Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що відповідач [PERSON] о 21 год. 40 хв. 26.11.2015 р. в м.Києві, керуючи транспортним засобом Шевролет державний номерний знак [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, в результаті здійснив зіткнення з автомобілем Фольксваген державний номерний знак [NUMBER], що призвело до їх пошкодження, чим порушив ст.124 КУпАП. На дату скоєння цієї пригоди, відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Дарницького районного суду м.Києва від 22.01.2016р. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль Фольксваген державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Фолькваген, становить 50944,49 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Потерпілий звернувся до Моторного страхового бюро з відповідною заявою для отримання відшкодування. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. "а", п.41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 43 453,74 грн. МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 21.03.2016 року МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, який залишено без задоволення. Просять стягнути з [PERSON] кошти в розмірі 43453,74 грн. та судовий збір в сумі 1600,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяву, в якій просять розглядати справу у відсутність представника позивача. Не заперечують проти заочного розгляду справи (а.с.71). Відповідач в судове засідання не з'явився. Про чаc та місце розгляду справи повідомлений судовою повісткою та телефонограмою (а.с.69, 78). При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України при винесенні заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні суд встановив наступне. Судом встановлено, що 26 листопада 2015 року о 21 год. 40 хв в м.Києві на перехресті вулиць [PERSON] - Урлівська, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], не надав перевагу в русі автомобілю "Фольксваген Гольф" н/з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого відбулось зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. [PERSON], згідно постанови Дарницького районного суду м.Києва від 22 січня 2016 року № 753/24110/15-п, визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Постанова набрала чинності 02.02.2016р. (а.с.21). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарський, цивільній або адміністративній справі, що набрала законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На момент ДТП відповідач не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на дату пригоди. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Фольксваген Гольф", державний номерний знак [NUMBER] застрахована за полісом № АІ /8263468 (а.с. 5). Судом встановлено, що позивач 21 березня 2016 року перерахував на розрахунковий рахунок власника автомобіля "Фольксваген Гольф", державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] за шкоду, заподіяну в результаті вищезазначеної ДТП, грошові кошти в сумі 43453,74 грн. (а.с. 25). Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з вимогою про компенсацію зазначених виплат, однак до теперішнього часу відповідач не компенсував позивачу ці виплати (а.с. 24), у зв'язку з чим, підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п. 41.1, 41.4 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Разом з тим статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 38 вищезазначеного Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно із ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За правилами ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі вищевикладеного, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved