Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (надалі - АТ «Альфа-Банк»), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява мотивована тим, що 21 жовтня 2020 року за заявою АТ «Альфа-Банк» приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т. В. вчинив виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором від 14 квітня 2008 року № 490063450 (надалі - договір, кредитний договір), укладеним між ним та Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (надалі - ЗАТ «Альфа-Банк»), правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», у розмірі 21 100,88 доларів США, що на день вчинення правочину становить 598 631, 96 грн, яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 10 160,88 дол США, простроченої заборгованості за відсотками та комісією у розмірі 10 940,00 дол США, та витрати, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису у розмірі 1 500,00 грн. Строк, за який проводиться стягнення - три роки, а саме з 01 липня 2017 року по 01 липня 2020 року. Позивач з указаним виконавчим написом не погоджується та вважає його таким, що не підлягає виконанню з огляду на те, що нотаріусом вчинено оскаржуваний виконавчий напис щодо спірної заборгованості, оскільки за виконавчим написом з позивача повторно стягнуто суму заборгованості за кредитним договором. Окрім того, на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні приватного нотаріуса не було усіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, напис вчинено без засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з відміткою стягувача про непогашення заборваності, а також нотаріусом не були дотримані вимоги законодавства, яке регулює порядок вчинення виконавчих написів на документах, які свідчать про безспірність заборгованості. Під час вчинення виконавчого напису нотаріусом не було перевірено строки позовної давності, з огляду на те, що останнім днем погашення заборгованості по кредитному договору є 14 квітня 2015 року, тоді як з заявою про вчинення виконавчого напису відповідач звернувся у жовтні 2020 року, а зміна організаційної форми відповідача не є належною підставою переривання або зупинення строків позовної давності, окрім того, указував, що виконавчий напис вчинено нотаріусом поза межами його нотаріального округу, у порушення Закону України «Про нотаріат». Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2021 року у справі відкрито провадження, визначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження з викликом учасників справи, призначено підготовче засідання, витребувано від приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича посвідчені копії виконавчого напису та документів на підставі яких вчинено виконавчий напис. 05 квітня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси від відповідача АТ "Альфа-Банк" надійшли заперечення на позовну заяву, в яких останній просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що твердження позивача про повне виконання своїх зобов`язань перед банком за кредитним договором є хибним, оскільки кредитні кошти видавались позивачу в іноземній валюті, а виконання відбулось у національній валюті України - гривні, тому з огляду на різницю у співвідношенні курсу валют на момент винесення рішення та закінчення виконавчого провадження зобов`язання позивача виконані не у повному обсязі. Щодо безспірності заборгованості для вчинення виконавчого напису відповідачем була надана виписка з особового позичкового (кредитного) рахунку позивача, оскільки у боржника утворилась заборгованість саме за кредитним договором, окрім того посилання позивача щодо застосування строків позовної давності не можуть бути застосовані у спірних правовідносинах, оскільки дія укладеного між сторонами договору продовжується до повного виконання взятих на себе боржником зобов`язань. Щодо посилань позивача на вчинення нотаріусом виконавчого напису поза межами його нотаріального округу відповідач указує, що згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус не обмежений територіально під час вчинення виконавчого напису, оскільки вчиняється він незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Галюров М. Ю. позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. У судове засідання представник відповідача та треті особи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки у судове засідання не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що 14 квітня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір за № 490063450, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 31 165,40 дол США з датою остаточного повернення кредиту - 14 квітня 2015 року (а. с. 14). Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17 лютого 2014 року заяву Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду у складі судді Москаленко Н.Ю. (одноособово) по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, видано Публічному акціонерному товариству «Альфа-Банк» - виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 14.11.2013 по цивільній справі № 1831-9/351/13 Третейського суду про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 490063450 у сумі - 132 164 грн. 08 коп. та стягнення судових витрат, а саме: витрат по сплаті третейського збору в сумі - 400 грн. 00 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк» судові витрати в розмірі 121 (сто двадцять одної) гривні 80 копійок. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк» судові витрати в розмірі 121 (сто двадцять одної) гривні 80 копійок. Справу третейського суду про стягнення заборгованості за кредитним договором повернуто до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» (а. с. 20). Постановою старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Бодрягової Л. В. від 13 квітня 2016 року відкрито виконавче провадження № 50824565 з виконання виконавчого листа № 751/1078/14, виданого 20 березня 2014 року, про стягнення 132 564,08 грн з [PERSON] (а. с. 23). Постановою старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Бодрягової Л. В. від 19 квітня 2017 року закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 751/1078/14, виданого 20 березня 2014 року, про стягнення 132 564,08 грн з [PERSON] у зв`язку з його повним виконанням (а. с. 26). 21 жовтня 2020 року за заявою АТ «Альфа-Банк» приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т. В. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 14 квітня 2008 року № 490063450, укладеним між [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», у розмірі 21 100,88 доларів США, що на день вчинення правочину становить 598 631,96 грн, яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 10 160,88 дол США, простроченої заборгованості за відсотками та комісією у розмірі 10 940,00 дол США, та витрати, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису у розмірі 1 500,00 грн. Строк, за який проводиться стягнення, - три роки, а саме з 01 липня 2017 року по 01 липня 2020 року (а. с. 27-30). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича від 04 листопада 2020 року відкрито виконавче провадження № 63491954 на підставі виконавчого напису № 4601 від 21 жовтня 2020 року приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т. В. про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 14 квітня 2008 року № 490063450 у сумі 21 100 дол США та 1 500 грн (а. с. 31). У статтях 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена у постановах Великою Палатою Верховного Суду: від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18). Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису. Результат аналізу зазначених норм дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій. Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється таким чином: боржник повинен бути повідомлений не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`зань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З матеріалів справи слідує, що правовідносини, які є предметом розгляду у цій справі виникли з кредитного договору № 490063450 від 14 квітня 2008 року, укладеного між [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк». У матеріалах кредитної справи по виконавчому напису відсутня вимога АТ "Альфа-Банк" про усунення порушення виконання зобов`язання за кредитним договором, адресована [PERSON] та докази направлення такої вимоги боржнику та її отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження № 61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18). На підставі оцінки наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що під час вчинення оспорюваного виконавчого напису про стягнення з [PERSON] коштів на користь АТ "Альфа-Банк" нотаріусом не дотримано вимог, передбачених Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій, оскільки стягувачем не подано всіх документів, на підставі яких стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, отже нотаріус не міг переконатись належним чином у безспірності розміру заборгованості, що підлягає стягненню, і сама заборгованість відповідачем під час розгляду справи належним чином не підтверджена, з огляду на доводи позивача про сплату заборгованості по кредитному договору в повному обсязі. Варто також зазначити, що відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як слідує з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 21 жовтня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Укладений між ЗАТ "Альфа-Банк" та позивачем кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, і у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, недоведеності безспірності вимог стягувача, відтак доводи позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, тому позов підлягає задоволенню. З огляду на наведене, позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору у розмірі 1 816.00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved