Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в подальшому уточнений, в якому просить стягнути з відповідача 63399,85 грн. різниці заборгованості по заробітній платі з урахуванням інфляції та 10000 грн. моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що він працював на посаді командира повітряного судна АН-24 в ДАП "Львівські авіалінії", з 07.11.2007 року по день його звільнення - 05.05.2008 року було незаконно відсторонено відповідачем від польотів. Ці обставини були встановленні рішенням апеляційного суду Львівської області від 20.12.2012 року, також цим рішенням на його користь було стягнуто заробітну плату за час його відсторонення від польотів 13250,56 грн., проте, тих грошей він не отримав, тому просить стягнути 63399,85 грн. різниці середнього заробітку з урахуванням індексації та компенсації за період з 07.11.2007 року по 04.06.2015 року. Крім того, в зв'язку не перерахування йому заробітної плати йому було завдано моральної шкоди у розмірі 10000 грн. В зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач, позов підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. У зв'язку із повторною неявкою представника відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів. Представник третьої особи Вільної професійна спілка інженерно-технічних працівників ДАП «Львівські авіалінії» Верес В.М. позов підтримав, просить задоволити в повному обсязі. Вислухавши позивача, представника третьої оосби, оглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працював на посаді командира повітряного судна АН-24 в ДАП "Львівські авіалінії". З 07.11.2007 року по день звільнення - 05.05.2008 року позивача було незаконно відсторонено відповідачем від польотів, без дотримання встановленого КЗпП України та локальними нормативними актами порядку. Зазначені обставини були встановлені рішенням апеляційного суду Львівської області від 20.12.2012 року, яке вступило в законну в силу, а відтак в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Згідно з вищезазначеними рішенням суду апеляційної інстанції з ДАП "Львівські авіалінії" на користь [PERSON] було стягнуто доплату до середнього заробітку в розмірі 13250,56 грн., який був обрахований у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати", - за весь час відсторонення його від польотів. Пункт 2 порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати , середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, пов'язана відповідна виплата. У відповідності до п.31 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", у випадку стягнення на користь працівника середнього заробітку за час затримки розрахунку він визначається за загальними правилам обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Позивачем представлено розрахунок різниці заборгованості по заробітній платі за час його незаконного відсторонення від польотів, тобто з 07.11.2007 року по 04.06.2015 року відсторонення, з врахуванням індексації та компенсації в розмірі 63399,85 грн. Відповідач не надав суду розрахунку, який би спростовував проведений позивачем розрахунок, а тому саме в такому розмірі підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення різниці заборгованості по заробітній платі за час вимішеного прогулу. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи вищенаведене, суд, дослідивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позовну вимогу про стягнення різниці середнього заробітку з урахуванням індексації та компенсації за період з 07.11.2007 року по 04.06.2015 року слід задовольнити та при цьому слід стягнути з відповідача зазначену різницю у розмірі 63399,85 грн. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Постанова Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.995 р. №4 зазначає, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП, якщо наявні порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплата належних йому грошових сум, тощо), які призвели до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодувати моральну (немайнову) шкоду покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності (п.13). Як встановлено в судовому засіданні позивач переніс значні моральні страждання, а тому позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню, з відповідача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 10000 грн. З відповідача також слід стягнути на користь держави 633,99 грн. судового збору.

Outcome: approved