Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовами про стягнення солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю м'ясокомбінат "Ювілейний" та [PERSON] безпідставно отриманих грошових коштів в сумі 60000 грн., перерахованих за платіжним дорученням №3260 від 24.05.2012 року, в сумі 45000 грн. - за платіжним дорученням №3246 від 21.05.2012 року, в сумі 36000 грн. - за платіжним дорученням №3329 від 22.06.2012 року та 73000 грн. - за платіжним дорученням №3300 від 06.06.2012 року. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 14.05.2013 року між ним та ФОП [PERSON] укладено договори про відступлення права вимоги вищезазначених грошових коштів, які останньою помилково перераховані ТОВ м'ясокомбінат "Ювілейний". Також позивач зазначає, що 14.05.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки, за яким остання поручилася за виконання ТОВ м'ясокомбінат "Ювілейний" обов'язку щодо повернення безпідставно набутих коштів. Боржником зобов'язання щодо повернення безпідставно набутих грошових коштів не виконано, а тому позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість. Представник товариства з обмеженою відповідальністю м'ясокомбінат "Ювілейний" звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] та фізичної особи-підприємця [PERSON] про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 14.05.2013 року укладеного між ФОП "[PERSON] та [PERSON] про відступлення права вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю м'ясокомбінат "Ювілейний" грошових коштів в сумі 60000 гр. за платіжним дорученням №3260 від 24.05.2012 року. Зустрічні позові вимоги обґрунтовані тими обставинами, що між товариством з обмеженою відповідальністю м'ясокомбінат "Ювілейний" та ФОП [PERSON] існують договірні відносини з приводу поставки продукції, на момент укладання договору про відступлення права вимоги від 14.05.2013 року у товариства не було обов'язку щодо повернення отриманих грошових коштів в сумі 60000 грн., за платіжним дорученням №3260 від 24.05.2012 року, так як зазначена сума була перерахована не помилково, а в рахунок відпущеної ФОП [PERSON] продукції. Крім того, зазначено, що укладений договір про відступлення права вимоги не відповідає загальним вимогам, які є необхідними для чинності правочину, а тому представник просила визнати договір про відступлення права вимоги недійсним Представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за основним позовом підтримав в повному обсязі, проти зустрічного позову заперечував. Представник товариства з обмеженою відповідальністю м'ясокомбінат "Ювілейний" позові вимоги за зустрічним позовом підтримала в повному обсязі, проти основного позову заперечувала. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду відомі. ФОП [PERSON] в судове засідання також не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду відомі. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за основним позовом не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ТОВ м'ясокомбінат "Ювілейний" та ФОП [PERSON] існують договірні правовідносини. Так, в період з лютого 2009 року по травень 2013 року ТОВ м'ясокомбінат "Ювілейний" здійснювало поставку ковбасних виробів та м'ясних напівфабрикатів на адресу ФОП [PERSON], однак остання свої обов'язки з приводу оплати товару виконувала неналежним чином, у зв'язку з чим утворилася заборгованість. Дані обставини встановлені рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.07.2013 року, яким позовну заяву ТОВ м'ясокомбінат "Ювілейний" задоволено та стягнуто на його користь з ФОП [PERSON] заборгованість в сумі 4680810,18 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 14.05.2013 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договори про відступлення права вимоги, за умовами якого до позивача за первісним позовом перейшло право вимагати у відповідача помилково перераховані грошові кошти в розмірі 60000 грн., перераховані відповідно до платіжного доручення №3260 від 24.05.2012 року, в розмірі 45000 грн., перераховані за платіжним дорученням №3246 від 21.05.2012 року, в розмірі 36000 грн., перераховані за платіжним дорученням №3329 від 22.06.2012 року, в розмірі 73000 грн., перераховані за платіжним дорученням №3300 від 06.06.2012 року. Крім того, 14.05.2013 року в забезпечення виконання боржником (ТОВ м'ясокомбінат "Ювілейний") зобов'язань щодо повернення безпідставно набутих грошових коштів між [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки. Загальні підстави для виникнення зобов'язань у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.11, частин 1,2 ст.509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов'язання повинно належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться. Згідно з ч. 1ст. 177 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Отже, системний аналіз положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.11, ч. 1 ст.177, ч. 1ст. 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2ст. 11 ЦК України. Загальна умова ч. 1ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не вважається безпідставним. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ м'ясокомбінат "Ювілейний" та ФОП [PERSON] 01.02.2009 року було укладено договір поставки №МК-88-09/10, згідно з яким товариство зобов'язалося здійснити поставку товарів: ковбасних виробів та готових м'ясних виробів, а ФОП [PERSON] зобов'язалася приймати та оплачувати товар. Умовами договору передбачено, що кількість, асортимент, вартість товару, що поставляється, зазначаються у товарних накладних, складених на основі заявок покупця, а за поставлений товар покупець повинен розрахуватися протягом 23 банківських днів з моменту поставки товару. З наведеного вбачається, що між сторонами існують договірні відносини щодо поставки відповідачем ковбасних виробів та готових м'ясних виробів згідно заявок позивача протягом строку дії укладеного сторонами договору поставки, а тому доводи позивача за первісним позовом про можливість застосування до спірних правовідносин положень ст. 1212 ЦК України є безпідставними. Щодо зустрічних позовних вимог, суд дійшов висновку, що вони підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 14.05.2013 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв на себе право вимоги у ТОВ м'ясокомбінат "Ювілейний" помилково перераховані первісним кредитором на користь боржника грошові кошти у розмірі 60000 грн., відповідно до платіжного доручення №3260 від 24.05.2012 року. 14.05.2013 року в забезпечення виконання боржником зобов'язань щодо повернення безпідставно набутих грошових коштів між [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до умов якого остання поручилася за виконання ТОВ м'ясокомбінат "Ювілейний" обов'язку щодо повернення безпідставно набутих коштів. Відповідно до п.1 ч.І ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1ст.513ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав якщо інше не встановлено договором або законом. Договір про відступлення права вимоги від 14.05.2013 року містить вказівку на те, що грошові кошти в розмірі 60000 грн. перераховані позивачу за зустрічним позовом помилково. Однак платіжним дорученням чи іншими доказами це не підтверджено, в платіжному дорученні №3260 від 24.05.2012 року зазначено, що сума перерахована "за товар згідно домовленості від 20.10.10". В разі заміни кредитора у зобов'язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов'язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов'язання, тобто обсяг прав та обов'язків його сторін залишається незмінним. Отже, виходячи із загальних правил та положень даної статті, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора. Обсяг цих прав та умови визначаються на момент переходу цих прав до нового кредитора. Платіжне доручення №3260 від 24.05.2012 року не містить інформації про обов'язкові строки повернення, перерахованої цим дорученням суми. Отже, на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 14.05.2013 року у ФОП [PERSON] не існувало права кредитора до ТОВ м'ясокомбінат "Ювілейний". Відповідно до ст.515 ЦК України заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Лише ФОП [PERSON] могла б довести, що сума, за платіжним дорученням №3260 від 24.05.2012 року перерахована помилково. Обов'язок ТОВ м'ясокомбінат "Ювілейний" повернути грошові кошти позивачеві за первісним позовом може виникнути за договором про відступлення права вимоги за наявності такого обов'язку перед [PERSON] Відповідно до положень ст.ст. 514, 516, 519 ЦК України відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що договір про відступлення права вимоги від 14.05.2013 року, укладений між ФОП [PERSON] та [PERSON], про відступлення права вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю м'ясокомбінат "Ювілейний" про стягнення 60000 грн., помилково перерахованих за платіжним дорученням №3260 від 24.05.2012 року, не відповідає вимогам закону, є таким, що не створює правових наслідків, а тому позовні вимоги про визнання зазначеного договору недійсним є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вирішення позовних вимог ТОВ м'ясокомбінат "Ювілейний" до [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. За зустрічним позовом ТОВ м'ясокомбінат "Ювілейний" заявлено і в судовому засіданні підтримано вимогу про визнання недійсним договору, укладеного 15.05.2013 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] про відступлення права вимоги до ТОВ м'ясокомбінат "Ювілейний" про стягнення 60000 грн., помилково перерахованих за платіжним дорученням №3260 від 24.05.2012 року. Серед відповідачів зустрічного позову також було зазначено [PERSON], яка не є стороною спірного договору про відступлення права вимоги від 14.05.2013 року та до якої не предявлено жодних вимог, тому зустрічний позов в частині вимог до неї не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом підлягає відшкодуванню сплачений судовий збір в сумі 1600 грн.

Outcome: partial