Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Дом.Ком», Головне управління Державної Міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В судове засідання представник позивачки [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги заявлені позивачкою підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлений через періодичне видання газети "Вісті Придніпров'я", оскільки місце мешкання його не відоме. На підставі ч.9 ст.74 ЦПК України після опублікування оголошення в пресі відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Дом.Ком» у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але до суду не з'явилися та не повідомили про причини. Третя особа - Головне управління Державної Міграційної служби України в Дніпропетровській області, до суду не з'явилися надали заяву в якій просили розглянути справу у їх відсутність. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Судом встановлено, що на підставі ордеру № 20 від 19.02.1960 року, виданого житлово-комунальним відділом Криворізького ЦГЗК, батько [PERSON] - [PERSON] та члени його родини отримали право на зайняття трикімнатної квартири, яка розташована за адресою : [ADDRESS]. ( а.с.8) Наймачем квартири був - [PERSON]. На протязі часу склад їх сім'ї змінювався, 09.05.2014 року помер батько позивачки - [PERSON].( а.с.10) Вищевказана квартира до теперішнього часу не приватизована, станом на 24.09.2014 року в квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON].( а.с.12). В грудні 2011 року [PERSON] забравши особисті речі, виїхав на постійне мешкання до Росії. З того часу він не сплачує комунальні платежі, квартирою не цікавиться. Як власник квартири [PERSON] сплачує комунальні платежі відповідно до кількості осіб, що зареєстровані в квартирі, що ставе її в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійснені. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановленим обставинам відповідають правовідносини, що виникають із права власності та захисті права власності від порушень. За таких обставин позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині зобов'язання третьої особи зняти з реєстрації відповідача суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Відповідно до змісту зазначеної норми права, поняття "зняття з реєстрації" нерозривно пов`язане з поняттям "житлові права"(право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення із займаного приміщення та інше). Із вказаної норми випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 107,116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial