Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" 02 квітня 2014 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 20 грудня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір № б/н , відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 6000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки . ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобов'язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 28 люте 2014 р., складає 21884,93 гривень. Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не з'явився у судове засідання, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, пояснив, що позовні вимоги не визнає з наступних підстав. Вважає, що його заява про надання кредиту не може бути кредитним договором. Вважає, що строк позовної давності сплинув, тому у задоволенні позовних вимог треба відмовити у повному обсязі. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом, встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 20 грудня 2006 року між ним та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір б/н , відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 6000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 8 ) Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами, оскільки заява (анкета) на оформлення кредитної картки, заява про відкриття рахунку і надання послуг з кредитування підписані ним, в тому числі і в графі щодо погодження з умовами і правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, про що виразив свою згоду. На час розгляду справи судом сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 20 грудня 2006 року, складає 21884,93 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає - 6511,90 гривень; - заборгованість по відсоткам за кредитом складають -9108,07 гривень; - заборгованість по комісії складає - 4746,63 гривень; - штраф (фіксована частина) складає - 500гривень; - штраф (процентна складова) складає 1018,33 гривень. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно позову банк до заборгованості відповідача [PERSON] включив -штраф у розмірі 1018,33 гривень. Відповідно до п. 8.6 кредитного договору у разі порушення позичальником будь-якого зобов'язання, ПАТ КБ "Приватбанк" має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф в розмірі 5% від суми простроченого платежу (а.с. 12 зворотний бік ). Оскільки позичальник [PERSON] порушив строки платежів за зобов'язаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 02 квітня 2014 р. звернувся до суду, тому відповідач [PERSON] повинен відповідно до п. 8.6 кредитного договору, ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу штраф , який на час розгляду справи судом складає 1018,33 гривень. Із положення ст.625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший відсоток не встановлений договором. Відповідач порушив умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором від 20 грудня 2006 року на час розгляду справи судом відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 21884,93гривень. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто вимоги банку про повернення відповідачем кредиту, оскільки він прострочив строки виконання зобов'язання, частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 28 люте 2014 р., мав прострочену заборгованість за кредитом -21884,93 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає - 6511,90 гривень; - заборгованість по відсоткам за кредитом складають -9108,07 гривень; - заборгованість за комісією складає - 4746,63 гривень; - штраф (складова частина) 500 гривень; - штраф (процентна складова) складає - 1018,33 гривен. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований. Відтак, суд, віднаходить обґрунтованими вимоги банку про стягнення заборгованості по процентам, неустойки (штрафу) у вищевказаному розмірі, що підлягають задоволенню, за виключенням стягнення штрафу у сумі 500 грн., оскільки діючим законодавством не передбачено стягнення неустойки у твердій (фіксованій) грошовій сумі і це, поряд із штрафом у процентному відношенні, є видом подвійного застосування наслідків цивільно-правової відповідальності за порушення відповідачем умов кредитного договору. Таким чином, позов задоволено шляхом стягнення суми заборгованості, процентів, пені та інш. з відповідача в сумі 21384,93 гривень. В своїх запереченнях відповідач посилається на ту обставину, що строк позовної давності сплинув, але суд не може погодитися з цими доводами за наступних обставин. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. У судовому засіданні було встановлено, що кредитний договір між сторонами було укладено 20 грудня 2006 року. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. В даному випадку сторонами у п.3.13 умов та правил надання банківських послуг, визначено, що у випадку, якщо по закінченню строку вкладу клієнт не заявив про відмову від продовження строку вкладу, вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк, вказаний у п.1 угоди. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнту в банк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, слідкуючого за датою скінчення попереднього строку вкладу, Таким чином, строк звернення позивача за захистом своїх прав не порушено. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розмірів мінімальної заробітної плати і не більш 3 розмірів мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі - 243,6 гривень. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 21384,93 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 213,93 гривень (1% від 21384,93 гривень), але судові витрати не можуть бути менш 243 грн. 60 коп., які і підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача [PERSON].

Outcome: partial