Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Державне спеціалізоване видавництво "Вища школа" (далі - відповідач) про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, в день звільнення позивача, відповідач не провів повний розрахунок по заробітній платі. 12.07.2013 р. позивачу було видано судовий наказ про стягнення з відповідача боргу по заробітній платі в сумі 3728,50 грн. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.07.2012 р. з відповідача на користь позивача було стягнуто середній заробіток за час затримки виплати остаточного розрахунку при звільненні за період з 30.06.2009 р. по 30.03.2012 р. Вказані документи були частково виконані в примусовому порядку, однак, борг по заробітній платі повністю не погашений. Середній заробіток має бути сплачений за період з 01.04.2012 р. по день подачі позову, тобто - за 476 днів. Тому, позивач просила суд стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні в розмірі 21643,72 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, з тих підстав, що відповідача перебуває у край важкому фінансовому становищі, а позивачем пропущено строк позовної давності який становить три місяці. Заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом було встановлено, що позивач працювала у ДП "Державне спеціалізоване видавництво "Вища школа" на посаді старшого інспектора та було звільнена 30.06.2009 р. Станом на 14.09.2011 р., заборгованість відповідача перед позивачем становила 3831,28 грн. Середня заробітна плата (за один робочий день становить - 45,47 грн. (а.с.8). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.07.2012 р. з відповідача на користь позивача було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30.06.2009 р. по 30.03.2012 р. в сумі 31556,18 грн. (а.с.30). Як зазначає позивач, вказане рішення суду було виконано частково в примусовому порядку. 14.01.2014 р. позивач звернулася до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві із вимогою повідомити про стан заборгованості відповідача перед позивачем по зведеному виконавчому провадженню, однак, відповіді не отримала (а.с.9). При звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення (ч. 1 ст. 116 КЗпП України). Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Як вбачається із розрахунку, кількість днів прострочки, за період з 01.04.2012 р. по день подачі позову - 04.03.2014 р., становить 476 днів, а середній заробіток - 45,47 грн., тобто заборгованість складає: 476 х 45,47 = 21643,72 грн. (а.с.29). Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 р «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (ч. 2 ст. 233 КЗпП України). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні в сумі 21643,72 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved