Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

24.11.2014 позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача - приватного підприємства "ЖЕК-10" на свою користь компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати на суму 2 812.03 грн., а також 70.75 грн. інфляційних витрат. Вимоги мотивовані тим, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем та за рішенням апеляційного суду Миколаївської області отримав компенсацію за час вимушеного прогулу за період з 25.03.2013 по 20.04.2014 на суму 15 118.47 грн., які одержав від відповідача лише у листопаді 2014 року. Вважає, що відповідачем порушено його право на своєчасний розрахунок, за що останнім має бути сплачено відповідну компенсацію з урахуванням індексу інфляції. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги позову з підстав, що в ньому викладені, наполягаючи на повному задоволенні вимог. Представник відповідача Кваша С.С. в судовому засіданні в задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на те, що позивач не зазначив коли конкретно отримав заробітну плату, що унеможливлює правильність розрахунку та сам ухиляється від отримання від відповідача грошових коштів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши все в сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 16.10.2012 [PERSON] був прийнятий на роботу а ПП "ЖЕК-10" на посаду електрика 4 р. та був звільнений із вказаної посади Наказом №6-К директора ПП "ЖЕК-10" на підставі статті 30 КзпП України, тобто за власним бажанням. В подальшому вказаний Наказ про звільнення [PERSON] було скасовано рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 20.02.2014, що частково змінено рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 29.04.2014. Крім того, ухвалено стягнення з ПП "ЖЕК-10" на користь [PERSON] 15 478.92 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 25.03.2013 по 20.04.2014 без відрахування податків та інших обов'язкових платежів, разом з 500 грн. компенсації отриманої матеріальної шкоди. Вказані обставини встановлені рішеннями Заводського районного суду міста Миколаєва від 29.04.2014, апеляційного суду Миколаївської області від 29.04.2014 та в силу положень частини третьої статті 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Вказані кошти були отримані позивачем лише в листопаді 2014 року, що підтверджено матеріалами справи. Згідно статті 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", компенсація громадянам частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами в контексті положень вказаного закону слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі заробітна плата. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що сума компенсація обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходів. Законність права працівника на отримання суми індексації заробітної плати та компенсації частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, як складових належної працівникові заробітної плати без обмеження обмеження строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем підтверджене, окрім того Рішенням Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі №1-18/2013 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 КЗпП України. Індекс споживчих цін (інфляція) за спірний період склав: у квітні 2013 року 100.0%, у травні 2013 року 100.1%, у червні 2013 року 100.0%, у липні 2013 року 99.9%, у серпні 2013 року 99.3%, у вересні 2013 року 100.0%, у жовтні 2013 року 100.4%, у листопаді 2013 року 100.2%, у грудні 2013 року 100.5%, у лютому 2014 року 100.6%, у березні 2014 року 102.2%, у квітні 2014 року 103.3%, у травні 2014 року 103.8%, у червні 2014 року 101.0%;, у липні 2014 року 100.4%, у серпні 2014 року 100.8%, у вересні 2014 року 102.9%, у жовтні 2014 року 102.2%, всього 118.6% х 15 118.47 грн. суми стягнутого середнього заробітку = 2 812.03 грн. Окрім того, за отримання довідок про індекс споживчих цін позивачем до Головного управління статистики Миколаївської області було сплачено 70.76 коп., що також підлягають стягненню з відповідача. Згідно положень частини 3 статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved