Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Звернувшись до суду та уточнивши під час судового розгляду свої позовні вимоги, позивач [PERSON] просить стягнути з Державного закладу "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України" на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 7 квітня 2016 року по 6 червня 2016 року в розмірі 11922 грн., посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у трудових відносинах. Наказом від 18 серпня 2014 року її було звільнено з роботи у зв'язку з закінченням строку трудового договору з 31 серпня 2014 року. При звільненні відповідач не здійснив з нею повного розрахунку. Вказує, що відповідач не виплатив їй компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати за період з вересня 2012 року по червень 2013 року в розмірі 21 грн. 22 коп., яка стягнута за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2015 року. Також відповідачем не сплачена їй заробітна плата за липень серпень 2013 року в розмірі 328 грн. 30 коп., що підтверджується рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року. Крім того, відповідачем не виплачена сума моральної шкоди, присуджена їй за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 3 листопада 2015 року. Відповідно до ст. 117 КЗпП України відповідач повинен виплатити їй середній заробіток за весь час затримки розрахунку, виходячи з розміру її середньоденного заробітку 298 грн. 05 коп., встановленого рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, зазначивши, що сума компенсації в розмірі 21,22 грн. була перерахована на картковий рахунок позивача 28 жовтня 2015 року, але установою банку в платіжному документі було помилково зазначено, що сума надійшла від [PERSON], хоча остання діяла за дорученням від імені Державного закладу "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України". Дана сума також була сплачена [PERSON] 26 травня 2016 року. Вважали, що суму ненарахованої заробітної плати за липень серпень 2013 року в розмірі 328 грн. 30 коп. відповідач не повинен виплачувати позивачу, оскільки ця сума вже отримана позивачем у червні 2015 року за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2015 року, яке в подальшому було скасовано в цій частині ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2013 року. Крім того, судове рішення про присудження позивачу суми моральної шкоди законної сили не набрало, на час звільнення ця сума не підлягала виплаті позивачу, а тому підстави для сплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відсутні. Просили в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала в трудових відносинах з Державним закладом Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України. Наказом № 576-о від 18.08.2014 року її було звільнено з 31.08.2014 року за п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з закінченням строку трудового договору. При звільненні позивача відповідачем не були виплачені всі належні їй суми, тобто повний розрахунок з позивачем не проведений. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2015 року стягнуто з Державного закладу "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України" на користь [PERSON] компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати за період з вересня 2012 року по червень 2013 року в розмірі 21 грн. 22 коп. Зазначена компенсація виплачена позивачу 30 травня 2016 року, про що свідчить виписка за її картковим рахунком про перерахування Державним закладом "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України" коштів у сумі 21 грн. 22 коп. на виконання рішення суду. Крім того, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року стягнуто з Державного закладу "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України" на користь [PERSON] ненараховану заробітну плату за липень серпень 2013 року в розмірі 328 грн. 30 коп. Доказів щодо виконання вказаного рішення суду відповідачем не надано. Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний вдень звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. За правилами ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Приймаючи до уваги, що при звільненні позивача відповідачем не був проведений з нею повний розрахунок, всі належні їй суми до теперішнього часу не виплачені, суд вважає, що відповідач зобов'язаний виплатити позивачу її середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Суд критично ставиться до доводів представників відповідача щодо перерахування 28 жовтня 2015 року [PERSON] представником Державного закладу "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України" [PERSON], яка діяла на підставі доручення, компенсації за рішенням суду в сумі 21 грн. 22 коп., оскільки суду не надано доказів, що представнику вказаного закладу видавалися кошти на виконання доручення про сплату [PERSON] коштів за рішенням суду. Крім того, такі доводи представників відповідача спростовуються листом адміністрації Державного закладу "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України" від 26.05.2016 року про проведення державною казначейською службою безспірного списання коштів у сумі 21 грн. 22 коп. на користь [PERSON] згідно з виконавчим листом та випискою з карткового рахунку позивача про зарахування 30 травня 2016 року коштів у сумі 21,22 грн. від Державного закладу "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України" на виконання рішення суду. Також суд вважає необґрунтованими доводи представників відповідачів про те, що Державний заклад "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України" не повинен сплачувати [PERSON] кошти в сумі 328,30 грн. у звязку з тим, що вони вже виплачені позивачу в червні 2015 року на виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2015 року, яке в подальшому було скасовано в цій частині, оскільки обовязок відповідача щодо сплати вказаних коштів позивачу встановлений рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2015 року, яке набрало законної сили, та відповідачем не надано суду доказів щодо його виконання. Як вбачається з матеріалів справи, рішеннями Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2015 року та від 6 квітня 2016 року з Державного закладу "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоровя України" на користь [PERSON] стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на 6 квітня 2016 року. За таких обставин з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 7 квітня 2016 року по 6 червня 2016 року (день винесення судом рішення) в сумі 11922 грн., виходячи із розміру середньоденного заробітку позивача 298 грн. 05 коп., що встановлений рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року (298,05 грн. х 40 робочих днів). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved