Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за надання житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS], в розмірі 3976,31 грн. Заборгованість утворилась за період з вересня 2015 року по червень 2016 року, а також на підставі ст. 625 ЦК України просив стягнути інфляційні втрати за період з серпня 2013 року по червень 2016 року в розмірі 3070,81 грн., суму 3% річних за прострочення грошового зобов"язання за період з квітня 2013 року по червень 2016 року в розмірі 349,99 грн. Представник позивача Дзюбан В.І. в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми боргу підтримав, зазначив, що відповідач погасив основну заборгованість після відкриття провадження у справі. Відповідачі в судове засідання не з"явились. Відповідач [PERSON] подав до суду квитанцію від 13.03.2017 року про погашення після пред"явлення позову в повному обсязі заборгованості за наданими житлово-комунальними послугами в сумі 3976,31 грн. та судового збору в сумі 1378,00 грн. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], яка належить їм на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 02.04.2013 року та 03.04.2013 року (а.с. 12-14). Відповідачі у відповідності до договорів №36 та №56 від 29.01.2013 року (а.с. 20-24, 25-28) являються споживачами послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, та послуг з утримання будинку та прибудинкової території, які здійснює ПП "Столичні будинки" на підставі акту приймання-передачі житлового комплексу (а.с. 15-19). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 2.2 договору №56 від 29.01.2013 року оплата послуг здійснюється споживачем не пізніше 20 числа місяця. Також, відповідно до п. 9 договору №36 від 29.01.2013 року у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Отримуючи житлово-комунальні послуги, відповідачі несвоєчасно та не в повному обсязі сплачували за них, у зв»язку з чим за період з вересня 2015 року по червень 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 3976,31 грн., яка була предметом позову (а.с. 29-30). Як вбачається з наданої квитанції №0.0.723279208.1 від 13.03.2017 року [PERSON] здійснено погашення заборгованості за надані послуги в повному обсязі та сплачено судовий збір на загальну суму 5355,00 грн. (а.с. 88). Враховуючи те, що заборгованість в сумі 3976,31 грн. погашена вже після відкриття провадження по справі, відповідачем [PERSON] відшкодовані понесені у справі та документально підтверджені витрати позивача в сумі 1378,00 грн., тому дані вимоги стягненню не підлягають. Згідно ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Отже, на підставі ст. 625 ЦК України з відповідачів підлягає стягненню 3% річних від простроченої суми боргу, яка заявлялась позивачем при подачі позову та яка була предметом дослідження в судовому засіданні, за період з 21.09.2015 р. по 21.06.2016 р. в розмірі 92,93 грн. (Так, наприклад 21.09.2015 р. сума 3% річних складає: 251,47 грн. х 3 : 100 х 10 : 365 днів = 0,21 грн.; в подальшому помісячно: 0,21 грн. + 0,64 грн. + 2,56 грн. + 6,46 грн. + 9,43 грн. + 10,49 грн. + 15,15 грн. + 16,83 грн. + 17,98 грн. + 13,18 грн. = 92,93 грн.) (а.с. 3). Сума за борг, який утворився за інший період з квітня 2013 року по серпень 2015 року, позивачем в позовних вимогах взагалі не заявлялась, та її обгрунтованість не доводилась в порядку ст. 60 ЦПК України. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Частковому задоволенню підлягають вимоги про стягнення інфляційних втрат за період з листопада 2015 року по травень 2016 року в розмірі 294,75 грн. (листопад 2015 року: 251,47 грн. х 102% :100 - 251,47 грн. = 5,03 грн.; грудень 2015 року: 1042,49 грн. х 100,7% :100 - 1042,49 грн. = 7,30 грн.; січень 2016 року : 2539,77 грн. х 100,9% : 100 - 2539,77 грн. =22,86 грн.; березень 2016 року : 4411,57 грн. х 101% : 100 - 4411,57 грн. = 44,12 грн.; квітень 2016 року: 5959,99 грн. х 103,5% : 100 - 5959,99 грн. = 208,60 грн.; травень 2016 року: 6843,07 грн. х 100,1% : 100 - 6843,07 грн. = 6,84 грн.). Враховуючи, що вимоги про стягнення інфляційних втрат були заявлені в позовних вимогах та входили в ціну позову, за якими відповідачем вже сплачено судові витрати, тому судовий збір при частковому задоволенню позову за рішенням суду не стягується.

Outcome: partial