Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

В червні 2021 року позивач звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з даним позовом. Позивач просить суд: 1. Визнати протиправними дії Комунального некомерційного підприємства київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (код ЄДРПОУ: 34002938, місцезнаходження: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 1), щодо відмови [PERSON] у видачі фельдшерської довідки про смерть (форма N 106-1/о) її батька, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , внаслідок онкологічного захворювання. 2. Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (код ЄДРПОУ: 34002938, місцезнаходження: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 1), оформити та видати [PERSON] , фельдшерську довідку про смерть (форма N 106-1/о) її батька, [PERSON] , [INFO] , встановивши цим факт його смерті [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] , о 14:50 год., у с.Плесецьке, Фастівського р-ну, Київської обл., у власному будинку по [ADDRESS] , внаслідок онкологічного захворювання, помер її батько - [PERSON] , [INFO] . Факт ненасильницької смерті її батька було підтверджено поліцейським реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Калинівка) Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області старшим сержантом поліції Берендою Сергієм Володимировичем, який безпосередньо виїжджав на місце події в день смерті, для огляду тіла та фіксації факту ненасильницької смерті. Також, факт ненасильницької смерті мого батька було підтверджено фельдшером підрозділу КНП КОР "КОЦ ЕМДМК" [PERSON], яка в день смерті батька, разом із вищезазначеним представником національної поліції, безпосередньо оглядала тіло померлого та констатувала факт ненасильницької смерті внаслідок раку шлунку, надавши сім`ї відповідну довідку. 03.05.2021 року, її батька - [PERSON] , поховали у с.Плесецьке, на місцевому цвинтарі. При зверненні 12.05.2021 року до Святошинського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану надавши довідку, яку оформила в день смерті фельдшер, державний реєстратор цього відділу ДРАЦС повідомила, що форма наданої довідки, не відповідає формі, що затверджена наказом МОЗ України, на підставі якої видається свідоцтво про смерть. 24.05.2021 року при зверненні до сімейного лікаря [PERSON] , остання відмовила у видачі лікарського свідоцтва про смерть, у зв`язку із забороною видачі лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. При зверненні до генерального директора КНП КОР "КОЦ ЕМДМК", позивач отримала письмову відмову у видачі довідки форми №106/о. У зв`язку з вищевикладеним змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у ньому. Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, однак, направив до суду відзив в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що Комунальне некомерційне підприємство Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» не є уповноваженим органом на видачу лікарського свідоцтва та/або фельдшерської довідки про смерть, а отже вимоги позивача є необґрунтованими. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить наступного висновку. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.12.1979 року, [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої є [PERSON] . Відповідно до копії довідки виданої фельдшером [PERSON] . Васильківського відділення швидкої та невідкладної медичної допомоги, [INFO] у віці 70 років помер [PERSON] , біологічна смерть. Відповідно до копії консультативної довідки КНП «Київський міський клінічний онкологічний центр», [PERSON] перебував на обліку з 07.2020 року, клінічне заключення: рак шлунку ІV. Як вбачається з копії довідки виданої начальником СПД №1 (смт. Калинівка) Фастівського РУП ГУНП в Київській області О. Кучер, по прибуттю на місце події [INFO], по факту смерті онкохворого [PERSON] , вік 70 років, було складено висновок щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання. Також, як вбачається з копії листа-відповіді №1533 від 09.06.2021 року генерального директора КНП «КОЦ ЕМДМК», [PERSON] було відмовлено у видачі лікарського свідоцтва про смерть форми №106-1/о. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У відповідності до положень частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так, відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о). За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-УІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Пунктом 1.3. Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106-1/о) (надалі - Інструкція-1), яка затверджена наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545, встановлено, що «У містах, селищах міського типу, населених пунктах сільської місцевості в закладах охорони здоров`я, у яких працюють не менше двох лікарів, видаються тільки лікарські свідоцтва про смерть. У сільських населених пунктах у закладах охорони здоров`я, де працює тільки один лікар, у разі його відсутності (хвороба, відпустка і таке інше), фельдшером видається фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о)». Пунктом 1.1. Інструкції щодо заповнення та видачі фельдшерської довідки про смерть (надалі - «Інструкція-2»), яка затверджена наказом МОЗ України від 08 серпня 2006 року № 545, «Фельдшер фельдшерсько-акушерського пункту має право заповнювати тільки фельдшерську довідку про смерть - форма № 106-1/о. У сільських населених пунктах, де в закладах охорони здоров`я працює тільки один лікар, у разі його відсутності (хвороба, відпустка і таке інше), як виняток, також видається фельдшерська довідка про смерть фельдшером, який замінює лікаря». Пунктом 1.2. Інструкції-1 визначено, що до закладів охорони, які мають право видавати лікарські свідоцтва про смерть, а у виключних випадках фельдшерську довідку про смерть, відносяться: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи; також відповідні документи може видавати ФОП. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про екстрену медичну допомогу» передбачено, що «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф є закладом охорони здоров`я, основне завдання якого - забезпечення організації та надання екстреної медичної допомоги на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці відповідно до цього Закону». Отже, враховуючи вищевикладене, КНП КОР "КОЦ ЕМДМК" не входить до переліку закладів, передбачених п.1.2 Інструкції-1, які мають право видавати лікарські свідоцтва про смерть, а у виключних випадках фельдшерську довідку про смерть. Таким чином, суд вважає, що позивачка обрала неправильний спосіб захисту свого порушеного права на отримання свідоцтва про смерть свого батька, оскільки фельдшер медичної установи, який констатував смерть [PERSON] , не має повноважень на видачу лікарського/фельдшерського свідоцтва про смерть, у зв`язку з відсутністю таких повноважень у КНП «Київський міський клінічний онкологічний центр», однак, факт смерті [PERSON] має юридичне значення для заявника та може бути встановлений в судовому порядку. Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог на підставі наявних у справі матеріалів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed