020 року, ухваленій в цивільній справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557 цс 19, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав. При вчиненні виконавчого напису, нотаріус не переконався у безспірності розміру заборгованості, не перевірив чи не пройшло більше ніж три роки з дня виникнення права вимоги у стягувача, не витребував іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, які він вправі витребувати у стягувача. Крім того, нотаріус Чуловський В.А. посвідчив виконавчий напис на підставі розрахунків банку, які неможливо прочитати. За таких обставин встановити чи була заборгованість [PERSON] перед банком саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, не вбачається можливим. Отже, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved