Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

02 липня 2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього заборгованість у розмірі 4327 грн. 46 коп. за кредитним договором № 001-10025-170212 від 17 лютого 2012 року. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 17 лютого 2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого Банк надав відповідачеві кредит у сумі 3131 грн. 00 коп. на придбання певного майна / послуг. Відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором щодо своєчасного та повного погашення кредиту і процентів, внаслідок чого позивач , згідно з умовами кредитного договору, визнав строк повернення кредиту та відсотків таким, що настав. В судове засідання представник ПАТ "Дельта Банк" не з'явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позові. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судових повісток за місцем його реєстрації, поштові відправлення повернулися до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання. (а.с. 23, 28) Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. При таких обставинах суд проводить розгляд справи у відповідності до положень ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, в заочному порядку, на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 17 лютого 2012 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" було укладено кредитний договір № 001-10025-170212 (а.с. 5, 6). Відповідно до п.п. 1.1., 1.4. вказаного договору кредитор надає позичальнику грошові кошти для придбання майна, що зазначено у рахунку фактурі № 291 від 17 лютого 2012 року у розмірі 3131 грн. та на оплату страхового платежу у розмірі 375 грн. 75 коп., шляхом перерахування кредитором вказаних сум на поточні рахунки продавця товару та страхувальника. Кредитні кошти надано відповідачу строком на 6 місяців з кінцевою датою повернення 16 лютого 2013 року, зі сплатою 0,1 відсотків річних за користування кредитними коштами. Меморіальним ордером № 6768132 від 20 лютого 2012 року підтверджується, що ПАТ "Дельта Банк" на рахунок ФОП [PERSON] було перераховано 3131 грн. згідно кредитного договору № 001-10025-170212 та рахунку фактури № 291 від 17 лютого 2012 року (а.с. 3). В судовому засіданні на підставі розрахунку ціни позову встановлено, що відповідач взяті на себе за договором зобов'язання не виконує, кредитні кошти та плату за користування ними у встановлені договором строки на рахунок кредитора не вносить, в результаті чого станом на 15 квітня 2014 року його заборгованість за сумою кредиту - 3506 грн. 72 коп., за відсотками - 0 грн. 18 коп., за комісіями - 820 грн. 56 коп., а всього - 4327 грн. 46 коп. (а.с. 4). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч. 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На час розгляду справи в суді відповідач не подав доказів виконання ним зобов"язання. З урахуванням встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, суд вважає, що відповідач порушив вимоги ст.ст. 526,530 ЦК України і не виконав умов кредитного договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитом є обгрунтованими. Підстав для звільнення відповідача від виконання зобов'язань за договором судом не встановлено. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: approved