Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни від 27 січня 2021 року, зареєстрований в реєстрі № 2130 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 2001469384601 від 29 листопада 2019 року в розмірі 37924 гривні 63 копійки, з урахуванням витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису в розмірі 250 гривень, таким, що не підлягає до виконання. Позов мотивує тим, що 27.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2130, згідно якого стягнуто з нього на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором №2001469384601 від 29.11.2019 у розмірі 37924 гривні 63 копійки. Приватним виконавцем 04.03.2021 винесено по виконавчому провадженні №64733304 постанову про відкриття виконавчого провадження. Того ж дня, приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника [PERSON] на користь виконавця 3792,46 грн. основної винагороди. Також, постановою від 04 березня 2021 року приватним виконавцем накладено арешт на все майно боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження на суму 42217,09 грн. Із даним виконавчим написом позивач не згідний, оскільки такий винесено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема: виконавчий надпис здійснений не на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Ще одним грубим порушенням нотаріуса є вчинення виконавчого напису на борговому документів без дотримання вимог Закону України «Про нотаріат» щодо наявності безспірної заборгованості. Подані нотаріусу документи не засвідчували безспірність заборгованості [PERSON] перед AT «ПУМБ» згідно Кредитного договору № 2001469384601 від 29.11.2019 на суму 37924,63 грн., оскільки з його картки 26.03.2020 були вкрадені кошти, здійснюється досудового розслідування за цим фактом, а тому правовідносини боржника та стягувача є спірними. Адже, у випадку встановлення факту несанкціонованого зняття готівки третіми особами з використанням електронних платіжних систем від імені, але не [PERSON] , кредитний договір між АТ «ПУМБ» та [PERSON] не буде вважатися укладеним, що в свою чергу, виключає зобов`язання позивача за ним, а тому просить позов задовольнити. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 02.04.2021 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 30.04.2021. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 03.06.2021 зупинено стягнення у виконавчому провадженні №64733304, відкритому на підставі виконавчого напису №2130 від 28.01.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення заборгованості. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 18.06.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 02.07.2021. Позивач та його представник - адвокат Кузнєцова М.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві. Просять суд позовні вимоги задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечили. Представник відповідача АТ «Перший український міжнародний банк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що згідно з ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Із заяви №2001469384601 від 29.11.2019 вбачається, що [PERSON] підписав зазначену заяву про отримання в АТ «Перший Український міжнародний банк» на отримання ліміту кредитної лінії у розмірі 30 000,00 грн. 26 березня 2020 згідно заяви [PERSON] про крадіжку з банківської картки грошових коштів на суму 27 872,00 грн. підрозділом дізнання Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про відкриття кримінального провадження № 12020210010000826, та розпочато досудове розслідування за даним фактом, яке триває на даний час, що підтверджується витягом з ЄРДР та повідомленням Тернопільського районного управління поліції №3820/24/6.21 від 26.03.2021. 27 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис № 2130 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 2001469384601 від 29 листопада 2019 року за період з 30.03.2020 по 21.10.2020 в розмірі 37924 гривні 63 копійки, з урахуванням витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису в розмірі 250 гривень. 04 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Кондратюком Р.В. на підставі виконавчого напису № 2130 від 28.01.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64733304. 04 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Кондратюком Р.В. також винесено постанови про стягнення з боржника винагороди в сумі 3792,46 грн. та про накладення арешту на все майно боржника [PERSON] . Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою Кабінету Міністрів України №622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат» . Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті Постанови 22 лютого 2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20 травня 2013 року № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України в редакції, що діяла на момент ухвалення вказаного судового рішення, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Таким чином, Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня 22 лютого 2017 року, отже і п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" також втратив чинність з цього дня. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду Постановою від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у своїй Постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц вказавши, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо а) подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; б) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені "Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання, а також встановлення моменту виникнення права вимоги. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З матеріалів справи не вбачається, оскільки відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які документи були підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису в тому числі і доказів того, що при вчиненні напису нотаріус отримував від заявника первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем є безспірним. Крім того, крадіжка 26.03.2020 коштів з кредитної картки позивача та здійснення досудового розслідування за цим фактом характеризує правовідносини боржника та стягувача як спірні, а тому суд приходить до висновку, що подані нотаріусу документи не засвідчували безспірність заборгованості [PERSON] перед AT «ПУМБ» згідно Кредитного договору № 2001469384601 від 29.11.2019 на суму 37924,63 грн. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Відповідачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б переконливо доводили наявність підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення суми заборгованості з позивача. За таких обставини, суд встановив, що під час вчинення спірного виконавчого напису приватним нотаріусом не було дотримано вимоги чинного законодавства щодо процедури його винесення та перевірки безспірності вимог відповідача, а отже, вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 908 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved