Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Надра" звернулося до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором № 8/2007/980-МК33-86/КА від 25 грудня 2007 року в розмірі 62 839,31 гривень, посилаючись на те, що 25 грудня 2007 року між ВАТ КБ "Надра" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8/2007/980-МК33-86/КА, відповідно до якого відповідачу банком було надано кредит в розмірі 62 298,00 гривень, на придбання автотранспортного засобу, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 20,00% на рік з кінцевим терміном повернення до 18 грудня 2012 року. Попри взяті на себе зобов'язання Позичальник не виконує умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків по кредиту, у встановленні Кредитним договором терміни. Відповідно до п. 2.2.1., 2.2.3., 4.3.2., 4.3.3., 4.3.4., Кредитного договору Позичальник зобов'язався належним чином виконувати умови Кредитного договору, та повертати кредит і сплачувати відсотки відповідно Графіку погашення заборгованості по кредиту та процентів по ньому. Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. Кредитного договору у випадку порушення строків по поверненню кредиту та/або відсотків, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Відповідно до п. 5.3. Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або відсотків, Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 5 % від суми заборгованості по поверненню кредиту та/або відсотків, вказаних у Графіку і визначених на дату прострочення. Станом на 10 грудня 2013 року заборгованість Позичальника перед Банком складає - 62 839, 31 грн., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту-36 226,26 гривень; заборгованість по відсоткам - 16 975,78 гривень; пеня за прострочення сплати кредиту - 6 977,17 гривень; штраф - 2 660,10 гривень. 25 грудня 2007 року відповідно до Договору поруки № 8/2007/980-МКЗЗ-86/КА/1 [PERSON] (далі - Поручитель) поручилася перед Кредитором за належне виконання Позичальником зобов'язання шляхом своєчасного повернення кредиту, виплати відсотків за користування кредитом, а також можливої пені та штрафних санкцій. Відповідно до п.п. 1.1.-1.5. Договору поруки Поручитель поручився перед Кредитором за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з Кредитного договору. Позичальник та Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Банка вимагати виконання Зобов'язання, вказаного у Договорі, як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Згідно з п. 1.3. Кредитного договору відповідальність Поручителя виникає як у випадку невиконання Позичальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні Позичальником зобов'язань в цілому. Відповідно до п.п. 1.2., 1.4. Кредитного договору, Поручитель відповідає перед Банком за виконання зобов'язань у повному об'ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник відповідачів [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги ПАТ КБ "Надра" не визнав. При винесенні судом рішення прохав врахувати його письмові заперечення в яких просив суд в задоволені позовних вимог до боржника [PERSON], частково відмовити стягнути з нього лише 53 202, 04 гривні, а до решті позовних вимог про стягнення пені застосувати строк позовної давності передбачений п.1 ч. 2 ст. 258 Цк України в один рік. До позовних вимог до поручителя [PERSON], просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволені позову в повному обсязі, з тих підстав, що згідно з ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після строку, встановленого у договорі поруки, або якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'являє вимоги до поручителя. Строк виконання основного зобов'язання встановлено до 18 грудня 2012 року, тоді як позивач звертається до суду 18 червня 2014., тобто 6-місячний строк минув, а тому порука теж припиняється. Абзацем 1 п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" передбачено, що відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Дійсно, 25 грудня 2007 року між ВАТ КБ "Надра" (правонаступником якого згідно статутних документів є Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Надра") та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8/2007/980-МК33-86/КА, відповідно до якого відповідачу банком було надано кредит в розмірі 62 298,00 гривень, на придбання автотранспортного засобу, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 20,00% на рік з кінцевим терміном повернення до 18 грудня 2012 року. Попри взяті на себе зобов'язання Позичальник не виконує умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків по кредиту, у встановленні Кредитним договором терміни. Відповідно до п. 2.2.1., 2.2.3., 4.3.2., 4.3.3., 4.3.4., Кредитного договору Позичальник зобов'язався належним чином виконувати умови Кредитного договору, та повертати кредит і сплачувати відсотки відповідно Графіку погашення заборгованості по кредиту та процентів по ньому. Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. Кредитного договору у випадку порушення строків по поверненню кредиту та/або відсотків, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Відповідно до п. 5.3. Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або відсотків, Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 5 % від суми заборгованості по поверненню кредиту та/або відсотків, вказаних у Графіку і визначених на дату прострочення. Станом на 10 грудня 2013 року заборгованість Позичальника перед Банком складає - 62 839, 31 грн., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту-36 226,26 гривень; заборгованість по відсоткам - 16 975,78 гривень; пеня за прострочення сплати кредиту - 6 977,17 гривень; штраф - 2 660,10 гривень. В якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором № 8/2007/980-МК33-86/КА, укладеного між банком та [PERSON] 25 грудня 2007 року відповідно до Договору поруки № 8/2007/980-МКЗЗ-86/КА/1 [PERSON] (далі - Поручитель) поручилася перед Кредитором за належне виконання Позичальником зобов'язання шляхом своєчасного повернення кредиту, виплати відсотків за користування кредитом, а також можливої пені та штрафних санкцій. Відповідно до п.п. 1.1.-1.5. Договору поруки Поручитель поручився перед Кредитором за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з Кредитного договору. Позичальник та Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Банка вимагати виконання Зобов'язання, вказаного у Договорі, як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Згідно з п. 1.3. Кредитного договору відповідальність Поручителя виникає як у випадку невиконання Позичальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні Позичальником зобов'язань в цілому. Відповідно до п.п. 1.2., 1.4. Кредитного договору, Поручитель відповідає перед Банком за виконання зобов'язань у повному об'ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч.1, 2 ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Як установлено судом, боржник [PERSON] (а відтак і поручитель) первинно взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 18 грудня 2012 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. Крім того, при застосуванні частини четвертої статті 559 ЦК України слід ураховувати таке. Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). Зі змісту цієї норми вбачається, що у тексті частини четвертої статті 559 ЦК України застосовуються поняття "пред'явлення вимоги" та "пред'явлення позову", як умови чинності поруки. Враховуючи правову конструкцію зазначеної правової норми, викладеної в одному абзаці, подібність правовідносин, які вона регулює, та на підставі системного, послідовного, логічного тлумачення змісту цієї норми слід дійти висновку про те, що передбачений цією нормою підхід до правового регулювання строків дії поруки та її припинення є однаковим. Аналізуючи зазначені норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення основного зобов'язання. Таким чином, суд аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, дійшов висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов'язання. Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що до позовних вимог про стягнення за [PERSON] як поручителя по кредитному договору суми заборгованості по спірному кредитному договору, необхідно застосувати 6 місячний строк, передбачений ч.4 ст.559 ЦК України, оскільки позивач звернувся до суду з позовом 03 липня 2014 року, тоді як строком виконання зазначеного вище кредитного договору встановлено 18 грудня 2012 року, тобто строк пред'явлення вимоги до поручителя сплив 18 червня 2013 року. Враховуючи, що договір поруки № 8/2007/980-МКЗЗ-86/КА/1 на час звернення позивача до суду є припиненим, в задоволені позовних вимог до [PERSON], слід відмовити. Вирішуючи позовні вимоги в частині, стягнення заборгованості за кредитним договором № 8/2007/980-МК33-86/КА з [PERSON], суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки відповідно до пункту 7.3. кредитного договору сторони за згодою збільшили строк позовної давності до 10 років. За правилами частини першої статті 259 ЦК України сторонам дозволено за домовленістю збільшувати встановлену законом як загальну, так і спеціальну позовну давність. У відповідність ст.509 ЦК України - в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як - то: передати майно, сплатити гроші, виконати роботу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідність ст.525 ЦК України - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 8/2007/980-МК33-86/КА в загальній сумі - 62 839, 31 грн., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту-36 226,26 гривень; заборгованість по відсоткам - 16 975,78 гривень; пеня за прострочення сплати кредиту - 6 977,17 гривень; штраф - 2 660,10 гривень. Крім того, на підставі ст.ст.80, 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути судовий збір в сумі 628,39 грн. на користь ПАТ КБ "Надра".

Outcome: approved