Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Львівський ДУВС звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення витрат пов'язаних з утриманням у ВНЗ МВС України в сумі 8898,38 гривень, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 01.09.2007 р. [PERSON] було зараховано курсантом за спеціальністю «Правознавство» Львівського ДУВН присвоєно спеціальне звання "рядовий міліції". Вказує, на те, що відповідно до п. 2.3.5 цієї Угоди відповідач [PERSON] був зобов'язаний після закінчення навчання відпрацювати в органах внутрішніх справ не менше трьох років, натомість, відповідача було звільнено з ОВС за власним бажанням, наказом УМВС України у Чернівецькій області 20.10.11 р. № 240 о/с за ст. 64 п. «ж» «положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ». Зазначає, на те, що згідно з проведеним розрахунком, сума фактичних витрат, пов'язаних з утриманням [PERSON], за період серпня 2007 року по липень 2010 року становить 8898,38 грн. Посилається на те, що за таких обставин, згідно п.п. 2.3.6, 3.2, 6.1, 7.3 Договору, п.1, ст. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313 "Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України", наказу МВС України від 14.05.2007 року №150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України", наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Міністерства внутрішніх справ, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534 "Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах" та відповідно до ч.6 ст. 18 Закону України "Про міліцію" витрати, які були затрачені на утримання курсанта у вищому навчальному закладі системи МВС України підлягають відшкодуванню у судовому порядку. Позивач до суду не з'явився але в матеріалах справи є заява, в якій просить суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, хоча до суду надали заперечення на позов в якому просили в задоволенні позову Львівського ДУВС до нього відмовити повністю оскільки відповідно до ст. 52 Закону України «Про освіту» не передбачено відшкодування вартості навчання, особами, які здобули освіту за кошти бюджету та те що договір було підписано [PERSON] як особою яка не була повнолітня а розрахунки університету не відповідають дійсності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити частково. 01 вересня 2007 року між Львівським державним університетом внутрішніх справ і [PERSON] був укладений договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Відповідно до цього договору відповідач був зобов'язаний після закінчення навчання відпрацювати в органах внутрішніх справ не менше трьох років. Згідно п. 3.2 даного Договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 01.09.2007 року підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. За ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Як стверджено витягом із наказу начальника УМВС України в Чернівецькій області № 240 о/с від 20 жовтня 2011 р., відповідача було звільнено з ОВС за власним бажанням, за ст. 64 п. «ж» «положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ». Суд критично оцінює довідку-розрахунок №10 від 22 січня 2013 року відповідно до якої сума фактичних витрат, пов'язаних з утриманням [PERSON] за період з серпня 2006 року по червень 2010 року становить 8898,38 грн., оскільки в ній вказано період за який останній не навчався в університеті. Крім того суд бере до уваги довідку 4/511-179 від 21 січня 2013 року про отримання грошового забезпечення курсанта Льв ДУВС, яке складає суму 7976,21 гривень, розрахунок - довідку витрат на харчування випускника факультету з підготовки слідчих - 557,19 гривень та рапорт заступника начальника факультету з підготовки слідчих Вишинського П.М., з яких вбачається що загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача становить 8533,40 гривень. Як встановлено умовами п.п. 2.3.6, 3.2, 6.1, 7.3 Договору, п.1, ст. 1 постанови КМУ від 01.03.2007 року №313 "Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС України", наказу МВС України від 14.05.2007 року №150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України", наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Міністерства внутрішніх справ, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534 "Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах" та відповідно до ч.6 ст. 18 Закону України "Про міліцію" витрати, які були затрачені на утримання курсанта у вищому навчальному закладі системи МВС України підлягають відшкодуванню у судовому порядку. Згідно із статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. З огляду на вказане, позовні вимоги слід задовольнити частково. На відповідача слід також покласти відшкодування судових витрат, як того вимагає ст. 88 ЦПК України, оскільки такі документально підтверджені. На підставі постанови КМУ від 01.03.2007 року №313 "Про затвердження порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС України", наказу МВС України від 14.05.2007 року №150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України", наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Міністерства внутрішніх справ, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534 "Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах" та відповідно до ч.6 ст. 18 Закону України "Про міліцію" ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України,

Outcome: partial