Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 1989 вона є власником квартири № 5 у житловому будинку № 18 по вул. Соборна (до перейменування вул. Леніна) у м. Пирятині Полтавської області. У серпні 1997 року поруч із житловим будинком № 14А по вул. Проїзна у м. Пирятині Полтавської області вона самочинно збудувала гараж розміром 4,80м х 6,50м. Позивач звернулася до [PERSON] міської ради із заявою щодо відведення їй земельної ділянки під уже збудований гараж площею 0,0040 га. Рішенням [PERSON] міської ради від 16.10.2012 їй відведена земельна ділянка з відповідним цільовим призначенням (кадастровий номер 5323810100:50:0085:0304) та рішенням [PERSON] міської ради від 10.11.2016 гаражу присвоєно адресу: гараж № 6 по вул. Проїзна, 14А, м. Пирятин Полтавської області. 04 листопада 2017 року через Центр надання адміністративних послуг м. Полтава вона подала до Департаменту ДАБІ Декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованого обєкта. Однак подана декларація була повернута їй без опрацювання Департаментом ДАБІ, в тому числі і з тих підстав, що в даній декларації відсутня інформація про рішення суду про визнання права власності на обєкт будівництва, на підставі якого заповнюється декларація. Тобто на даний час без рішення суду про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно прийняття в експлуатацію, а також державна реєстрація права власності на даний гараж неможлива. На підставі викладеного просить суд визнати за нею право власності на вказаний гараж. У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Полтавської області у судове засідання не зявився, направив до суду листа, в якому просив справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Департамент ДАБІ у Полтавській області у судове засідання не зявився, направив до суду листа, в якому вказав, що самочинно збудоване нерухоме майно після визнання права власності на нього підлягає прийняттю в експлуатацію у відповідності до вимог, встановлених Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженим постановою КМУ від 13 квітня 2011 року за №461. В той же час Порядком не передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованих обєктів. А тому такі обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію після визнання права власності на них у судовому порядку. Також представник Департаменту залишив питання задоволення позову на розсуд суду та просив слухати справу без його участі.\~\~ За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, що знаходяться в матеріалах справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Судом установлено, що позивач у 1997 року в районі житлового будинку № 14А по вул. Проїзна у м. Пирятині Полтавської області самочинно збудувала гараж загальною площею 28,4 кв.м. (а.с.9-10). Рішенням [PERSON] міської ради Полтавської області від 16.10.2012 "Про надання дозволів громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для обслуговування гаражів в м. Пирятин" надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] площею 0,0040 га в ряді існуючих гаражів по вул. Проїзна (район житлового будинку №14А) в м. Пирятин (а.с.5). Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради Полтавської області № 319 від 10.11.2016 приміщенню гаража розміром 5,00м х 6,30м, що розташований на земельній ділянці площею 0,0040га в ряді існуючих приватних гаражів у районі житлового будинку № 14А по вул. Проїзна у м. Пирятині та належить [PERSON] присвоєно адресу: вул. Проїзна, 14А, гараж №6 (а.с.6). Відповідно до довідки виконавчого комітету [PERSON] міської ради зведений гараж, що знаходиться по вул. Проїзна, 14А м. Пирятина та належить [PERSON] на праві приватної власності, побудований відповідно до діючих будівельних, протипожежних та санітарних норм (а.с.8). У 2017 році позивач звернулася до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області з Декларацією про готовність до експлуатації самочинно збудованого обєкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, однак листом № 1016-3.12/1234 від 14.11.2017 їй було відмовлено в її прийнятті, оскільки Декларація оформлена з порушенням вимог, встановлених Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженим\~постановою КМУ від 13.04.2011 №461, а саме: відсутня інформація про рішення суду про визнання права власності на обєкт будівництва (а.с.12). Після встановлення вказаних обставин суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ч. 3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу (ч.4 ст.375 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. З диспозиції норми ч. 1 ст. 376 ЦК України випливає, що за наявності недотримання забудовником хоча б одного припису, який міститься в ній, будівництво вважається самочинним. Згідно ч.1 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила (або здійснює) самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Законодавець в частині пятій цієї статті закріпив право особи, яка здійснила самочинне будівництво, звернутись до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване на власній земельній ділянці нерухоме майно, при умові, що воно є завершеним і цим будівництвом не порушено права інших осіб. Однак, загальною вимогою і підставою для можливого "узаконення" самочинного будівництва в судовому порядку залишається виконання особою приписів, встановлених ч.1 ст.376 ЦК України, тобто отримання належних дозволів та висновків в адміністративному порядку на відповідність здійсненого будівництва державним будівельним, санітарним та іншим нормам, як це вимагається для прийняття будівництва в експлуатацію. Постановою КМУ від 13.04.2011 року №461 «Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» визначений механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів (надалі - Порядок №461). Пунктом 10 вказаного Порядку №461 передбачено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований обєкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого обєкта. Технічне обстеження проводиться субєктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України "Про архітектурну діяльність" одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою - підприємцем, яка згідно із зазначеним Законом має кваліфікаційний сертифікат (далі - виконавці). На підставі інформації, отриманої під час технічного обстеження, з урахуванням виду, складності, технічних та інших особливостей обєкта, проведених заходів, передбачених цим пунктом, а також даних технічного паспорта, проектної та іншої технічної документації на обєкт (за наявності) виконавець проводить оцінку технічного стану обєкта та складає звіт про проведення технічного обстеження за формою, наведеною в\~додатку\~до цього Порядку. У пункті 14 постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" зазначено, що на підставі частини третьої статті 376 ЦК суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК). Проте, як убачається з матеріалів справи, позивачкою [PERSON] не надано доказів того, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією. Відсутність таких доказів унеможливлюєвстановити можливість надійної та безпечної експлуатації самочинно побудованого гаража. Додана до позовної заяви довідка Виконавчого комітету [PERSON] міської ради №94 від 26 липня 2017 року відповідно до вищевказаного Порядку № 461 не може бути прийнята судом як допустимий доказ додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил при спорудженні гаража, що знаходиться за адресою: вул. Проїзна, 14А, м. Пирятин, оскільки такі обставини за законом повинні підтверджуватись іншими доказами. За таких обставин суд уважає позовні вимоги недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають з указаних вище підстав.

Outcome: dismissed