Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом щодо стягнення з відповідача 1 (згідно з заміною на Товариство з обмеженою відповідальністю «Персонал плюс») на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 38107 грн. 16 коп.; витрат на проведення незалежної оцінки для встановлення розміру збитку в розмірі 1650 грн.; моральної шкоди в розмірі 20000 грн.; витрат на послуги переміщення автомобіля за допомогою евакуатора в розмірі 480 грн., а також щодо стягнення з відповідача 2 - Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" суми страхового відшкодування у межах обов'язкового ліміту відповідальності страховика в розмірі 8320 грн. 46 коп. З обгрунтування позовних вимог вбачається, що воні обгрунтовані зокрема наступними обставинами. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), яка відбулася 29 листопада 2015 року о 15 год. 00 хв. на 123 км + 90 м автодороги Київ - Ковель та сталася з вини [PERSON] - водія автомобіля з номерним знаком [NUMBER], який належав відповідачу 1, отримав механічні пошкодження автомобіль марки «Фольксваген» з номерним знаком [NUMBER], який належить позивачу згідно з свідоцтвом про реєстрацію ТЗ [NUMBER], яким керував останній. При цьому, вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок вказаного пошкодження автомобіля марки «Фольксваген» з номерним знаком [NUMBER] становить суму 87087,16 грн., яка встановлена у Звіті ТОВ "Незалежна експертно-асистуюча компанія" щодо оцінки вартості вказаного матеріального збитку від 24.02.2016 року, сплачена позивачем вартість витрат щодо якого становить - 1650 грн. Відповідачем Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" за полісом №АЕ/5166742 від 05.11.2015 року було застраховано цивільно-правову відповідальність водія автомобіля автомобіля з номерним знаком [NUMBER] з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну - 50000 грн., франшизою - 510 грн. При цьому, позивачу була виплачена лише частина страхового відшкодування відповідачем Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" - в сумі 41169,54 грн. - безпідставно та в порушення вимог діючого законодавства, а відповідачем 1 будь-які суми у відшкодування не були виплачені позивачу. Крім того, витрати позивача на послуги переміщення автомобіля за допомогою евакуатора складають 480 грн. Крім того, відповідач зазнав моральної шкоди, оскільки був змінений хід нормального життя родини, тощо, у відшкодування якої просить стягнути 20000 грн. Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.157 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи вказаної категорії протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження по справі (з можливістю подовження цього строку не більш як на 15 днів (у виняткових випадках за клопотанням сторони), при цьому, судом було враховано, що згідно з ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Сухомлінова С.М. провадження по справі було відкрито ще 08 липня 2016 року), а відповідно до положень ст.1 ЦПК України - завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи викладене, вищенаведені імперативні вимоги ст.157 ЦПК України та вимоги п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважав за належне розглянути справу по суті позовних вимог, враховуючи також, що відповідно до положень ч.3 ст.27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права, а також, що в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Представник позивача підтримав позовні вимоги та їх обгрунтування, просив позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. З заперечень представника відповідача 1 вбачається, що останній заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, проте без надання належних та допустимих доказів щодо таких заперечень. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими не потребують доказування; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи викладене, положення ч.2 ст.64 ЦПК України, проаналізувавши наведені дані, наявні письмові заперечення, всі інші матеріали справи, суд вважає встановленими такі факти та відповідні ним правовідносини. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), яка відбулася 29 листопада 2015 року о 15 год. 00 хв. на 123 км + 90 м автодороги Київ - Ковель та сталася з вини [PERSON] - водія автомобіля з номерним знаком [NUMBER] (копі Постанови суду першої інстанції а.с.9), який належав Товариству з обмеженою відповідальністю «Персонал плюс» на підставі договору оренди автомобіля від 01 липня 2015 року (копія договору та акту прийому-передачі а.с.54, 55), отримав механічні пошкодження автомобіль марки «Фольксваген» з номерним знаком [NUMBER], який належить позивачу згідно з свідоцтвом про реєстрацію ТЗ [NUMBER] (а.с.10), яким керував останній. При цьому, вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок вказаного пошкодження автомобіля марки «Фольксваген» з номерним знаком [NUMBER] становить суму 87087,16 грн., яка встановлена у Звіті ТОВ "Незалежна експертно-асистуюча компанія" щодо оцінки вартості вказаного матеріального збитку від 24.02.2016 року (а.с.12-24), сплачена позивачем вартість витрат щодо якого становить - 1650 грн. (а.с.25, 30). Відповідачем Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" за полісом №АЕ/5166742 від 05.11.2015 року було застраховано цивільно-правову відповідальність водія автомобіля автомобіля з номерним знаком [NUMBER] з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну - 50000 грн., франшизою - 510 грн., при цьому, позивачу була виплачена лише частина страхового відшкодування відповідачем Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" - в сумі 41169,54 грн. (а.с.26, 27), а відповідачем 1 будь-які суми у відшкодування не були виплачені позивачу. Крім того, витрати позивача на послуги переміщення автомобіля за допомогою евакуатора складають 480 грн. (а.с.33, 34). Згідно з положеннями ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положеннями ч.1 ст.1172 ЦК України - юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст.1187 ЦК України: джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Так, відповідно до положень ст.526, п.1 ст.530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Закону, в тому числі, у встановлений строк. Відповідно до положень ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити другій стороні, або іншій особі страхову виплату. З положень п.3 Положення «Про порядок і умови проведення обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» від 28.09.1996р., вбачається, що об'єктом страхування цивільної відповідальності є цивільна відповідальність власників транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, майну фізичних та юридичних осіб. Відшкодуванню страховиком підлягає пряма шкода, заподіяна третій особі під час руху транспортного засобу, якщо має місце причинний зв'язок між рухом транспортного засобу і заподіяною ним шкодою. Відповідно до положень пунктів 1.3, 1.4, 1.7 ст.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу; особи, відповідальність яких застрахована - визначені в договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована згідно з цим договором, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-які особи, що експлуатують забезпечений транспортний засіб; забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах. Відповідно до положень ст.9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": п.9.1. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування; п.9.2.Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до положень п.36.2 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Згідно з п.5 згаданого Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні. Проте, відповідно до положень ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, а саме належить стягнути наступні кошти. Стягнути на користь [PERSON] з Товариства з обмеженою відповідальністю «Персонал плюс», ЄДРПОУ 38581677, матеріальну шкоду у розмірі 37597 грн. 16 коп. Стягнути на користь [PERSON] з Товариства з обмеженою відповідальністю «Персонал плюс», ЄДРПОУ 38581677, витрати на проведення оцінки розміру збитку в розмірі 1650 грн. Стягнути на користь [PERSON] з Товариства з обмеженою відповідальністю «Персонал плюс», ЄДРПОУ 38581677, витрати на послуги переміщення автомобіля за допомогою евакуатора в розмірі 480 грн. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", ЄДРПОУ00034186, на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у межах обов'язкового ліміту відповідальності страховика в розмірі 8320 грн. 46 коп. При цьому, заперечення відповідача щодо вищевказаних висновків суду є безпідставними, зокрема, враховуючи фактичну відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Персонал плюс» від оплати судової авто-товарознавчої експертизи, призначеної за клопотанням цього відповідача. В задоволенні решти позовних вимог належить відмовити, як у неконкретних та недоведених, в тому числі суду не надано доказів заподіяння позивачу моральної шкоди. Суд вважає, що відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі також належить розподілити таким чином. Судові витрати по справі за подання позову щодо вимог майнового характеру у вигляді судового збору в сумі 275 грн. 60 коп. та за правову допомогу в сумі 2000 грн. стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Персонал плюс», ЄДРПОУ 38581677, на користь [PERSON]. Судові витрати по справі за подання позову щодо вимог майнового характеру у вигляді судового збору в сумі 275 грн. 60 коп. та за правову допомогу в сумі 2000 грн. стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", ЄДРПОУ00034186, на користь [PERSON]. Судові витрати по справі за подання позову щодо вимог про стягнення моральної шкоди у вигляді судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. зарахувати в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial