Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вищенаведеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до довідки про об`єкт нерухомого майна техніка-інвентаризатора [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами , розташованими по [ADDRESS] , не було зареєстровано. Згідно обліку господарство рахувалося як « двір колгоспників». Станом на 15.04.1991 у господарстві були зареєстровані та проживали [PERSON] [INFO] помер [INFO] ) та [PERSON] (померла [INFO] ). За даним господарством була виділена земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,20 га. Згідно довідки Поточищенської сільської ради № 418 від 10.12.2020, виданої на підставі по господарських книг цієї сільської ради, у господарстві по [ADDRESS] проживали голова господарства [PERSON] та його дружина [PERSON] , яка після смерті чоловіка рахувалася головою двору та проживала сама. 11.11.2006 [PERSON] склала заповіт, яким роз порядила позивачу житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] (згідно довідки Поточищенської сільської ради № 419 від 10.12.2020 номер будинку було змінено з 6 на 5) і присадибну земельну ділянку біля будинку, земельний та майновий паї та грошові кошти з ощадної книжки. Заповіт посвідчений секретарем Поточищенської сільської ради 11.11.2006, зареєстрований в реєстрі за № 37. Заповіт ніким не скасовувався та не оскаржувався. [PERSON] померла [INFO] . З метою реалізації своїх спадкових прав позивач звернувся до Городенківської РДНК із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 513 від 12.10.2012. 25.06.2014 позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належний спадкодавцю [PERSON] земельний пай. Однак, нотаріус відмовила йому у видачі документів на спадщину на житлове господарство через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно у спадкодавця, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.11.2020. Позивач фактично вступив в управління спадщиною - подав заяву про її прийняття, успадкував частину спадкового майна, утримує житловий будинок у належному стані, обробляє земельну ділянку, виготовив технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняв спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через відсутність правовстановлюючих документів у спадкодавця. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач подав, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] , через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] , через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] . Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.08.1983 с. Поточище с/ЗАГС Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Мати позивача, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу 04.06.1983 з [PERSON] , прізвище дружини було змінено з [PERSON] на [PERSON] , що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 04.06.1983 Поточище с/ЗАГС Городенківського району Івано-Франківської області. З наведеного слідує, що позивач є онуком [PERSON] по маминій лінії. За заповітом, посвідченим 11.11.2006 секретарем Поточищенської сільської ради, [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті розпорядила: внукові [PERSON] - житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] і присадибну ділянку біля будинку, земельний пай по державному акту ІФ № 063552, майновий пай (майновий сертифікат ІВ ІУ 007526), земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,24 га в урочищі , грошові кошти з ощадної книжки по особовому рахунку [NUMBER] ; дочці [PERSON] - земельний пай по державному акту ІФ 063489, майновий пай (майновий сертифікат ІВ 007523), грошові кошти з ощадних книжок по особовому рахунках [NUMBER] та [NUMBER] ; дочці [PERSON] - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,14 га в урочищі Гора, грошові кошти з ощадних книжок по особових рахунках [NUMBER], [NUMBER] , [NUMBER] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 37. З довідки № 419, виданої 10.12.2020 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району слідує, що успадковуваний житловий будинок знаходиться по [ADDRESS] номер будинку було змінено з [NUMBER] на [NUMBER]. [PERSON] померла [INFO] у віці 81 рік в с. Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 32, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.12.2009 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Довідкою № 12/6, виданою 09.02.2021 Поточищенським старостинським округом Городенківської міської ради підтверджується, що [PERSON] до дня смерті проживала і була зареєстрована на постійне місце проживання в [ADDRESS] та разом з нею проживали і були зареєстровані : внук [PERSON] , 1983 р.н., невістка [PERSON] , 1985 р.н., правнук [PERSON] , 2009 р.н. Із копії спадкової справи № 513/2012, яка надана суду державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В. вбачається, що 12 жовтня 2012 року позивач [PERSON] подав до Городенківської РДНК заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабки [PERSON] . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 31996363 виданий 12.10.2012 Городенківською РДНК свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію Спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 53534944, номер у нотаріуса 513. Копіє свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.06.2014 посвідченого державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В. доводиться, що позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті бабки [PERSON] , яка складається з однієї земельної ділянки площею 0,9713 га, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ№063552. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37720126 від 25.06.2014 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину спадкодавця [PERSON] , спадкоємець [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 53534944, номеру у нотаріуса 513. До складу спадщини відповідно до заповіту входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. № 1417/02-31 від 25.11.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що спадкоємець не надав оригінал документа, який посвідчував би право власності спадкодавця на вищевказаний житловий будинок. Із копії довідки № 108, виданої 29.12.2020 ФОП [PERSON] вбачається, що згідно архівних даних Коломийського ОКП "МБТІ" станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок по [ADDRESS] ) не зареєстровано. Згідно інформації з Державного реєстру речових про на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 244456027 формованого 15.02.2021 відомості щодо права власності на житловий будинок по [ADDRESS] - відсутні. Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р.) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. До часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в ред.2003 року та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами встановлено, що вищевказаний житловий будинок споруджений в 1972 році, інші господарські будівлі збудовані в 1972, 1973, 1980, 1991 роках. Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я" на підставі договору № 23 від 29.01.2021, ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] станом на 01.02.2021 становить 111 600 грн. За даним житловий будинком закріплена земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель орієнтовною площею 0,20 га, що підтверджується довідкою № 12/4 виданою 04.02.2021 Поточищенським старостинським округом Городенківської міської ради. Відповідно до виписки з по господарської книги Поточищенської сільської ради № 5 за 1991-1995 роки, виданої 10.12.2020 за № 418, суспільна група господарства по [ADDRESS] (назва вулиці змінено на [ADDRESS] особовий рахунок № [NUMBER] на 15.04.1991 - колгоспники, список членів сім`ї: голова сім`ї [PERSON] , [INFO] , та дружина [PERSON] , [INFO] . За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали: голова двору [PERSON] та його дружина [PERSON] , то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/2 частині. Голова двору [PERSON] помер [INFO] у віці 81 рік в с. Поточище, актовий запис № 7, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 02.02.2006 року Поточищенською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Довідкою № 12/5 виданою 09.02.2021 Поточищенським старостинським округом Городенківської міської ради підтверджується, що [PERSON] до дня смерті проживав і був зареєстрований на постійне місце проживання в [ADDRESS] та разом з ним проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] , [INFO] . Із повідомлення державного нотаріуса Городенківської РДНК Капріян С.В. № 273/01-16 від 12.03.2021 вбачається, що згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 63859060 від 01.02.2021 спадкова справа на [PERSON] , який помер [INFO] - не заведена. З наведеного вбачається, що [PERSON] проживаючи разом з чоловіком [PERSON] на час його смерті, вважається такою, що прийняла спадщину після його смерті, як спадкоємець першої черги з законом, зокрема на належну померлому 1/2 частину житлового будинку. Проте, юридично спадкові права не оформила. З довідки № 12/3, виданої 09.02.2021 Поточищенським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що позивач [PERSON] разом із своєю сім`єю: дружиною [PERSON] , сином [PERSON] та дочкою [PERSON] зареєстрований на постійне місце проживання і проживають в [ADDRESS] . Проте, через відсутність у спадкодавця документа, який посвідчував би право власності на вищевказаний житловий будинок позивач, як спадкоємець за заповітом, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідачка та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на строні відповідача не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області . На підставі ст.ст. 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1258, 1241, 1261,1274, 1268,1269, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved