Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та помер [INFO] в селі Саханка Новоазовського району Донецької області від відкритого уламкового перелому кісток зводу черепа. В обґрунтування вимог в заяві вказано, що [INFO] в селі Саханка Новазовського району Донецької області помер чоловік заявника - [PERSON] , [INFO] . Внаслідок смерті чоловіка, на тимчасово окупованій території України, а саме Новоазовським районним відділом РАЦС «Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки» видано свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] . Коли заявник звернулася до Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації смерті чоловіка, то отримала письмову відмову № 15.4-59-976 від 17.07.2019 року, відповідно до якої Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану їй відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті на підставі пред`явлених документів, так як надані документи (зокрема, довідка про причину смерті № 67 від 05.03.2019 року, видана на тимчасово окупованій території) не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024, рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту смерті. Встановлення факту смерті чоловіка має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області в судове засідання не з`явився, в особі начальника відділу Новикової Г.О. надав заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника відділу. Виходячи з вимог ст. 317 ЦПК України щодо невідкладного розгляду даної справи, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Із досліджених судом письмових доказів встановлено наступне. Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 23 січня 2001 року Новоазовським РВ УМВС України в Донецькій області [PERSON] народився [INFO] в с. Саханка Новоазовського району Донецької області, 15 червня 1989 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.06.1989, виданим виконкомом Широкинської сільської ради Новоазовського району Донецької області. Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ". 07 березня 2019 року Новоазовським районним відділом РАЦС ГРП Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки на бланку «Донецької народної республіки» видано свідоцтво про смерть [NUMBER] [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , згідно лікарського свідоцтва про смерть № 67 від 05 березня 2019 року, складеного на бланку форми № 106/у, затвердженого наказом МЗ "ДНР" та виданого Старобешівським відділенням Республіканського бюро судово-медичної експертизи, помер [INFO] по вул. Конституції, 18, в селі Саханка Новоазовського району Донецької області . Причиною смерті зазначено: відкритий уламковий перелом кісток зводу черепа. Заявник [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Круте Щигрівського району Курської області, згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 29.10.1997 року Новоазовським РВ УМВС України в Донецькій області зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Даючи оцінку допустимості доказів - документів, виданих органами Донецької Народної Республіки, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Тому, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. А відтак, суд як виняток приймає до уваги дані про смерть (дату, місце та причину) [PERSON] , які зазначені у вищенаведеному свідоцтві, виданому на окупованій території Донецької області. Дата смерті [PERSON] також підтверджується наданими заявником фотографіями із зображенням могили [PERSON] та зазначенням дати смерті - 04.03.2019 року, фотознімками тіла загиблого та публікацією в Електронному щомісячнику Коаліції громадських організацій та ініціатив «Справедливість заради миру на Донбасі», 2019, № 3, стор. 16. про загибель місцевого мешканця н.п. Саханка [PERSON] , [INFO] , який мешкав за адресою [ADDRESS] . Згідно відмови у проведенні державної реєстрації смерті № 15.4-59-976 від 17 липня 2019 року, виданої Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану, документ пред`явлений заявником - довідка про причину смерті № 67 від 05.03.2019 року, видана 05.03.2019 року на тимчасово окупованій території є недійсною і не створює правових підстав. Частина 1 статті 17 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачає, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. На підставі п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Суд керується, також, положеннями ст.317 ЦПК України, якою визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню та може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Враховуючи те, що Верховною Радою України не визначений чіткий та вичерпний перелік назв населених пунктів Донецької області, які визнаються тимчасово окупованою територією України та те, що норми статті 317 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, суд керується тим, що тимчасово окуповані населені пункти визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", серед яких с. Саханка Новоазовського району Донецької області. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення обґрунтованих вимог заяви, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні належними і допустимими доказами в достатньому об`ємі. Встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території має юридичне значення для [PERSON] , оскільки необхідне їй для отримання свідоцтва про смерть чоловіка у відповідності з вимогами законодавства України.

Outcome: approved