Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP34370313 від 01.10.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1352, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство [PERSON] "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] "Приват Банк" у зв'язку із чим на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариств комерційний банк "ПриватБанк" на Публічне акціонерне товариство [PERSON] "Приват банк". Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком Договір. Банк свої зобов'язання за кредитним договором та Умовами надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у строки та розмірі встановлені договором. Відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконував та не надавав банку вчасно кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими, передбаченими договором витратами. У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором за ним виникла заборгованість, яка станом на 22.02.2016 року становить 29540, 72 грн. і складається із: 61, 91 грн. - заборгованості за кредитом; - 7937, 71 грн. - заборгованості по процентам за користвання кредитом; - 21541, 10 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1255, 37 грн. штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду про розгляд справи у його відсутності та у застосуванні строку позовної давності. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов безпідставний і не підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа дізналась або могла довідатись про порушення свого права. Відповідно до ст.ст. 266, 267 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставне майно тощо) і сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підстави для відмови у позові. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP34370313 від 01.10.2006 року [PERSON] отримав споживчий кредит на придбання мобільного телефону у розмірі 1352, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідно до умов кредитного договору термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування, винагороди, неустойки за кредитним договором становить 5 років. Згідно з розрахунку заборгованості, додатного до матеріалів справи відповідач жодного разу не здійснював платежі на погашення кредиту. Таким чином, право позивача щодо повернення кредиту було порушено 01.10.2006 року, а строк позовної давності з врахуванням Умов, де зазначено строк п'ять років щодо звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості закінчився 01.10.2011 року. 27 листопада 2009 року Коломийським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором та судового збору. Відповідно до п.31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зазначено, що враховуючи положення ст. 11 ч. 13 п. 7 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Отже, судом встановлено, що позивач звернувся в суд 28 березня 2016 року про стягнення з відповідача [PERSON] з пропущенням строку позовної давності тобто більше як через 5 років, а відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності, що дає суду підстави відповідно до вимог ст.267 ЦК України для відмови у позові. Встановлене судом підтверджується копією кредитного договору, розрахунком заборгованості, Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, копією заяви позичальника, копією судового наказу від 27 листопада 2009 року. заявою відповідача та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України та

Outcome: dismissed