Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

24 грудня 2019 року до суду надійшла позовна заява ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2017/ОВР/175-000267 від 28.12.2017 станом на 20.06.2019 в розмірі 11307,76 грн., з яких: 5888,16 грн. - заборгованість по кредитну (поточна), 3264,39 грн. - заборгованість по кредиту (прострочена), 307,55 грн. - заборгованість по процентах (поточна), 1847,66 грн. - заборгованість по процентах (прострочена); також просить стягнути понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог представник позивача у позовній заяві посилався на те, що 28 грудня 2017 року між банком та [PERSON] був укладений договір про приєднання до правил надання банківських послуг за картковими рахунками та підписана заява-анкета №2017/ОВР/175-000267. За умовами Договору овердрафту, позивачем встановлено на картковий ліміт дозволеного овердрафту відповідача кредит в сумі 300000,00 грн., строком на 12 місяців з 28 грудня 2017 року до 27 грудня 2018 року, зі сплатою 0,00001% річних протягом пільгового періоду, 36% річних (базова процентна ставка) за користування дозволеним овердрафтом, та 48% річних за користування простроченим овердрафтом. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 20 червня 2019 року утворилась заборгованість за договором овердрафту в розмірі 11307,76 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Ухвалою судді від 30 січня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 28 грудня 2017 року між банком та [PERSON] був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб подана заява-анкета №2017/ОВР/175-000267. За умовами Договору овердрафту, позивачем встановлено на картковий ліміт дозволеного овердрафту відповідача кредит в сумі 300000,00 грн., строком на 12 місяців з 28 грудня 2017 року до 27 грудня 2018 року, зі сплатою 0,00001% річних протягом пільгового періоду, 36% річних (базова процентна ставка) за користування дозволеним овердрафтом, та 48% річних за користування простроченим овердрафтом. На виконання умов договору овердрафту позичальнику на його картковий рахунок встановлено ліміт овердрафту в сумі 300 000 грн., видана окрема картка № [NUMBER] та запечатаний конверт із ПІН-кодом. Згідно з розрахунком, наданого позивачем, заборгованість за кредитним договором № 2017/ОВР/175-000267 від 28.12.2017 станом на 20.06.2019 становить 11307,76 грн., з яких: 5888,16 грн. - заборгованість по кредитну (поточна), 3264,39 грн. - заборгованість по кредиту (прострочена), 307,55 грн. - заборгованість по процентах (поточна), 1847,66 грн. - заборгованість по процентах (прострочена) Згідно ч. 1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України, визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимогами ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2ст. 639 ЦК України, визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Таким чином, відповідно до публічної пропозиції АБ «Укргазбанк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який є невід`ємною частиною до заяви-Анкети становить укладений договір про надання банківських послуг. Одночасно з цим, позивачем не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником публічної пропозиції АБ «Укргазбанк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що в сукупності із Заявою, свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. Зі змісту заяви-анкети вбачається, що відповідачу не надавалися для ознайомлення під підпис публічна пропозиція АБ «Укргазбанк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який є невід`ємною складовою частиною договору, про що також зазначено в анкеті-заяві відповідача. За ч.ч. 1, 2ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до вказаної заяви-анкети про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб [PERSON] підтвердив, що всі умови Договору йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, проте із змісту заяви - анкети вбачається, що відповідачу не надавалися для ознайомлення під підпис публічна пропозиція АБ «УКРГАЗБАНК» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також договір послуг на відкриття карткового рахунку, випуск платіжної картки, встановлення ліміту дозволеного овердрафту та їх обслуговування, які є невід`ємною складовою частиною кредитного договору, про що також зазначено в анкеті-заяві відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України). При цьому, з дослідженої судом анкети-заяви №2017/ОВР/175-000267, заповненої [PERSON] 28.12.2017 року, вбачається, що у вказаній заяві відсутні будь-які дані стосовно оформлення кредиту, зазначення кредитного ліміту, визначення розміру процентів, що не дає суду можливості визначити умови кредитного договору та відповідно перевірити правильність розрахунку заборгованості. Публічна пропозиція АБ "УКРГАЗБАНК" на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з боку [PERSON] не підписана, основні умови програми "Домовичок", також підпису позичальника не містять, а тому твердження позивача про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, щодо договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, встановлення ліміту дозволенного овердрафту та його обслуговування, суд вважає безпідставними. За вказаних обставин не можна вважати належним доказом виписку за договором 2017/ОВР/175-000267, на яку посилається позивач, як на підтвердження факту користуванням кредитними коштами, та виконання умов договору, оскільки виписка по рахунку не є первинним бухгалтерським документом, що також узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року № 61-5191св18. Рух коштів на картковому рахунку не може бути належним підтвердженням обізнаності відповідача з умовами, викладеними в Публічній пропозиції АБ "УКРГАЗБАНК" на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з боку [PERSON] , а також обізнаності відповідача з основними умовами програми "Домовичок", оскільки як зазначалось вище ці документи підпису позичальника не містять. Таким чином, враховуючи, що за умовами заяви позичальника, остання разом з публічною пропозицією АБ «Укргазбанк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, а долучений позивачем до матеріалів позовної заяви Витяг з офіційного сайту АБ «Укргазбанк» - публічна пропозиція на укладення до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, не містить підпису позичальника, то суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника відповідач був ознайомлений саме з цими договорами публічною пропозицією на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Також, позивачем не надано суду доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості, та з якого суд мав би встановити який саме розмір грошових коштів був отриманий відповідачем (позичальником), а додані до матеріалів Витяг з офіційного сайту АБ «Укргазбанк» - публічна пропозиція на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, як були надані відповідачу, не містять відомостей про отримання вказаних документів з боку позичальника, ознайомлення останнього з обраним Тарифом кредитування. Крім того, відповідно до ст.ст.1048,1054 ЦК України, кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, а отже банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Таким чином, оскільки позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо умов, викладених в публічній пропозиції на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та не доведено факту надання кредиту на підставі заяви-анкети від 28 грудня 2017 року, вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитним договором безпідставні та задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням результату вирішення справи, судові витрати не підлягають відшкодуванню позивачеві. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed