Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач 20 травня 2016 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що з 17 вересня 1997 року був прийнятий на роботу до ВАТ «Тростянецьке АТП 15946» на посаду газоелектро-зварювальника 6 розряду відповідно до записів трудової книжки, та звільнився 20 серпня 2003 року. Назва професії, на яку було прийнято позивача «газоелектро-зварювальник» і яка зазначена у трудовій книжці не відповідає «Класифікатору професій», оскільки в «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Мінюсту України № 58 від 29.07.1993 року записи про найменування професій, посад, роботи працівників виконуються згідно «Класифікатора професій». На думку позивача слід було вказати у відомостях про прийом на роботу та звільнення з роботи замість посади «газоелектро-зварювальник 6 розряду» посаду «електрогазозварник 6 розряду». За час роботи на посаді електрогазозварника позивач був зайнятий повний робочий день та виконував наступну роботу: електрозварника ручного зварювання та електрозварника автоматичних та напівавтоматичних машинах, був зайнятий зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також напівавтоматичних машинах. Виконував роботу газовим різаком та автогеном. Позивач зазначає, що має загальний стаж роботи 24 роки 8 місяців 12 днів, з них більше половини був зайнятий повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. У жовтні 2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Працівники управління відмовилися розяснити йому порядок призначення пенсії на пільгових умовах, ними було надано неповний список документів, які він повинен був зібрати. В переліку не була вказана уточнююча довідка про пільговий характер роботи на посаді електрогазозварника. Позивач з власної ініціативи звернувся до керівника ПАТ «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» за уточнюючою довідкою. Директор товариства [PERSON] відмовив позивачу у видачі уточнюючої довідки, пославшись на те, що посада «газоелектро-зварювальник» до Списку № 2 не належить і тому робоче місце не атестувалось. Проте, [PERSON] вважає, що дані обставини не відповідають дійсності. Підтвердження спеціального стажу роботи та її характеру необхідне позивачу для подальшого звернення до управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах. В порушення Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637. Відповідач не видав позивачу довідку встановленої форми, чим на думку позивача не визнав наявність у позивача пільгового стажу роботи у несприятливих та шкідливих умовах праці в період роботи в товаристві. Окрім того, при призначенні пенсії на пільгових умовах для зарахування до пільгового пенсійного стажу певного девятирічного періоду роботи у несприятливих умовах праці відповідне право впродовж цього періоду повинно бути підтверджене за результатами атестації робочих місць за умовами праці. Позивач зазначає, що обовязок атестації робочих місць покладений на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавити позивача конституційного права на соціальних захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах. Посилаючись на указані обставини, просивши залишити без розгляду вимогу про визнання наявності у позивача спеціального пільгового стажу роботи у несприятливих та шкідливих умовах праці на посаді електрогазозварника у відділі головного механіка Тростянецького ДОК «Сумидерев» з 16.10.1995 року по 25.09.1996 року (а.с.165), остаточно уточнивши позовні вимоги позивач просить суд: 1) визнати наявність у нього спеціального пільгового стажу роботи у несприятливих та шкідливих умовах праці на посаді електрогазозварника 6 розряду ВАТ «Тростянецьке АТП 15946» з 17 вересня 1997 року по 20 серпня 2003 року; 2) зобовязати приватне акціонерне товариство «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» та директора товариства [PERSON] видати [PERSON] уточнюючу довідку про підтвердження наявності трудового стажу при призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній за період роботи на посаді електрогазозварника 6 розряду ВАТ «Тростянецьке АТП 15946» з 17 вересня 1997 року по 20 серпня 2003 року з врахуванням повного робочого дня на атестованій посаді електрогазозварника; 3) зобовязати приватне акціонерне товариство «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» та директора товариства [PERSON] внести зміни в трудову книжку серії БТ-І № 0794283, що належить [PERSON] Івановичу у період роботи у ПАТ «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» з 17 вересня 1997 року по 20 серпня 2003 року, вказавши у відомостях про прийом на роботу, переведення та звільнення з роботи замість посади «газоелектро-зварювальник 6 розряду» посаду «електрогазозварник 6 розряду» та внести вказані зміни в документи, що зберігаються на підприємстві, а саме в накази з особового складу та в бухгалтерські документи, які підтверджують нарахування та виплату йому заробітної плати (а.с.166-168). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. [PERSON] пояснював, що з 1997 по 2003 рік працював газоелектрозварником повний робочий день, йому, як і іншому газозварнику Обруснику, який отримує пільгову пенсію, надавали молоко за шкідливі умови праці, постійно він проходив інструктаж по техніці безпеки. При прийомі на роботу у 1997 році у відкрите акціонерне товариство «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» у відділі кадрів йому продиктували заяву, в якій він зі слів працівника відділу кадрів написав назву посади газоелектрозварювальник 6 розряду. З 1999 року позивача було переведено на станцію технічного обслуговування, яка діяла при підприємстві, де виконував всі зварювальні роботи, після звільнення до нього як до висококваліфікованого робітника продовжували постійно звертатись з питання виконання зварювальних робіт. Проте у 2015 році, коли став збирати документи для призначення пільгової пенсії у звязку з наявністю стажу роботи у шкідливих умовах, [PERSON] звернувся до відповідачів за отриманням уточнюючої довідки, проте таку довідку директор підприємства [PERSON] відмовився надати, пославшись на те, що назва його посади «газоелектрозварювальник» списком № 2 не передбачена. Крім того, директор підприємства посилався на те, що у звязку з такою назвою його посади його робоче місце не атестувалось за умовами праці. Позивач вважав дії директора [PERSON] неправомірними, у тому числі у звязку з тим, що іншому газозварнику Обруснику, який разом з ним працював на підприємстві на цей час призначена пенсія на пільгових умовах, йому видано було всі довідки, атестоване робоче місце, а йому перешкоджає директор підприємства в отриманні необхідних для пенсії документів. Представник позивача [PERSON] позов підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просила його задовольнити, вважала, що позивач має право на віднесення періоду його роботи у відкритому акціонерному товаристві «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» до спеціального пільгового стажу роботи у шкідливих умовах, оскільки відповідно до класифікатору професії його назва посади мала бути указана як «електрогазозварник», а не «газоелектрозварювальник», на що також при перевірці якості атестації на підприємстві, було указано комісією з експертизи умов праці. [PERSON] вважала, що директором [PERSON] порушено законодавство, який особисто несе відповідальність за проведення атестації на підприємстві, підписує наказ про її проведення, проте її не проведення не може позбавити позивача його права на соціальний захист. Представник відповідача директора [PERSON] акціонерного товариства "Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946" [PERSON] [PERSON] проти позову заперечив у повному обсязі, посилаючись на те, що директор підприємства є неналежним відповідачем, оскільки вимоги [PERSON] по суті мають бути адресовані лише підприємству, з яким він перебував у трудових відносинах, а не його керівнику. Крім того, вимога позивача про визнання наявності у нього у нього спеціального пільгового стажу роботи у несприятливих та шкідливих умовах праці на посаді електрогазозварника не може бути задоволена судом, оскільки право віднесення трудового стажу до спеціального, який дає право на пенсію на пільгових умовах, належить до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України. Представник [PERSON] вважав, що вимога позивача про зобовязання відповідачів видати уточнюючу довідку та внести зміни до записів його трудової книжки, наказів з особового складу є необґрунтованими по суті, оскільки позивач самостійно вказав назвою його посади «газоелектрозварювальник» і саме тому в наказах про прийом на роботу, переведення, звільнення та до трудової книжки підприємством обґрунтовано внесено саме так назву його посади і підстав вказати назву посади позивача по-іншому, зокрема як «електрогазозварник» не було. Оскільки посада «газоелектрозварювальник» до Списку № 2 не віднесена, саме тому атестація його робочого місця не проводилась і на цей час провести таку атестацію неможливо у звязку з тим, що робоче місце має атестуватись на пять років наперед і поширити на позивача результати атестації, що була проведена після його звільнення підстав не має. Крім того, [PERSON] вважав, що позивач пропустив строк позовної давності, визначений статтею 233 КЗпП України, який дає право працівнику звернутись до суду протягом трьох місяців з дня коли він дізнався про порушення свого права. Позивач був обізнаний із записами у трудовій книжці та наказами з 2003 року, протягом роботи та після звільнення ніяких претензій не предявив, вирішив оскаржити записи через 13 років, крім того, у видачі уточнюючої довідки підприємством позивачу було відмовлено у грудні 2015 року, а з позовом [PERSON] звернувся у травні 2016 року. Представник відповідача приватного акціонерного товариства «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи (а.с.56-57,180,197). За змістом поданих письмових заперечень указаний відповідач вважав, що є неналежним відповідачем за вимогою про визнання у [PERSON] спеціального стажу роботи, який установлюється компетентним органом шляхом дослідження наданих працівником належних доказів роботи у важких та шкідливих умов праці у певний період часу. Позивачу було відмовлено правомірно у видачі уточнюючої довідки, оскільки такі довідки видаються у разі відсутності відомостей у трудовій книжці, але записи є у трудовій книжці позивача про трудові відносини з ВАТ «Тростянецьке АТП 15946», які він мав працюючи на посаді «газоелектрозварювальника», яка була вказана підприємством саме згідно із заявою позивача про прийняття його на роботу, переведення та звільнення. З приводу неправильного оформлення трудової книжки позивача за час роботи не надходило і предметом спору ці відомості не були. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі [PERSON] проти позову заперечила. Пояснення в обґрунтування заперечень проти задоволення заявлених позивачем вимог представником управління не надано, позиція зведена до розяснення підстав та умов призначення пільгової пенсії, що не є предметом спору у цій справі, і може вирішуватись за умови виникнення такого спору лише у порядку адміністративного судочинства за позовом до відповідного органу Пенсійного фонду України. Представник надала пояснення, які стосувались повідомлення про всі факти звернення позивача до управління починаючи з жовтня 2015 року з питання призначення пенсії за списком № 2 та результати розгляду його звернення спеціалістами управління, які розяснювали умови призначення пенсії та повідомляли позивача про перелік документів, які має подати позивач до управління, у тому числі необхідності надання позивачем довідки уточнюючої пільговий характер його роботи, документи про проведення атестації робочих місць для визначення права на пенсію та обчислення пільгового стажу за період з 17.09.1997 року по 20.08.2003 року на посаді газоелектрозварювальника у ВАТ «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946», оскільки за даними його трудової книжки не можна визначити пільговий характер роботи за списком № 2. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що [PERSON] по закінченні у липні 1978 році Півненківського професійного училища цукрової промисловості отримав кваліфікацію слюсар-ремонтник 1 розряду та електрозварник 1 розряду (а.с.17). Позивач 08 вересня 1997 року подав заяву на імя голови правління відкритого акціонерного товариства «Тростянецьке АТП 15946» [PERSON], в якій просив прийняти його на роботу в якості «газоэлектросварщика 6 разряда». Наказом в.о. голови правління відкритого акціонерного товариства «Тростянецьке АТП 15946» [PERSON] від 16.09.1997 року № 18 о/с [PERSON] з 17 вересня 1997 року прийнято «газоэлектрозварювальником 6-го розряду», про що у трудовій книжці здійснено запис під номером 20, де у розділі «Відомості про прийом на роботу, про переведення на іншу роботу та про звільнення» такого змісту: «Прийняти на роботу газоэлектрозварювальником 6-го розряду». На підставі заяви [PERSON] від 16.03.1999 року про переведення його «сварщиком на станцию технического обслуживания автомобилей» позивача наказом в.о. голови правління відкритого акціонерного товариства «Тростянецьке АТП 15946» [PERSON] від 16.03.1999 року № 9 о/с з 17.03.1999 року було переведено з газоэлектрозварювальника газоэлектрозварювальником на станцію технічного облуговування автомобілей з оплатою праці і відповідно до пункту 7.2 Положення по оплаті праці та колективного договору за 1998 рік, про що у трудовій книжці здійснено запис під номером 21, де у розділі «Відомості про прийом на роботу, про переведення на іншу роботу та про звільнення» такого змісту: «Переведен газоэлектросварщиком на станцию технического обслуживания автомобилей». Наказом голови правління відкритого акціонерного товариства «Тростянецьке АТП 15946» [PERSON] від 20.08.2003 року № 25 о/с на підставі заяви [PERSON] від 20.08.2003 про звільнення його за власним бажанням, позивача звільнено з роботи газоелектрозварювальника з 20.08.2003 року за статтею 38 КЗпП України (а.с.16, 224-229). Таким чином, позивач у період з 17 вересня 1997 року по 20 серпня 2003 року перебував у трудових відносинах з відкритим акціонерним товариством «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946». Відповідач [PERSON] акціонерне товариство «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» (а.с.25). Листом від 16.12.2015 року за № 309 [PERSON] акціонерне товариство «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» на лист позивача за вхідним номером від 27.11.2015 року повідомила, що відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій посад і показників на роботах із шкідливим умовами праці , зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 посада [PERSON] «газоелектрозварювальник» до Списку № 2 не належить, тому робоче місце не атестувалось. З питання надання довідки про заробітну плату за період з 01.07.2000 по 20.08.2003 року підприємство повідомило про те, що ці дані містяться у системі персоніфікованого обліку (а.с.28). Вирішуючи вимоги позивача про визнання наявності у нього спеціального пільгового стажу роботи у несприятливих та шкідливих умовах праці на посаді електрогазозварника 6 розряду ВАТ «Тростянецьке АТП 15946» з 17 вересня 1997 року по 20 серпня 2003 року суд дійшов висновку, що указана вимога [PERSON] задоволенню не підлягає, виходячи з таких мотивів. Відповідно до статті 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України. За змістом пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Указана норма визначає такі складові права на пенсію за віком на пільгових умовах, за наявності одночасно яких, особа має право на такий вид пенсійного забезпечення: 1) досягнення визначеного законом віку (55 років); 2) наявність відповідної тривалості загального стажу роботи (30 років у чоловіків) та відповідної тривалості стажу роботи (не менше 12 років 6 місяців для чоловіків) на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України; 3) зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, якою відповідно до пункту 2 Порядку, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, є виконання робіт в умовах, передбачених Списками не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків;4) підтвердження зайнятості на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за результатами атестації робочих місць. Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). З урахуванням викладеного, питання визначення наявності чи відсутності у позивача спеціального пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах не належить до компетенції відповідачів, тобто підприємства на якому він працював та його директора. Це є виключною компетенцією органів Пенсійного фонду України, що приймають рішення на підставі визначеного законодавством кола підтверджуючих документів, які мають бути видані працівнику роботодавцем, або є компетенцією Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника, які створені і діють при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року. Вирішення питання про наявності у позивача спеціального пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах є можливим лише під час вирішення питання щодо права особи на пенсію, у разі оскарження прийнятого органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначенні пенсії, а не у межах трудового спору між працівником та роботодавцем. Вирішуючи вимоги позивача про зобовязання відповідачів внести зміни до записів його трудової книжки, наказів з особового складу, документів про нарахування та виплату заробітної плати в частині назви його посади та видати уточнюючу довідку про підтвердження наявності трудового стажу при призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній за період роботи на посаді електрогазозварника 6 розряду ВАТ «Тростянецьке АТП 15946» з 17 вересня 1997 року по 20 серпня 2003 року з врахуванням повного робочого дня на атестованій посаді електрогазозварника, суд дійшов таких висновків. Згідно з п. 1.1, 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58 (у редакції чинній на час роботи позивача) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Пунктом 2.14, 2.6, 2.8 указаної Інструкції визначено, що в розділі «Відомості про роботу» записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій". Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою. На виконання Державної програми переходу на міжнародну систему обліку і статистики та на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 04.05.1993 року № 326 наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 27.07.1995 року №257 затверджено Класифікатор професій ДК 003-95, який був чинним у період роботи [PERSON] з 17 вересня 1997 року по 20 серпня 2003 року у відкритому акціонерному товаристві «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946». Відповідно до указаного Класифікатора професій ДК 003-95 під кодом 7212.1 та 7212.2 передбачена назва професійної діяльності «електрогазозварник», при цьому згідно з абетковим покажчиком професійних назв робіт указаного Класифікатора під кодом професії 7212.1 передбачена лише назва професії «газозварник». Такої назви професії як «газоэлектрозварювальник», яку посадові особи відкритого акціонерного товариства «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» вказали у записах № 20 та 21 трудової книжки позивача, наказах від 16.09.1997 року № 18 о/с, від 16.03.1999 року №9 о/с, від 20.08.2003 року № 25 о/с Класифікатор професій ДК 003-95 не передбачав, який був чинним до 2005 року. Наведені вище норми законодавства свідчать про те, що неправильні записи назви посади позивача «газоэлектрозварювальник» у трудовій книжці, наказах з особового складу, документах про нарахування заробітної плати на виконання вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників мають бути приведені [PERSON] акціонерним товариством «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» як правонаступником відкритого акціонерного товариства «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» у відповідність до Класифікатора професій ДК 003-95, шляхом зазначення замість назви посади (професії) «газоелектрозварювальник», «газоэлектросварщик», правильної назви посади (професії), на яку був прийнятий [PERSON] - «електрогазозварник». На підтвердження указаного висновку суд також враховує, що за результатами Експертизи якості атестації робочих місць за умовами праці та визначення пільг та компенсацій за роботу у шкідливих та важких умовах праці, протягом 1999-2002 років у ВАТ «Тростянецьке АТП 15946», проведеної головним державним експертом з умов праці області [PERSON] та головним спеціалістом - експертом з умов праці Управління соціального захисту населення Тростянецької районної державної адміністрації [PERSON], висновком від 10.11.2004 № 96 було установлено порушення підприємством чинного законодавства, зокрема, установлено, що назви професій у трудових книжках не приведені у відповідність із записами у державному класифікаторі ДК 003-95, постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (а.