Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

У квітні 2019 року АТ «Укрсоцбанк» звернулось до Заставнівського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказаний спір за підсудністю був переданий на розгляд Першотравневому районному суду м. Чернівці на підставі ухвали Заставнівського районного суду Чернівецької області від 15.07.2019 року, оскільки зареєстроване місце проживання відповідача - [ADDRESS] . Так, в обґрунтування своїх вимог АТ «Укрсоцбанк» посилався на те, що 26.02.2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (09.03.2010 року змінив назву на ПАТ «Укрсоцбанк», а з 09.08.2018 року на АТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №31 відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 40000 доларів США на умовах забезпеченості, повернення, строковості та цільового характеру використання, а відповідач в свою чергу зобов`язувалась погашати заборгованість відповідно до визначеного договором графіка, періодів та кінцевого терміну користування кредитом. Разом з тим, відповідач належним чином умови договору не виконала, у зв`язку з чим у неї станом на 21.03.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 2758,40 доларів США, яка складається з наступного: строкова заборгованість - 2558,07 доларів США, строкова заборгованість по нарахованих % - 27,82 долари США, прострочена заборгованість по нарахованих % - 172,51 доларів США. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, умови договору, просив стягнути з відповідача на його користь вище вказану заборгованість та судові витрати по справі. В ході судового розгляду даного спору встановлено, що 10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Відповідно до рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з 15.10.2019 року. Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.12.2019 року в рамках судового розгляду даного спору замінено позивача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на його правонаступника - Акціонерне товариство «Альфа-Банк». Також, судом витребувано у позивача докази, а саме - відомості про місце сплати позичальником процентів з вересня 2018 року за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №31 від 26.02.2008 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] та, у разі, якщо таке місце відмінне від того, що вказане у п. 2.5 вказаного договору, також відомості щодо повідомлення позичальника про зміну місця сплати процентів за договором та визнано обов`язковою явкою представника позивача в судові засідання. Так, представник позивача брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та пояснив, що позивач належним чином своїх зобов`язань за договором не виконала, з моменту звернення позивача до суду з даним позовом, а саме з квітня 2019 року, не вчинила жодних дій з метою погашення наявної у неї заборгованості. Також, просив врахувати обставини викладені в його письмових поясненнях наданих на виконання ухвали суду про витребування доказів, в яких зазначав наступне. Правлінням АКБ «Укрсоцбанк» з метою вдосконалення системи управління банку, підвищення ефективності його діяльності було прийняло рішення (протокол № 28 від 18 грудня 2008 року) про реорганізацію Чернівецької обласної філії АКБ „Укрсоцбанк" (м. Чернівці, вул. Міцкевича, 2) з одночасним створенням на її базі Чернівецького відділення Хмельницької обласної філії АКБ „Укрсоцбанк" до 20.03.2009 року, про що було повідомлено клієнтів банку як шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному сайті Банку так і на дошках оголошень у всіх філіях та відділеннях Банку, а також за допомогою CMC інформування за умови надання клієнтом таких контактних номерів телефону. Таким чином, про такі зміни відповідачка була повідомлена ще у 2009 році, про що свідчить виконання нею своїх зобов`язань за кредитним договором до середини 2018 року. Пізніше у 2018 році, в зв`язку із реорганізацією AT «Укрсоцбанку» шляхом об`єднання з AT «Альфа-Банком», окремі відділення AT «Укрсоцбанку» закривались, або перейменовувались на відділення AT «Альфа-Банку», при цьому задовго до таких змін відповідні відділення розміщували на дошках оголошень відповідну інформацію для клієнтів про можливість подальшого обслуговування у інших відділеннях банку, або шляхом відкриття відповідних рахунків у відділеннях AT «Альфа-Банку» та подальше обслуговування в даному банку. На даний час місце обслуговування відповідачки залишається незмінним, а саме м. Чернівці, вул. Міцкевича, 2, або будь-яке інше відділення AT «Альфа-Банку» на території України. В подальшому, представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти розгляду справи без участі відповідача та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась судом про час та місце розгляду справи шляхом направлення на адресу її зареєстрованого місця проживання судових повісток, а також телефонограмою. Про причини своєї неявки суд не повідомила, натомість направила до суду відзив в якому посилалась на наступні обставини. Так, до вересня 2018 року вона регулярно сплачувала у касу Чернівецької Філії АТ "Укрсоцбанк" належні до сплати відсотки за користування кредитом та періодично достроково погашала тіло кредиту. У вересні 2018 року звернулась до кранівника каси за адресою розміщення згаданої Філії для чергового погашення відсотків за користування кредитом, але їй пояснили, що банк, який користується приміщенням, де раніше знаходилась Філія, будь-якого відношення до "Укрсоцбанку" не має. Відповідно до п.2.5 укладеного між нею та АТ «Укрсоцбанк» договору сплата процентів за користування Кредиту здійснюється на рахунок № [NUMBER] в Чернівецькій обласній філії АКБ "Укрсоцбанк" та банк в порушення вимог п. 7.2 зазначеного договору не повідомив її в письмовій формі про зміну місця сплати відсотків та не вніс за її згодою зміни в існуючий договір, що позбавило її можливості виконувати умови Договору щодо сплати відсотків за користування кредитом. Також, зазначала, що тіло кредиту нею погашалось у великих сумах та вона мала намір у строк до 26.06.2019 року здійснити погашення тіла кредиту в повному обсязі, у зв`язку з чим 29 травня 2019 року вона звернулась із заявою до позивача за місцем знаходження головною офісу з проханням повідомити письмово або запропонувати представника для ведення переговорів щодо зміни умов договору для його виконання. Натомість банк надіслав відповідь за підписом керівника по роботі з клієнтськими зверненнями відділу претензійної роботи [PERSON] , де вона зазначала, що її лист містить запит інформації, яка становить банківську таємницю та особу відправника неможливо ідентифікувати, що не відповідало дійсності, оскільки вона у своєму листі вказала свій РНОКПП. Таким чином, вважає, що саме з вини банку вона була позбавлена можливості своєчасно сплачувати борг за договором, а звернення банку до суду з даним позовом є безпідставним та передчасним , оскільки строк виконання зобов`язань на час подання позову ще не наступив, а підстав для дострокового стягнення такої заборгованості не було, а також заперечує наявність у неї заборгованості перед банком у зазначеній позивачем сумі на час звернення з позовом. Просила відмовити в задоволенні вказаного позову за безпідставністю. Щодо вказаного відзиву представником позивача надано письмові пояснення в яких останній вказував на те, що згідно п. 3.3.13 Кредитного договору, позичальник зобов`язаний протягом п`яти робочих днів повідомляти Кредитора про зміну місця проживання, місця роботи, номерів телефонів, тощо. Зокрема у договорі зазначено місце знаходження позивача - м. Київ, вул. Ковпака, 29 , а відповідача [ADDRESS] . Натомість [PERSON] не повідомляла позивача про зміну місця проживання, а тому позивач надаючи відповідь на її письмове звернення не міг в повній мірі ідентифікувати заявника, тому було запропоновано клієнту пройти належну ідентифікацію (з паспортом на відділенні банку) або звернутись до відповідного Контакт - Центру за номером телефону, по якому заявниця могла отримати оперативно будь-яку інформацію як загальновідому, так і конфіденційну за умови її належної ідентифікації, в тому числі і щодо обслуговування кредитної заборгованості. Також просив врахувати положення п. 4 ч. 1 ст. 532 ЦК України про те, що місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Таким чином, відповідач могла виконати зобов`язання по сплаті кредиту, відсотків та інших платежів як в будь-якому відділенні банку, так і за юридичною адресою місцезнаходження банку яка міститься в загально доступних офіційних джерелах інформації в тому числі і на офіційному сайті банку та в державних реєстрах, за загальновідомими реквізитами, в тому числі і через інші банки (шляхом переказу коштів). Крім того, відповідач могла скористатись своїм правом виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей у депозит нотаріуса. Вважає, що неможливість виконання відповідачкою умов Кредитного договору не доводяться належними та допустимими доказами. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що 26 лютого 2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №31, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит окремими траншами зі сплатою 13% річних та комісій в розмірі та в порядку визначеному договором, в межах максимального кредитного ліміту заборгованості до 40000 доларів США з графіком змін максимального ліміту заборгованості визначеному у додатку №2 до договору, з кінцевим терміном повернення заборгованості 25.06.2019 року. Видача траншів кредиту на споживчі цілі проводиться шляхом видачі готівки з позичкового рахунку № [NUMBER] в ЧОФ АКБ «Укрсоцбанк» в межах максимального ліміту заборгованості, що діє на дату отримання траншу (а/с 5-7). Додатковою угодою №1 від 24.06.2008 року за вказаним вище договором з 01.07.2008 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 13,5 % річних (а/с 11). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Таким чином, між сторонами виникли кредитно-договірні відносини на умовах визначених у договорі про надання відновлювальної кредитної лінії №31 від 26.02.2008 року. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі змісту п.п. 2.3 - 2.6 укладеного між сторонами договору моментом (днем) повернення Траншу Кредиту вважається день зарахування на позичковий рахунок Кредитора суми Траншу Кредиту; нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті Кредиту за фактичну і кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) щомісячно, за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця - в останній робочий день поточного місяця, а також в день повернення заборгованості за Кредитом в повній сумі; сплата процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту щомісячно до 20 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, на рахунок № [NUMBER] в Чернівецькій обласній філії АКБ "Укрсоцбанк", а також в день повернення заборгованості за Кредитом в повній сумі; нарахування та сплата процентів за користування Кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді (28-29-30-31/360). При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Згідно п.п. 3.3.7-3.3.9 вказаного вище договору, позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитору проценти в розмірі, передбаченому п. 1.1.1. цього Договору та комісії в розмірах та в порядку, визначеному п. п. 2.6., 2.8. цього Договору; у разі пролонгації Кредиту або його частини, сплачувати Кредитору проценти в розмірі, зазначеному п. 2.13. цього Договору; здійснювати погашення Кредиту відповідно до графіку змін максимального ліміту заборгованості, визначеного в п. 1.1.1. цього Договору, у сумі різниць між максимальним лімітом заборгованості, що діяв у - передньому періоді та максимальним лімітом заборгованості, що діятиме в наступному періоді, в строк не пізніше останнього робочого дня попереднього періоду, а також в кінцевий термін повернення заборгованості за Кредитом, що визначений в п. 1.1.1. цього Договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. З довідки-розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 21.03.2019 року за позивачем рахується заборгованість за вище вказаним договором в сумі 2758,40 доларів США, яка складається з наступного: 2558,07 доларів США - строкова заборгованість; 27,82 доларів США - строкова заборгованість по нарахованих відсотках; 172,51 доларів США - прострочена заборгованість по нарахованих відсотках (а/с 14) Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність у позичальника вказаної заборгованості за наслідками розгляду справи не здобуто, натомість у відзиві відповідач не заперечувала того факту, що вона дійсно певний період часу не погашала заборгованість по кредиту відповідно до графіка платежів, проте вважала, що такі обставини виникли з вини банку, оскільки внаслідок реорганізації вказаної фінансової установи, вона була позбавлена можливості здійснювати погашення за адресою місцезнаходження чернівецької філії. Натомість, вказані відповідачем у відзиві обставини не є такими, що звільняють її від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання з урахуванням положень стаття 5 (п.5-1-6.2) кредитного договору, які регламентують підстави звільнення сторін договору від відповідальності, де не вказано такої обставини як припинення діяльності філії банку на території будь-якого населеного пункту. Крім того, за змістом ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Так, у тексті відзиву відповідач посилається на те, що вона зверталась до кредитора з заявою про те, що банк більше не користується приміщенням, де раніше розміщувалась його чернівецька філія, натомість отримала відповідь на таке звернення про неможливість її ідентифікації як клієнта банку за інформацією, що міститься у її листі (а/с 152, 153). Натомість, вказаний лист відповідачем був направлений на адресу банку 29.05.2019 року та отриманий банком 18.06.2019 року, вже після наявності в провадженні суду даного спору (провадження у справі відкрито 23.05.2019 року) та після виникнення у неї заборгованості про стягнення якої просить банк (станом на 21.03.2019 року). Крім того, з письмових поясненнях представника позивача вбачається, що неможливість ідентифікації відповідачки як клієнта банку на підставі її заяви мала місце у зв`язку із зміною нею адреси її місця проживання, яка є відмінною від тієї, що міститься у договорі та в порушення умов договору позичальник не повідомила кредитора про зміну її поштової адреси. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення [PERSON] від відповідальності за не виконання нею грошового зобов`язання. Так, 10 вересня 2019 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Відповідно до рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з 15.10.2019 року. Таким чином, право вимоги за вказаним вище кредитним договором належить позивачу - АТ «Альфа-Банк». У відповідності до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вище вказана заборгованість. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесенні останнім судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі та доказів наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору матеріали справи не містять. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved