Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

03.09.2014 року позивач ПАТ КБ "Приват Банк" звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 9934,66 грн. за кредитним договором № б/н від 23.09.2008 року та стягнути судові витрати. У ході розгляду справи позивач у зв'язку із смертю відповідача та встановлення кола спадкоємців, 02.10.2015 року уточнив позовні вимоги та просить стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у солідарному порядку заборгованість у розмірі 9934,66 грн. за кредитним договором № б/н від 23.09.2008 року та стягнути судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що між позивачем та [PERSON] 23.09.2008 року було укладено кредитний договір б/н. Відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит у розмірі 3\~800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів, однак [PERSON] умови договору не виконувалися, нею порушувалися строки повернення кредиту та сплати процентів, в звязку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. 16.02.2013 року [PERSON] померла, тому позивач уточнивши вимоги, просить стягнути заборгованість за кредитним договором із спадкоємців боржника. До судового засідання представник позивача ПАТ КБ "Приват Банк" не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про відкладення судового засідання на іншу дату, у зв'язку із необхідністю перерахування заборгованості на дату смерті [PERSON] При цьому, суд враховує, що з часу надання до суду 02.10.2015 року уточненої позовної заяви, ПАТ КБ "Приват Банк" не здійснило перерахунок заборгованості, що свідчить про затягування процессу та причин по яким вказаний розрахунок не було здійснено з 02.10.2015 року до 30.11.2015 року суду не наведено. Враховуючи, що матеріали справи також містять заяву представника позивача про розгляд справи за відсутності представника Банку, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справи за відсутності представника ПАТ КБ "Приват Банк". Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання повторно не зявилися, повідомлялися належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 23.09.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н. Відповідно до умов якого, відповідач отримала кредит у розмірі 3\~800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів відповідачу. Однак, відповідач [PERSON] не виконала зобовязання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушила умови кредитного договору. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З наданого позивачем до суду розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість [PERSON] за договором б/н від 23.09.2008 року станом на 30.06.2014 року /а.с. 6-7/ та розрахунку, який міститься в уточненій позовній заяві ПАТ КБ "Приват Банк" від 02.10.2015 року, становить 9\~934,66 грн., з яких: 4\~011,33 грн. - заборгованості за кредитом; 5\~212,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 461,17 грн. штраф (процентна складова). Частиною 1 ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З дослідженої судом заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, підписаної [PERSON] 23.09.2008 року слідує, що [PERSON] ознайомлена та згодна з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, однак, судом встановлено, що надані позивачем до позову Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису [PERSON] /а.с. 9 зв.-15/. Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що саме із цими Умовами /а.с. 9 зворот - 15/ була ознайомлена [PERSON], підписуючи заяву позичальника. Також позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили, що саме ці Умови розуміла [PERSON], підписуючи заяву позичальника, і вони діяли в момент підписання заяви позичальника. Таким чином, суд приходить до висновку, що стягненню підлягає заборгованість за договором б/н від 23.09.2008 року у розмірі 9\~223,49 грн., яка складається із 4\~011,33 грн. - заборгованості за кредитом; 5\~212,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Тобто, без врахування штрафу (фіксована частина) в розмірі 250,00 грн., та 461,17 грн. штраф (процентна складова). Судом встановлено, що 16.02.2013 року померла [PERSON], що вбачається із актового запису про смерть № 1824 від 18.02.2013 року /а.с. 35/ та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 17.12.2014 року /а.с. 36-37/. Згідно довідки /виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію/ № 3719 від 23.07.2015 року, за адресою: м. Одеса, пр-т. [PERSON][ADDRESS], зареєстровані та проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Листом КП «БТІ» ОМР від 07.08.2015 року повідомлено, що станом на 31.12.2012 року за [PERSON] зареєстровано 43/700 частин домоволодіння по вул. Балківській, 15 у м. Одесі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Судом досліджено також Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 02.10.2015 року, з якої вбачається, що інформація у Реєстрах щодо [PERSON] відсутня. Окрім того, згідно листа Третьої одеської державної нотаріальної контори від 04.08.2015 року, спадкова справа до майна померлої 18.02.2013 року [PERSON] не заводилася. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, судом встановлено, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 23.09.2008 року підлягає стягненню у солідарному порядку з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: partial