с.219-221). З метою усунення установлених головним державним експертом з умов праці області [PERSON] порушень та приведення назв професій та посад у відповідність до вимог Державного класифікатора головою правління відкритого акціонерного товариства «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» [PERSON] видано наказ від 26.01.2005 року № 4вир., яким затверджено перелік професій та посад працівників указаного відкритого акціонерного товариства з присвоєнням відповідних кодів за додатком до наказу, де у переліку посад передбачено професію «Електрогазозварник 7212.2», професії «Газоэлектрозварювальник» у переліку не має. При цьому у наказі зазначено, що при підготовці та оформленні документації підприємства необхідно вказувати назви професій та посад тільки відповідно до затвердженого переліку (а.с.207, 208). Крім того, наказом голови правління відкритого акціонерного товариства «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» [PERSON] від 24.01.2005 року № 3вир. Інспектору з відділу кадрів доручено назви професій у трудових книжках привести у відповідність із записами у державному класифікаторі ДК 003-95, постановою кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (а.с.205,206). Позивачу, який на той час був звільнений з підприємства і не знав про такі висновки експертизи, записи у трудовій книжці не були приведені у відповідність із Класифікатором професій ДК 003-95. Таким чином, доводи представника відповідача [PERSON] та [PERSON] акціонерного товариства «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» про те, що не підлягають зміні записи трудової книжки [PERSON] в частині назви його посади, оскільки вони внесені підприємством саме так як вказав позивач є безпідставні, не ґрунтуються на вимогах законодавства, яке покладає саме на роботодавця обовязок виконувати записи про роботу відповідно до Класифікатора професій ДК 003-95, а не відповідно до назви професії, яку працівник чи кандидат на посаду може вказати некоректно, тобто не у точній відповідності із класифікатором при прийомі на роботі, що може траплятись через правову необізнаність особи робітничої професії. При цьому суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про зобовязання директора [PERSON] акціонерного товариства «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» [PERSON] внести відповідні зміни щодо назви його професії, оскільки позивач перебував у трудових відносинах з підприємством - юридичною особою, а не з [PERSON] фізичною особою, і ураховуючи зміст пунктів 2.6 та 2.8 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, директор [PERSON] акціонерного товариства «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» [PERSON] не повинен відповідати за вимогами [PERSON] у цій справі, у тому числі за вимогою про зобовязання видати уточнюючу довідку. Разом з тим, суд вважає, що вимоги [PERSON] до [PERSON] акціонерного товариства «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» про зобовязання видати уточнюючу довідку про підтвердження наявності трудового стажу при призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній за період роботи на посаді електрогазозварника 6 розряду ВАТ «Тростянецьке АТП 15946» з 17 вересня 1997 року по 20 серпня 2003 року з врахуванням повного робочого дня на атестованій посаді електрогазозварника, є обґрунтованими і підлягають задоволенню в такій частині. Відповідно до статті 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Згідно зі статтею 62 Закону «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, у випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Форма довідки для підтвердження спеціального трудового стажу визначена у додатку № 5 до указаного Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року №637. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Відповідно до пункту 3 Порядку, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92. У період роботи позивача у ВАТ «Тростянецьке АТП 15946», який працював після 21.08.1992 року, були чинними Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, які затверджено постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 та від 16.01.2003 № 36, якими у Списку № 2 у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачено професію «електрогазозварника», який має право на пільгову пенсію, якщо за характером роботи був зайнятий на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. Ураховуючи викладене, та з огляду на вимоги пункту 20 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року №637 якщо у трудовій книжці відсутні записи про характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, за відсутності яких орган Пенсійного фонду України не може вирішити питання про підтвердження спеціального трудового стажу підприємства, установи та організації повинні видавати особам, які в них працювали уточнюючі довідки за формою додатку № 5 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року №637. Судом установлено, що відповідачем - [PERSON] акціонерним товариством «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» позивачу не видано станом на час розгляду справи довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за встановленою формою відповідно до додатку № 5 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637. Обґрунтованих підстав відмови у видачі такої довідки позивачу [PERSON] акціонерним товариством «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» не вказано відповідачем ні у листі від 16.12.2015 року (а.с.26), ні у запереченнях. Зокрема, у листі від 16.12.2015 року на заяву позивача від 27.11.2015 року підприємство фактично повідомляє про причини не проведення атестації робочого місяця «газоелектрозварювальник», що мотивувало тим, що така посада не передбачена Списком № 2, проте, жодних причин не надання уточнюючої довідки на вимогу колишнього працівника та виконання пункту 20 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року №637 указаний лист не містить взагалі. Безпідставним є посилання [PERSON] акціонерного товариства «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» у запереченнях на те, що уточнююча довідка видається лише за відсутності записів у трудовій книжці, оскільки пункт 20 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року №637 зобовязує підприємства, установи та організації надавати уточнюючі довідки не лише у випадку відсутності записів у трудовій книжці, а і у випадку відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, до яких у тому числі належать відомості з карти умов праці про характер виконуваної роботи, відомості з первинних документів про повну зайнятість працівника на роботах зі шкідливими умовами, про проведення атестації з посиланням на відповідні накази тощо. Така позиція указаного відповідача порушує права позивача, який працював електрогазозварником 6 розряду, проходив інструктажі з безпеки та охорони праці (а.с.233,234), отримував молоко за роботу у шкідливих умовах праці, є невиконанням вимог статті 49 КЗпП України, перешкоджає [PERSON] надати до управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі документи для розгляду питання про призначення його пенсії на пільгових умовах, серед яких відповідно до розяснення управління наданого на звернення позивача останній має надати уточнюючу довідку відповідно до пункту 20 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (а.с.66). Отже, оскільки записи у трудовій книжці позивача № 20-22 не містять всіх необхідних відомостей, що потрібні для визначення органом Пенсійного фонду України права [PERSON] на пенсію на пільгових умовах, тим більше як установлено судом такі записи містять неправильну назву його посади, яка була передбачена на підприємстві, на яку його було прийнято, відповідач - [PERSON] акціонерне товариство «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» зобовязано як правонаступник Відкритого акціонерного товариства «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» видати [PERSON] довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за встановленою формою відповідно до додатку № 5 до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 за період роботи на посаді електрогазозварника у Відкритому акціонерному товаристві «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» з 17.09.1997 року по 20.08.2003 року, зазначивши на підставі первинних документів характер виконуваної [PERSON] роботи, про те чи повна у нього була зайнятість, факт проведення атестації його робочого місця та результати атестації тощо. Разом з тим, суд не може зобовязати [PERSON] акціонерне товариство «Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946» вказати в уточнюючій довідці ті чи інші відомості (про роботу повний робочий день чи про роботу на атестованій посаді), і вирішити спір на майбутнє, який ще не виник, оскільки підприємство не видало довідку взагалі. Таким чином суд міг би захистити права позивача, якщо б відповідач видав довідку, яка або не містить необхідних відомостей або містила б відомості, що не відповідають первинним документам, що зберігаються на підприємстві. Натомість за обставин, що установлені судом на цей час, підприємство зобовязано видати відповідачу довідку, ґрунтуючись на первинних документах, вказавши відомості, які передбачено у пункті 20 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 та у відповідних рядках затвердженої форми довідки. Крім того, слід відмітити, що відповідно до статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємства, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів , а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Указана вище норма Закону вказує на те, що сам факт видачі відповідачем уточнюючої довідки не дає автоматично право позивачу на зарахування відповідного періоду роботи до спеціального стажу, оскільки органи Пенсійного фонду України перевіряють достовірність указаних у довідках відомостей, досліджуючи під час перевірки з виходом на підприємство первинні документи. Показання допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON], який працював на автотранспортному підприємстві начальником охорони праці та безпеки руху і який пояснив про деякі обставини проведеної на підприємстві атестації, суд не бере до уваги як такі, що ні підтверджують, ні спростовують позовні вимоги позивача та не підтверджують обставин справи, які ураховуючи предмет та підстави позову, мають значення для її вирішення. Вирішуючи питання про те чи пропущено позивачем строк звернення до суду, передбачений статтею 233 КЗпП України та про наявність підстав для застосування наслідків пропуску такого строку, суд дійшов висновку, що у цій справі мова йде про триваюче правопорушення, яке триває до цього часу, а тому на вимоги позивача строк, визначений частиною 1 статті 233 КЗпП не поширюється. При цьому, суд враховує, що помилкова назва посади «газоелектрозварювальник» для особи робітничої професії, до якої належить позивач, і для якого через правову необізнаність та відсутність вищої освіти не є очевидно помилковою її назва, яка є подібною аж до ступеня змішування із правильною назвою цієї професії «електрогазозварник», а тому при ознайомленні позивача з наказами та записами у трудовій книжці позивач очевидно не міг вважати, що його права порушені до того часу як він почав збирати документи для призначення пенсії на пільгових умовах, що він підтвердив у судовому засіданні. Крім того, позивачу до розгляду справи в суді не було відомо про порушення, які допускались у Тростянецькому АТП 15946, які були встановлені у 2004 році Експертизою якості атестації, за результатами якої всім працівникам, крім позивача привели назви їх професій відповідно до Державного класифікатора ДК 003-95. Крім того, відповідач у листі від 16.12.2015 року не обґрунтував жодним чином підстав відмови позивачу видати уточнюючу довідки, навівши лише обґрунтування не проведення атестації робочого місця позивача, що жодним чином не перешкоджає підприємству видати уточнюючу довідку, в якій необхідно відобразити на підставі первинних документів про проведення чи непроведення атестації, а тому не можна вважати, що отримавши указаний лист позивач дізнався про порушення його права на отримання такої довідки. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з таких мотивів. Позивачем заявлено було чотири позовні вимоги, одна з яких за заявою позивача ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 10.11.2016 року була залишена без розгляду. З решти трьох позовних вимог задоволенню підлягають дві в частині, що стосуються [PERSON] акціонерного товариства "Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946", одна вимога про визнання у позивача спеціального пільгового стажу роботи - задоволенню не підлягає у повному обсязі. Позивачем при зверненні до суду оплачено було судовий збір лише з однієї вимоги в сумі 551 грн. 20 коп. (а.с.2,164), який ураховуючи, що одна вимога з розглянутих судом задоволенню не підлягає, компенсації за рахунок сторони відповідача не підлягає. Оскільки позивачем не було оплачено судовий збір за дві інші вимоги, що розглянуто судом і задоволено судом відносно відповідача - [PERSON] акціонерного товариства "Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946", з останнього підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1102 грн. 40 коп. (551,20 грн. х 2). Представник відповідача директора [PERSON] акціонерного товариства "Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946" [PERSON] - [PERSON] просив стягнути з позивача 2000 грн. витрат на оплату правової допомоги (а.с.98,99,110-112,232), сума яких розрахована з урахуванням часу витраченого на ознайомлення представника зі справою, складення клопотання від 24.10.2016, участь у чотирьох судових засіданнях. Оскільки заявлені [PERSON] вимоги до другого відповідача - директора [PERSON] акціонерного товариства "Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946" [PERSON] не задоволено в повному обсязі, указаний відповідач відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України має право на компенсацію за рахунок позивача понесених ним судових витрат, до складу яких віднесено витрати на оплату правової допомоги. Ураховуючи, час зайнятості представника відповідача [PERSON] у судових засіданнях відповідно до журналів судових засідань, час обєктивно необхідний для ознайомлення зі справою, обсяг якої на час ознайомлення представника з нею складав 88 аркушів, зміст та обсяг клопотання від 24.10.2016, на що на переконання суду достатньо 1 години, ураховуючи вимоги розумності та справедливості, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, визначений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь директора [PERSON] акціонерного товариства "Тростянецьке автотранспортне підприємство 15946" [PERSON] 800 грн. витрат на оплату правової допомоги. На підставі викладеного та

Outcome: partial