Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району, Старокостянтинівської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі середньої земельної частки (паю) по Вишнопільській сільській раді Старокостянтинівського району Хмельницької області із вільних земель резервного фонду (не витребуваних паїв) в межах плану Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 05 червня 1997 року по 29 вересня 2003 року вона була членом КСП (в послідуючому СТОВ) ім. Шевченка с. Вишнопіль Старокостянтинівського району, що підтверджується записами в її трудовій книжці. Відповідно до протоколу № 1 загальних зборів КСП ім. Шевченка від 26 січня 2000 року, затвердженого рішенням сесії Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району від 15 березня 2000 року вона була включена у список новоприбулих членів КСП ім. Шевченка с. Вишнопіль Старокостянтинівського району під № 8 та набула права на отримання сертифікату на земельну частку (пай). Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області їй було відмовлено в оформленні права на земельну частку (пай) через відсутність документів, що посвідчують її право на земельну частку (пай). Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування. Представник співвідповідача Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району подав до суду заяву, якою не заперечив проти задоволення позовних вимог та просив справу розглянути без його участі. Представник співвідповідача Старокостянтинівської районної державної адміністрації заперечила проти задоволення позову за безпідставністю та пропуском строку позовної давності. Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 15 листопада 2017 року до участі у справі в якості третьої особи залучено Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Представник якої подав до суду заяву, якою при вирішенні справи поклався на розсуд суду та просив розглянути справи у його відсутність. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], 05 червня 1997 року була прийнята в КСП ім. Шевченка с. Вишнопіль Старокостянтинівського району на посаду різноробочої в овочеву бригаду (протокол № 3 від 20.06.1997). 20 січня 1999 року позивачка була переведена на посаду няні в дитячі ясла (протокол № 1 від 26.01.1999) 28 січня 2000 року припинено членство позивачки в КСП ім. Шевченка у звязку з виходом із членів КПС ім. Шевченка, яке реорганізовано в СТОВ ім. Шевченка. Звільнена з роботи в звязку з переводом в СТОВ ім. Шевченка п. 5 ст. 36 КЗпП України (протокол № 1 від 26.01.2000). 10 березня 2003 року прийнята на роботу в СТОВ ім. Шевченка по переводу з КСП ім. Шевченка на посаду няні в дитячі ясла (протокол № 2 від 10.03.2000). 29 вересня 2003 року звільнена з займаної посади за згодою сторін згідно ст. 36 п. 1 КЗпП України (наказ № 52 від 29.09.2003). 16 червня 1995 року колективне сільськогосподарське підприємство ім. Шевченка с. Вишнопіль Старокостянтинівського району отримало Державний акт на право колективної власності на землю із списком осіб членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка с. Вишнопіль Старокостянтинівського району, які мають право на земельну частку (пай), до якого [PERSON] не була включена. У відповідності до протоколу № 1 загальних зборів КСП ім. Шевченка від 26 січня 2000 року, затвердженого рішенням сесії Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району від 15 березня 2000 року, позивачка була включена у список новоприбулих членів КСП ім. Шевченка с. Вишнопіль Старокостянтинівського району під № 8, що набули права на отримання сертифікатів на земельну частку (пай). Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай мають члени КСП, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Зі змісту цієї норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта. Таким чином, право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту передачі державного акта на право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вона є. Перебування особи у трудових відносинах із підприємством не є підставою для отримання нею земельної частки (паю). У ч. 1 ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" зазначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну часту (пай) у встановленому законодавством порядку. Частиною 3 ст. 1 цього Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Пояснення позивачки, що вона була членом КСП ім. Шевченка с. Вишнопіль Старокостянтинівського району, яке реорганізоване у СТОВ ім. Шевченка с. Вишнопіль Старокостянтинівського району, членом якої вона стала автоматично та мала бути у списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, не відповідають вимогам ст. 5 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", відповідно до якої членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут. Тобто, без свого волевиявлення позивачки не могла стати членом КСП ім. Шевченка с. Вишнопіль Старокостянтинівського району, оскільки це порушує принцип добровільності, що визначений ст. 5 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство". На час видачі Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Шевченка с. Вишнопіль Старокостянтинівського району (16 квітня 1995 року) позивачка не могла перебувати в членстві даного підприємства, так як не досягла шістнадцятирічного віку. Заслуговують на увагу твердження представника співвідповідача Старокостянтинівської районної державної адміністрації про пропуск строку позовної давності. Позовна давність за статтею 256 ЦК України - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Суд прийшов до переконання про те, що позивачка пропустила строк для звернення до суду з даним позовом, так як з її ініціативи ще в 2000 році була включена до списку новоприбувших членів КСП ім. Шевченка с. Вишнопіль Старокостянтинівського району, що набули права на отримання сертифікатів на земельну частку (пай). Згідно з приписами ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed