Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на користь «Акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 10025,07 грн. та суму понесених витрат на оплату судового збору. Позовні вимоги мотивує тим, що між ПрАТ СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №176/15-Т/ЛВС на т/з Ленд Ровер д.н.з. [NUMBER] . [PERSON] , 30.01.2016 року о 13 год. 30 хв., керуючи автомобілем "Форд Транзіт" н/з [NUMBER] , не дотримався інтервалу та дистанції в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем "Рендж Ровер" н/з [NUMBER] , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Своїми діями порушив п.п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Відповідно до постанови Франківського районного суду м. Львова від 29.02.2016 року [PERSON] визнано винним у вищевказаному ДТП. Відповідно до платіжного доручення №7001 від 25.02.2016 р. вищевказана страхова компанія виплатила власнику застрахованого автомобіля кошти в розмірі 21 943,19 грн. На момент ДТП т/з Форд д.н.з. [NUMBER] , був застрахований в ПрАТ СК «Граве Україна» за полісом АІ /7407730. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач звернувся до ПрАТ СК «Граве Україна» про відшкодування збитків у порядку регресу. Однак, остання здійснила виплати в сумі 11 918, 12 грн. Отже різниця між виплатами становить 10 025,07 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи надіслав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність та проведення спрощеного порядку розгляду даної справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; Частина 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків». Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі, так як позовні вимоги позивача складають 10025,07, що не перевищує суму 170000 грн. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, між між ПрАТ СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №176/15-Т/ЛВС на т/з Ленд Ровер д.н.з. [NUMBER] . [PERSON] , 30.01.2016 року о 13 год. 30 хв., керуючи автомобілем "Форд Транзіт" н/з [NUMBER] , не дотримався інтервалу та дистанції в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем "Рендж Ровер" н/з [NUMBER] , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Своїми діями порушив п.п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Відповідно до постанови Франківського районного суду м. Львова від 29.02.2016 року [PERSON] визнано винним у вищевказаному ДТП. Відповідно до платіжного доручення №7001 від 25.02.2016 р. вищевказана страхова компанія виплатила власнику застрахованого автомобіля кошти в розмірі 21 943,19 грн. На момент ДТП т/з Форд д.н.з. [NUMBER] , був застрахований в ПрАТ СК «Граве Україна» за полісом АІ /7407730. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач звернувся до ПрАТ СК «Граве Україна» про відшкодування збитків у порядку регресу. Однак, остання здійснила виплати в сумі 11 918, 12 грн. Судом встановлено, що різниця між виплатами становить 10 025,07 грн. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю майну третьої особи». Відповідно до ст. 1166 ЦК України: «Майнова шкода, завдана неправомірними порушеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а такожшкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала». Згідно з ст. 1187 ЦК України: «Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано в наслідок непереборної сили або умислу потерпілого». Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення. Суд також приходить до висновку, що з відповідачів підлягають стягненню судові витрати, в склад яких входять сплачений судовий збір, понесені судові витрати підтверджено квитанцією, яка знаходяться в матеріалах справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved