Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Мотивуючи свій позов наступним, 04 вересня 2013 року, близько 08 год. 45 хв., [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 21150, держаний номер [NUMBER] в м.Черкаси по вул. Благовісній перед перехрестям з вул. Р.Люксембург, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримавшись безпечної дистанції, скоїв зіткнення з керованим ним автомобілем Ssang Yong Korando с 200 DI, державний номер [NUMBER], що належить йому на праві власності, який зупинився попереду нього для пропуску пішоходів. Зіткнення припало в ліву частину заднього бамперу автомобіля Ssang Yong Korando с 200 DI, в результаті чого його автомобілю були завдані механічні пошкодження верхньої та нижньої панелі заднього бамперу, заднього підкрилку, датчика парковки, заднього лівого бризговика, було подерто покраску та інші. Винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON], який є власником автомобіля [NUMBER], і постановою Придніпровського районного суду Черкаси від 13 вересня 2013 року, яка набрала законної сили, відповідач притягнений до адміністративної відповідальності за ст.124 КпAП України і на нього накладено штраф в розмірі 340 грн. на користь держави. Внаслідок неправомірних дій відповідача його майну, автомобілю, завдано пошкоджень. Для відновлення попереднього стану автомобіля, який був до дорожньо-транспортної пригоди, було здійснено ремонт, вартість якого згідно з Рахунком - фактурою № 4678 від 05.09.2013 року ПП „АТ Автоінвестстрой - Черкаси" та наряду-замовлення № Х01-А07907 (акту виконаних робіт) від 23.09.2013 року складає 8245 грн. 36 коп. 23 вересня 2013 року вказана сума коштів за відновлення автомобіля була сплачена ним, власником пошкодженої речі - автомобіля Ssang Yong Korando с 200 DI, по завершенні ремонту автомобіля (доказ фіскальний чек від 23.09.2013 року). Розв'язати цю дорожньо-транспортну пригоду мирним шляхом на підставі взаємної згоди не вдалося. Він з відповідачем домовився про те, що ним буде оплачено вартість ремонту пошкодженого автомобіля по його завершенні, а відповідач після цього відшкодує йому витрати. Його автомобіль знаходився на ремонті на станції технічного обслуговування з 04 по 23 вересня 2013 року. Обмінявши долари він виплатив ПП „ АТ Автоінвестстрой - Черкаси" 8245 грн. 36 коп. Національним банком України станом на 23 вересня 2013 року було встановлено офіційні курси валют на рівні - 799,3000 грн. за 100 дол. США, або 8.00 грн. за 1 дол. США: 8245:8=1030 дол. США В кінці вересня 2013 року, після оплати рахунку за ремонт автомобіля, він звернувся до відповідача з проханням відшкодувати йому 8245 грн, але отримав відмову. При цьому відповідач повідомив, що поверне кошти тільки після того, як отримає їх від страхової компанії. Враховуючи, що відповідач до цього періоду часу, на його щомісячні звернення до нього з вимогою повернути борг, відмовляється в добровільному порядку відшкодувати завдану неправомірними діями шкоду вважає за необхідне звернутися за захистом прав до суду. У відповідності до ст.ст. 22, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ч.3 ст.61 ЦПК України матеріальні витрати по ремонту пошкодженого 23 вересня 2013 року під час дорожньо-транспортної пригоди майна - автомобіля Ssang Yong Korando с 200 DI, який належить йому на праві власності, є обов'язком відповідача. Фактично за законом між ним та відповідачем є грошове зобов'язання. Він є кредитором, так-як виконав обов'язок відповідача витративши із своїх заощаджень 1030 дол. СІІІА на ремонт автомобіля, а Відповідач є боржником - так-як не виконав у вересні 2013 року свого обов'язку, і по цей час відмовляється повернути борг. За цей час курс доллара США суттєво підвищився і 1030 дол. США коштує 12051 грн., а не 8245 грн., для повернення суми витраченого заощадження необхідно витратити на 3806 грн. більше, ніж це було станом на вересень 2013 року. Із-за порушення відповідачем усного договору про відшкодування йому витрат на ремонт автомобіля він зазнав збитків на суму 3806 грн. і у відповідності зі ст.ст.611, 623, 625 ЦК України відповідач зобов'язаний їх повернути. Внаслідок неправомірних та винних дій відповідача, він переживав і хвилювався з цього приводу, оскільки автомобіль знаходився на станції технічного обслуговування з 04 по 23 вересня 2013 року і він не мав змоги користуватися ним, що негативно вплинуло на його життя та роботу. Було порушено нормальні життєві зв'язки через неможливість продовження активного громадського і сімейного життя. Він не знав, чи вдасться відновити автомобіль до стану, який був до його пошкодження. Із-за неправомірних дій відповідача він переживав стресову ситуацію, зазнав моральних страждань у зв'язку з заподіянням матеріальної шкоди під час дорожньо-транспортної пригоди і невиконання відповідачем обов'язку по поверненню йому витрачених на ремонт автомобіля заощаджень. Із-за браку коштів, він був позбавлений можливості виїхати взимку 2013-2014 року на відпочинок та оздоровлення в гірську місцевість - Карпати. На підставі вище викладеного вважає, що винними діями відповідача було заподіяно матеріальну і моральну шкоду, що знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 04.09.2013 року, тому у нього є право на відшкодування моральної шкоди. Оцінюючи розмір моральної шкоди, він виходить з наступних критеріїв - душевних страждань, яких він зазнав у зв'язку із пошкодженням автомобіля та протиправною поведінкою відповідача. З урахуванням вище викладеного розмір заподіяної моральної шкоди оцінює в сумі 3000 грн. 21.01.2015 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог та просив стягнути з [PERSON] на його користь: · майнову шкоду в сумі 8245 грн. 36 коп. · суму встановленого індексу інфляції із суми боргу в розмірі 2053 грн. · 3 % річних від простроченої суми за 15 місяців в розмірі 309 грн. · Збитки в сумі 3806 грн. · За завдану моральну шкоду у розмірі 3000 грн. · Понесені судові витрати В судовому засіданні, 24.02.2015 року, представник позивача уточнив позовні вимоги на просив стягнути з відповідача, [PERSON], суму встановленого індексу інфляції із суми боргу в розмірі 2053 грн.; 3 % річних від простроченої суми за 15 місяців в розмірі 309 грн.; збитки в сумі 3806 грн.; за завдану моральну шкоду у розмірі 3000 грн. А з товариства з додатковою відповідальністю «СК «Провіта» майнову шкоду в сумі 8245 грн. 36 коп. Уточнюючий позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Позивач [PERSON]. в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, в подальшому в судове засідання не з»явився. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позов не визнав, подав письмові заперечення, які приєднанні до матеріалів справи. Надав пояснення аналогічні викладеним в запереченнях на позов. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 29.09.2014 року, товариство з додатковою відповідальністю «СК «Провіта», залучено в якості співвідповідача. Представник в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома. Вислухавши позивача та його представника, відповідача та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950р., ратиф. ЗУ від 17.07.1997р., передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК). За змістом ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно до положень ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. В судовому засіданні встановлено, 04.09.2013 року о 08 год. 45 хв. [PERSON] керував автомобілем ВАЗ 21150, державний номерний знак [NUMBER] в м.Черкаси по вул.Благовісній перед перехрестям в вул.Р.Люксембург не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Ssang Yong Korando с 200 DI, державний номер [NUMBER], що зупинився перед його автомобілем, при цьому пошкодивши його. 13.09.2013 року Придніпровським районним судом м. Черкаси [PERSON] було визнано винною за ст.124 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. На момент ДТП, за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС № 0991367, в ТДВ СК „Провіта" була застрахована відповідальність [PERSON], забезпечений транспортний засіб ВАЗ державний номер [NUMBER]. За цим Полісом страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, складає 50 000,0 грн. Поліс діяв в період з 12.03.2013 по 11.03.2014, тобто в період скоєння ДТП. 16.09.13 року в ТДВ СК „Провіта" були зареєстровані повідомлення від водіїв транспортних засобів ВАЗ державний номер [NUMBER] та Ssang Yong Korando с 200 DI, державний номер [NUMBER], про ДТП, що мала місце 04.09.13р. в м. Черкаси на вул.Благовісній. Відповідно до наданих потерпілою особою документів на проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, було витрачено 8245.36грн. З урахуванням того, що відповідальність особи винної у завданні збитків була застрахована в ТДВ СК „Провіта", страховик має підстави відшкодувати позивачу витрати на проведення ремонтних робіт в розмірі 8245.36грн. Згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в Україні запроваджено обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної жкиттю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У відповідності до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон) - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. В судовому засіданні встановлено, що по даний час ТДВ СК „Провіта" не відшкодувало позивачу завдані збитки. Відповідно до листа ТДВ СК „Провіта", наданого на вимогу суду, не заперечують щодо наявності заборгованості в сумі 8245 грн. 36 коп. Виходячи з вищезазначених норм матеріального права, та відсутністю належних доказів страхової виплати, суд вважає, що страховою компанією повинна бути виплачена позивачу майнова шкода в сумі 8245 грн.36 коп., а тому позов в цій частині є обгрунтованим та підлягає до задоволення. За положеннями ст. ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Згідно ч.1 ст.623 ЦПК України «Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.» Згідно ст.625 ЦПК України «Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.» Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" N 4 від 01 березня 2013 року «Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).» Виходячи з вищезазначених норм матеріального права, відсутністі правові підстави стягнення з відповідача, [PERSON], суму встановленого індексу інфляції із суми боргу в розмірі 2053 грн., 3 % річних від простроченої суми за 15 місяців в розмірі 309 грн., збитки в сумі 3806 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Виходячи з положень ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до дост.23 ЦК України, а також згідно з розясненнями п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди», особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом та ушкодженням здоровя. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршання здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової, яка підлягає відшкодуванню, та не пов"язана з розміром цього відшкодування. Згідно із ст.. 1167 ЦК України моральна шкоди відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що внаслідок пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді автомобіля Ssang Yong Korando с 200 DI, державний номер [NUMBER], що на праві приватної власності належить позивачу йому було завдано моральної шкоди, яка полягала у сильному душевному хвилюванні, психологічній травмі в зв'язку з пошкодженням автомобіля, у порушенні його нормальних життєвих зв'язків, необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя. А тому, суд вважає що позовні вимоги щодо моральної шкоди обґрунтованими, однак виходячи із принципів розумності та справедливості, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині частково, стягнувши на користь позивача моральну шкоду в розмірі 2000 грн., оскільки саме ця сума, на думку суду, відповідає рівню душевних страждань позивача та принципам розумності і справедливості. В решті позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» - 121 грн. 80 коп., а з [PERSON] - сплачений судовий збір в сумі 26 грн. 57 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial