Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] алі - Басель алі про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що в її власності перебуває житловий будинок №10 по вул. Млинівська в смт. В.Бичків Рахівського району Закарпатської області. Згідно з даними будинкової книги для реєстрації громадян, які проживають у вищевказаному будинку, крім позивача та членів його сім"ї з 6 серпня 2004 року зареєстрований відповідач [PERSON] алі-Басель алі, [INFO]. Однак, фактично відповідач вже більше 6 місяців не проживає за місцем реєстрації. Місцем проживання останнього є смт. В.Бичків, вул. Інтернаціональна,29. Вона неодноразово усно вимагала від відповідача оформлення зняття з реєстрації, однак відповідач не має фактичної можливості оформити зняття з реєстрації, аскільки на житловий будинок, де він фактично проживає відсутні документи про право власності. На підставі наведеного просила винести рішення, яким визнати [PERSON] алі- Басель алі, таким, що втратив право на користування житлом, а саме житловим будинком за №10 по вул. Млинівська в смт. В.Бичків Рахівського району Закарпатської області. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні присутня не була. Направила заяву про розгляд справи за її відсутності, та задоволення позовних вимог. Відповідач, [PERSON] алі - Басель алі, в судове засідання не з"явився. Ним подана заява, в якій просить справу розглянути в його відсутності та позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи,перевіривши їх доказами, прийшов до наступного висновку. Момент виникнення права на захист у власників житла пов'язаний з моментом виникнення права власності, оскільки тільки власник повною мірою може використати належні йому права на захист. Правочини про відчуження чи набуття у власність будинку підлягають обов'язковій державній реєстрації, і, відповідно, право власності на будинок виникає саме з моменту державної реєстрації документів, що встановлюють це право. З матеріалів справи слідує, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого виконкомом Великобичківської селищної ради серії СВХ №629038 від 23 грудня 2003 року, позивачка, [PERSON] являється власником в цілій частині житлового будинку №10, розташованого по вул. Млинівська в смт. В.Бичків Рахівського району Закарпатської області. Згідно ст. ст. 15, 16, 391 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення та ін. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року (з останніми змінами від 25.05.1998 року) "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Так, наразі у житловому будинку № 10, розташованому по вул. Млинівська в смт. В.Бичків Рахівського району Закарпатської області зареєстрований відповідач [PERSON] алі - Басель алі, при цьому останній фактично не проживає за місцем своєї реєстрації. Вказана обставина стверджена актом обстеження матеріально-побутових умов від 29 вересня 2015 року. Таким чином з досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що у відповідача відсутні будь-які правові підстави для проживання чи реєстрації у вищезазначеному будинку, доказів про вселення його у спірне житло у визначеному законом порядку та набуття права користування ним суду не представлено. При цьому, слід зазначити, що довготривалість користування самоправно зайнятим жилим приміщенням не надає особі будь-яких прав на нього, незалежно від того, що в окремих випадках особи, які самовправно вселилися на жилу площу фактично вступають у договірні відносини, відкривають особистий рахунок, сплачують комунальні послуги тощо. За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. До порушень права користування відносяться, наприклад, випадки самоуправного заняття приміщення в будинку власника, що належить йому на праві приватної власності. За таких обставин, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що реєстрацією відповідача в житловому приміщенні чиняться перешкоди у здійсненні позивачкою [PERSON] право власності, розпорядження нерухомим майном, то суд приходить до висновку, що позов з наведених підстав слід задовольнити. Питання про стягнення судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, позивачкою не ставилося.

Outcome: approved