Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

[PERSON]\~звернулася до\~Макарівського районного\~суду Київської\~області через\~свого представника\~-\~адвоката [PERSON],\~з заявою\~про видачу\~обмежувального припису,\~вказавши заінтересованою\~особою [PERSON],\~в якій\~просить:\~заборонити гр.\~[PERSON] [INFO],\~особисто і\~через третіх\~осіб розшукувати\~гр.\~[PERSON][INFO],\~якщо вона\~за власним\~бажанням перебуває\~у місці,\~невідомому кривднику,\~переслідувати її\~та в\~будь-який\~спосіб спілкуватися\~з нею,\~а також\~заборонити гр.\~[PERSON]\~[INFO],\~вести листування,\~телефонні переговори\~з [PERSON][INFO] або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис встановити строком на 6 (шість) місяців. В заяві посилалась на те, що в період з\~2007\~року по\~2017\~рік [PERSON]\~мала стосунки\~із [PERSON],\~з 2018\~року,\~вказані стосунки\~заявниця розірвала,\~та почала\~облаштовувати власне\~життя.\~[PERSON]\~із вказаного\~періоду здійснює\~психологічне насильство\~по відношенню\~до гр.\~[PERSON],\~яке проявляється\~у переслідуванні\~останньої,\~висловленні погроз\~на її\~адресу та\~висловленні погроз\~на адресу\~родичів [PERSON],\~чим примушує\~останню до\~продовження стосунків.\~Окрім того,\~відомості щодо\~здійснення [PERSON]\~домашнього насильства\~по відношенню\~до [PERSON]\~внесено до\~ЄДРДР.Заявниця вважає, що є всі наявні підстави для видачі щодо заінтересованої особи обмежувального припису. Ухвалою суду від 27.02.2019 р. заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 01.03.2019 р. У судове засідання заявниця не зявилася, її представник адвокат [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України не перешкоджає\~розгляду справи\~про видачу\~обмежувального припису.Також, згідно зафіксованої судом телефонограми від 01.03.2019 р. [PERSON] просив відкласти розгляд справи, однак беручи до уваги строк протягом якого може бути розглянути дана справа, суд вважає за необхідне провести розгляд справи у відсутність заінтересованої особи. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Вирішуючи заяву [PERSON], суд виходить з наступного. Згідно\~ст. 350-1 ЦПК України\~заява про\~видачу обмежувального\~\~припису\~подається до\~суду за\~місцем проживання\~(перебування)\~особи,\~яка постраждала\~від домашнього\~насильства. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Згідно\~ст. 350-2 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального\~\~припису може бути подана: зокрема, п. 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених\~Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Згідно\~ст. 350-3 ЦПК України\~заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального\~\~припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального\~\~припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції. Згідно\~ст. 350-4 ЦПК України\~в заяві про видачу обмежувального припису мають бути зазначені, зокрема, п. 3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального\~\~припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Згідно\~ст.\~350-5\~ЦПК України справа\~про видачу\~обмежувального\~\~припису розглядається\~судом за\~участю заявника\~та заінтересованих\~осіб.\~Неявка належним\~чином повідомлених\~заінтересованих осіб\~не перешкоджає\~розгляду справи\~про видачу\~обмежувального\~\~припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Так, судом встановлено наступне. Гр. [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою, [INFO], з березня 2018 року проживає [INFO], що підтверджується довідкою Маковищанської сільської ради № 53 від 22.02.2019 року, наявною в матеріалах справи. В період з 2007 року по 2017 рік [PERSON] мала стосунки із [PERSON], з 2018 року, вказані стосунки Заявниця розірвала, та почала облаштовувати власне життя. Проте, [PERSON] із вказаного періоду здійснює психологічне насильство по відношенню до гр. [PERSON], яке проявляється у переслідуванні останньої, висловленні погроз на адресу останньої та висловленні погроз на адресу родичів [PERSON], чим примушує останню до продовження стосунків. Вказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями заявниці та свідків які наявні в матеріалах справи. 01.02.2019 року Макарівським відділенням Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області до ЄДРДР внесено відомості щодо здійснення [PERSON] домашнього насильства по відношенню до [PERSON], на підтвердження чого, до матеріалів поданої заяви, представником, долучено копію відповідного витягу. Того ж дня, Соломянським УП ГУ НП в місті Києві до ЄДРДР внесено відомості, щодо завдання тілесних ушкоджень гр. [PERSON] про що надано також копію відповідного витягу. Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом\~№ 475/97-ВР від 17.07.97, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Згідно вимог статті 76 ЦПК України, \~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України. Нормами статті 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вказані положення, суд зазначає, що на спростування позиції та доводів представника заявника, жодних доказів заінтересованою особою подано не було, а відповідно існування інших обставин, а ні ж зазначені в заяві, належними та допустимими доказами не підтверджено. Як визначено п.3, 6, 7, 8 та 14 ч.1, ст.1 цього ж Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи Враховуючи викладене вище обставини справи, а також зазначені положення\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2\~ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству»\~визначено перелік\~осіб,\~на яких\~поширюється дія\~законодавства про\~запобігання та\~протидію домашньому\~насильству незалежно\~від факту\~спільного проживання,\~серед яких\~- особи, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою. Приписами пунктів 5 та 6 частини 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству»\~ визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов'язків, зокрема: заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно ч.\~1\~ч.\~2\~ст.\~350-6\~ЦПК України,\~розглянувши заяву\~про видачу\~обмежувального припису,\~суд ухвалює\~рішення про\~задоволення заяви\~або про\~відмову в\~її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених\~Законом України\~"Про запобігання та протидію домашньому насильству" або\~Законом України\~"Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] в повному обсязі, оскільки наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника, а тому є необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON], шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов'язків, зокрема, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України\~судові витрати, пов'язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4\~ст. 3506 ЦПК України\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved