Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. [PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, вказувала, що 01 квітня 2010 року між її мамою [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 13,7924 гектари, кадастровий № 2323655100:09:018:0002, терміном на 7 років. Договір було зареєстровано у Запорізькій регіональній філії ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі вчинено запис від 11 жовтня 2010 року за № 041027400062. Таким чином термін дії договору оренди спливав 11 жовтня 2017 року. В подальшому, між [PERSON] та [PERSON] 27 вересня 2016 року начебто було укладено додаткову угоду до вищевказаного договору, згідно якої строк дії договору було продовжено ще на 7 років, тобто до 01 січня 2024 року. 07 травня 2018 року [PERSON] у приватного нотаріуса Новомиколаївського районного нотаріального округу Запорізької області склав заповіт, яким заповідав все своє майно після смерті своїй неповнолітній доньці [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. Його неповнолітня донька [PERSON] 11 лютого 2019 року у приватного нотаріуса Новомиколаївського районного нотаріального округу Запорізької області отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом. [INFO] померла [PERSON] 21 вересня 2020 року позивач у державного нотаріуса Шостої запорізької нотаріальної контори отримала свідоцтво на право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, яка перебуває в обробітку сім`ї відповідачів по справі. Відповідно п. 41 договору оренди землі від 01 квітня 2010 року вбачається, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря, не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду, переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем. Неповнолітня [PERSON] вступила в спадщину, але успадкувати додаткову угоду до договору оренди землі вона не може, і не може виконувати зобов`язання, а саме виконувати умови додаткової угоди, обробляти земельну ділянку, збирати врожай, сплачувати орендну плату. Її опікун [PERSON] не уповноважена ніяким чином виконувати умови додаткової угоди до договору оренди землі, так як не є стороною договору. Таким чином додаткова угода після смерті орендаря та орендодавця фактично припинила свою дію. Тому належна позивачу на праві спадкування земельна ділянка безпідставно перебуває у володінні неповнолітньої [PERSON] , якій, на момент прийняття спадщини, було 13 років. 2.В позові [PERSON] просила суд припинити дію додаткової угоди від 27 вересня 2016 року, укладену між [PERSON] та [PERSON] до договору оренди земельної ділянки від 01 квітня 2010 року, площею 13,7924 гектари, розташованої на території Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області, кадастровий № 2323655100:09:018:0002, зареєстрованого у Запорізькій регіональній філії ДП "Центр ДЗК" 11 жовтня 2010 року за № 041027400062, та витребувати вищевказану земельну ділянку з чужого незаконного володіння, а саме у опікуна [PERSON] , діючої в інтересах неповнолітньої [PERSON] . КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВІДЗИВУ НА ПОЗОВ, ВІДПОВІДІ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ 3.У відзиві на позовну заяву законний представник неповнолітнього відповідача [PERSON] зазначила, що законні підстави вимагати припинення права користування земельною ділянкою у позивача відсутні. Користування земельною ділянкою є цілком законним, заснованим на зареєстрованому у встановленому законом порядку праві оренди земельної ділянки. Діти, які досягли 14-річного віку (неповнолітні), мають неповну дієздатність, а діти до 14 років (малолітні) часткову дієздатність, обсяг якої визначається законом. З метою "компенсації" неповного обсягу дієздатності цих осіб, вчинення усіх необхідних для цього дій покладено на законних представників малолітніх та неповнолітніх осіб в межах та обсязі, встановлених законодавством. Законом передбачено, що законні представники вчиняють замість неповнолітніх всі необхідні дії. Договір та додаткова угода не припинили свою дію через смерть орендаря. Всі обов`язки за договором виконуються законним представником неповнолітньої спадкоємиці. В зв`язку з вищевказаним законний представник неповнолітнього відповідача просила в задоволенні позову відмовити. 4.В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Кравченко В.А. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. 5.Законний представник неповнолітнього відповідача [PERSON] та представник неповнолітнього відповідача адвокат Крамаренко А.А. позов не визнали з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Крім того, представник неповнолітнього відповідача адвокат Крамаренко А.А. пояснив, що відповідно до вимог чинного законодавства, після смерті фізичної особи орендаря право на оренду земельної ділянки переходить, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями. Відповідач прийняла спадщину, після померлого [INFO] батька. Також вона не відмовлялась від права на оренду земельної ділянки. В будь якому разі позивач не надав суду доказів того, що відповідач відмовилась від права на оренду земельної ділянки. Навпаки, сам позивач додав до позову копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що свідчить про те, що відповідач прийняв спадщину, після померлого [PERSON] . Позивачем заявлені позовні вимоги про припинення дії додаткової угоди від 27 вересня 2016 року до договору оренди земельної ділянки від 01 квітня 2010 року, але позивач не надав ні суду, ні відповідачу, сам договір оренди земельної ділянки від 01 квітня 2010 року. Розгляд судом вимоги про припинення дії додаткової угоди від 27 вересня 2016 року, без вивчення та аналізу самого договору оренди земельної ділянки від 01 квітня 2010 року, буде не об`єктивним та не всебічним. Також зазначив, що в позовній заяві позивач прямо зазначає, що позов заявляє до [PERSON] (діючої в інтересах неповнолітньої [PERSON] ), але у тексті позовної заяви та у другій вимозі позову позивач прямо зазначає зовсім протилежне, а саме, що [PERSON] є опікуном неповнолітньої [PERSON] . Позивач не долучив до позову та не надав суду будь якого документу, на підтвердження свого твердження, що [PERSON] є опікуном неповнолітньої [PERSON] . Не зрозуміло на підставі чого позивач стверджує, що [PERSON] є опікуном неповнолітньої [PERSON] , та як суд повинен розглядати її позовну вимогу щодо витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, а саме у опікуна [PERSON] , діючої в інтересах неповнолітньої [PERSON] . Згідно до ст. 177 СК України, батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Якщо малолітня дитина може самостійно визначити свої потреби та інтереси, батьки здійснюють управління її майном, враховуючи такі потреби та інтереси. 6.Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, а також вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 7.Судом встановлено, що 27 вересня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 01 квітня 2010 року, згідно якої строк дії вказаного договору продовжено на 7 років, тобто до 01 січня 2024 року. 8. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 12 липня 2018 року Новомиколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. 9.Спадкоємцем частини майна померлого є його неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 11 лютого 2019 року № 38 та 40. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 10.Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 11.Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 12.Позов у цій справі подано [PERSON] до неповнолітньої [PERSON] про визнання припиненою додаткової угоди до договору оренди землі та витребування земельної ділянки. 13.Передумовами звернення позивача до суду у цій справі є: успадкування права оренди земельної ділянки неповнолітньою особою; не можливість неповнолітньою особою виконання обов`язків орендаря земельної ділянки. 14.Тобто вимога, що полягає у витребуванні земельної ділянки, є похідною від вимоги про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки. 15.Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. 16.Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18. 17.Відтак застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). 18.Водночас позивач просив суд визнати припиненим не договір оренди земельної ділянки, а додаткову угоду до нього, якою лише були внесені зміни в частині терміну оренди. 19.Суд зазначає, що право оренди земельної ділянки існує на підставі основного договору оренди землі, вимоги про припинення якого позивачем не заявлялися, а не на підставі оспорюваної додаткової угоди до нього. 20.Визнання ж припиненою додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, якою було продовжено дію договору оренди земельної ділянки, не тягне за собою автоматичне визнання припиненим основного договору. 21.Отже, зважаючи на характер спірних відносин, належному способу захисту інтересу власника земельної ділянки відповідає позовна вимога про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки та її витребування. 22.Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19). 23.З огляду на це суд не вважає за необхідне надавати оцінку іншим аргументам позовної заяви. 24.Таким чином суд вважає необхідним у задоволенні позову [PERSON] до неповнолітньої [PERSON] , в особі законного представника [PERSON] , про припинення дії додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки та витребування земельної ділянки відмовити.

Outcome: dismissed