Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

30.07.2019 року позивач в особі представника позивача-адвоката Какулія Отарі Євгеновича звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] , третя особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] , відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Старобільському району та міста Брянка Головного територіального управління юстиції у Луганській області про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно ухвали Новопсковського районного суду Луганської області від 01.08.2019 цивільну справу передано на розгляд до Марківського районного суду Луганської області за підсудністю. 03.09.2019 року справа надійшла до Марківського районного суду Луганської області. Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2019р., головуючу по справі визначено суддю Рукас О.В. В обґрунтування позовних вимог представник позивача Какулія О.Є. зазначив, що [INFO] [PERSON] (далі - Позивач), перебуваючи на тимчасово окупованій території України в м. Луганськ, Луганської області, народила дитину жіночої статі - дівчинку на ім`я [PERSON] . [INFO] [PERSON] було зареєстровано Старобільським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Луганській області за актовим записом №258. Батьком дитини був записаний колишній чоловік Позивача - [PERSON] , шлюб з яким був розірваний рішенням Старобільського районного суду Луганської області у справі №431/5493/17 від 13.02.2018 року. Оскільки від моменту розірвання шлюбу до пологів Позивача минуло менше 10 місяців реєстрація народження дитини була здійснена відповідно до вимог ч.2 ст.122 Сімейного Кодексу України, а саме - дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. При реєстрації народження доньки [PERSON] , Позивач та біологічний батько дитини - [PERSON] , звертались до Старобільського РВ ДРАЦС ГТУЮ в Луганській області із спільною заявою про визнання батьківства. Однак внести зміни до актового запису про народження доньки [PERSON] , стосовно батьківства [PERSON] виявилось неможливим, оскільки це суперечить вимогам Наказу Міністерства Юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року «Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні». Отримати від відповідача [PERSON] нотаріально посвідчені довіреність та відповідну заяву - неможливо, оскільки він проживає за адресою колишнього місця проживання подружжя: [ADDRESS] , яке розташоване на тимчасово окупованій території України, де органи нотаріату України припинили свою діяльність. Крім того, відповідач не бажає виїхати на територію, підконтрольну Україні. З 2016 року позивач та [PERSON] мешкають в цивільному шлюбі, в якому, приблизно в середині лютого 2018 року, була зачата їх донька [PERSON] . В листопаді 2017 року Позивач звернулась до Старобільського районного суду Луганської області з позовною заявою про розірвання шлюбу, яка 13.02.2018 року була задоволена судом. Під час розгляду справи судом було встановлено, що на момент подачі позовної заяви сімейні стосунки позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] фактично припинені, дітей від шлюбу вони не мають, майнового спору не заявлено. Старобільський районний суд Луганської області, задовольняючи 13.02.2018 року вимоги Позивача про розірвання шлюбу, встановив, що на момент звернення Позивача з позовною заявою 16.11.2017 року (більш ніж за рік до народження дитини та за три місяці до приблизної дати її зачаття) будь які сімейні стосунки з Відповідачем були припинені. На підтвердження того, що з моменту подачі позовної заяви 16.11.2017 року до моменту набрання рішення суду законної сили 16.03.2018 року шлюбні стосунки між подружжям не були відновлені свідчать: заява Позивача в якій вона наполягала на задоволені позовних вимог в повному обсязі, заява Відповідача про визнання позовних вимог, а також відсутність апеляційної скарги на рішення суду. Наведені обставини вказують, що протягом всього строку розгляду справи №431/5493/17 Позивач та Відповідач не мали намірів зберегти свій шлюб та відновити сімейні, інтимні або будь-які стосунки. Крім того, 01.06.2019 року [PERSON] та позивач [PERSON] подали до Жовтневого відділу ЗАГС Луганського МУЮ (тимчасово окупована територія України) спільну заяву про визнання батьківства, після чого вказаним органом було встановлено батьківство [PERSON] над донькою позивача [PERSON] , з присвоєнням прізвища « [PERSON] » по-батькові « [PERSON] » та видане свідоцтво про встановлення батьківства серія [NUMBER] . Далі було внесено зміни до актового запису №721 про народження дитини, які стосувались особи батька, прізвища та по-батькові дитини. Таким чином, 01.06.2019 року позивач [PERSON] отримала свідоцтво про народження своєї доньки [PERSON] , серія [NUMBER] , в якому батьком вказаний [PERSON] . Вказані свідоцтва хоча і видані незаконною окупаційною владою, але все ж таки є підтвердженням факту батьківства [PERSON] стосовно доньки позивача [PERSON] , тому повинні розглядатись судом як письмові докази цього. Оскільки дитина позивача [PERSON] вважається народженою від подружжя, виключення відомостей про батьківство відповідача слід розглядати в площині ст.138 СК України, відповідно до якої жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача Какулія О.Є. не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, на що надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти ухвалення заочного рішення суду заперечень немає, просить позов задовольнити (а.с.129-130). Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явився, в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином - через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" на веб-сайті Марківського районного суду в розділі "Громадян, що мешкають в зоні АТО", оскільки відповідач зареєстрований на тимчасовоокупованій території України визначеній Верховною радою України куди підприємством поштового зв`язку "Укрпошта" не здійснюється доставка поштової кореспонденції (а.с.126). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, на що надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимоги згоден у повному обсязі та проти їх задоволення заперечень не має (а.с.137). Третя особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Старобільському району та міста Брянка Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, зазначив, що заперечень щодо задоволення позовних вимог не має (а.с.140). Третя особа: Служба у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації Луганської області в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за їх відсутність, зазначивши, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] вважають обґрунтованими, та не заперечують проти задоволення позовних вимог (а.с.111). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК Україну, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 04.12.2019 року згідно ст.281 ЦПК України, без виходу суду до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи з занесенням до протоколу судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12,13 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні судом було встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.10.2011 року, який було розірвано рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 13.02.2018 року (справа №431/5493/17). Рішення набрало законної сили 16.03.2018 року (а.с.12-13). Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.03.2019 року, [PERSON] , народилася [INFO] , у м. Луганськ, Луганської області, Україна, батьками вказано: батько - « [PERSON] », мати - « [PERSON] » (а.с.11). У відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно ч.2 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до Наказу Міністерства Юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року «Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні», пунктом 20 глави І розділу ІІІ Правил визначено: - якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу (смерті, розірвання шлюбу) або визнання його недійсним, державна реєстрація народження дитини проводиться у такому самому порядку, як і державна реєстрація народження дитини, батьки якої перебувають між собою у шлюбі, за винятком випадків, передбачених абзацами другим, п`ятим та сьомим цього пункту. Якщо мати дитини під час державної реєстрації народження заявляє, що її колишній чоловік не є батьком дитини, і у зв`язку з цим просить не вказувати його батьком в актовому записі про народження дитини, її прохання може бути задоволене лише за наявності спільної заяви чоловіка та дружини (колишнього подружжя) про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини, а також заяви матері та батька дитини про визнання батьківства. З позовної заяви вбачається, що після розірвання шлюбу спілкування між позивачем та відповідачем було повністю припинено, тому під час реєстрації народження доньки [PERSON] відповідач не міг бути присутнім у приміщенні Старобільського РВ ДРАЦС ГТУЮ в Луганській області та надати заяву про невизнання його батьківства. Згідно з пунктом 20 глави І розділу ІІІ Правил передбачена можливість подання такої заяви в органи ДРАЦС України через представника, але в цьому випадку справжність підпису Відповідача на заяві, яка підтверджує, що він не є батьком дитини, а також повноваження представника мають бути нотаріально засвідченими відповідно до положень Закону України «Про нотаріат». Згідно позову, отримати від відповідача нотаріально посвідчені довіреність та відповідну заяву - неможливо, оскільки він проживає за адресою: [ADDRESS] , яке розташоване на тимчасово окупованій території України, де органи нотаріату України припинили свою діяльність, відповідач в свою чергу, не бажає виїхати на територію, підконтрольну українській владі. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу, державна реєстрація народження дитини проводиться у такому самому порядку, як і державна реєстрація народження дитини, батьки якої перебувають між собою у шлюбі. Таким чином дитина Позивача вважається народженою від подружжя, а тому виключення відомостей про батьківство Відповідача слід розглядати згідно ст.138 СК України, відповідно до якої жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 Сімейного кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Вимога позивача про виключення запису відповідача, як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Відповідно до рекомендацій, викладених у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до Заяви [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Царьова Троїцького району Луганської області, особу якого посвідчено паспортом громадянина України, [NUMBER] , від 10.06.2019 року, яка міститься в матеріалах справи (а.с.14, 15-17), [PERSON] визнав своє батьківство по відношенню [PERSON] , [INFO] , яка народилася у [PERSON] , [INFO] . Згідно п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. На підставі викладеного, врахувавши ті обставини, що [PERSON] визнав себе батьком дитини, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та виключити відомості про батька з актового запису №258 від 22.03.2019 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] в м.Луганськ Луганської області, так як письмовими доказами по справі доведено факт відсутності кровного споріднення відповідача та дитини. Згідно з п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 25.07.2019 року про сплату судового збору в сумі 768,40 грн. Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved