Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

14.04.2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. 20.04.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В позові позивач посилався на те, що 17.06.2011 року між сторонами укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту, який в подальшому збільшено до 15000 грн., однак порушила зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 21.03.2021 року склала в сумі 18324,11 грн., з якої заборгованість за кредитом - 13132,69 грн., 5191,42 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.06.2011 року станом на 21.03.2021 року в сумі 18324,11 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 2270 грн., справу розглянути за відсутності представника, не заперечували проти заочного розгляду справи. 24.05.2021 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з клопотанням про долучення доказів, надавши копію заяви про приєднання до умов та правил надання послуг від 05.06.2020 року за підписом [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, в доданому до позовної заяви клопотанні прохали розглянути справу у відсутність представника, не заперечували проти заочного розгляду справи (а.с.67). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади України (а.с.76), поштове повідомлення повернуто до суду у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.74), про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У зв`язку з наведеним, суд на підставі ч.5 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В статті 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Гуляйполе Запорізької області народилася позивач [PERSON] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 30.09.2014 року Гуляйпільським РС УДМС України в Запорізькій області (а.с.64). 17.06.2011 року між АТ КБ "Приватбанк" і [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.15). Відповідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки 26.10.2016 року відповідачу встановлено кредитний ліміт на кредитну карту в розмірі 500 грн., 05.07.2017 року збільшено кредитний ліміт до 5000 грн., 09.11.2018 року збільшено кредитний ліміт до 10000 грн., 19.11.2018 року збільшено кредитний ліміт до 15000 грн., 20.03.2019 року зменшено кредитний ліміт до 14994,77 грн., 07.04.2019 року зменшено кредитний ліміт до 13462,22 грн., 08.04.2019 року збільшено кредитний ліміт до 13470 грн., 05.02.2020 року зменшено кредитний ліміт до 13462,22 грн., 12.03.2020 року зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. (а.с.14). 05.06.2020 року відповідач підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання послуг та їй відкрито кредитну картку № [NUMBER] , термін дії до 03/24 (а.с.13). Заборгованість відповідача за кредитним договором №б/н від 17.06.2011 року станом на 21.03.2021 року склала в сумі 18324,11 грн., з якої заборгованість за кредитом - 13132,69 грн., 5191,42 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с.11-12). До позову долучено виписку з банківського рахунку відповідача, яка є доказом у справі, оскільки має статус первинного документа, згідно Переліку типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року № 578/5 (а.с.32-45). Суд, задовольняючи позов в повному обсязі, виходить з наступного. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України відповідно до якої зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч.1 ст.1048 ЦК України. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору . Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Як встановлено судом, відповідач, уклавши 17.06.2011 року з АТ КБ "Приватбанк" кредитний договір №б/н, отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.15). Оскільки відповідач [PERSON] порушила зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування, так як сплачувала його несвоєчасно і не в повному обсязі, в результаті чого заборгованість за кредитом станом на 21.03.2021 року склала в сумі 18324,11 грн., з якої заборгованість за кредитом - 13132,69 грн., 5191,42 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, то суд вважає позовні вимоги АТ КБ "Приватбанк" обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів того, що [PERSON] повернула кредитні кошти в повному обсязі в матеріалах справи не має, не спростовано це і відповідачем. Таким чином, суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому судовий збір у сумі 2270 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved