Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

17 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "Техмолпром" про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати , середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, вказуючи, що 11 січня 2012 р. він був прийнятий на роботу у ТОВ « Техмолпром» на посаду апаратника згущення молока та іншої молочної сировини четвертого розряду. 29 січня 2016 року був звільнений за угодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України, але на день звільнення залишилась заборгованість по заробітній платі з жовтня 2015 року по день звільнення. Окрім того, йому спричинена моральна шкода в сумі 5000 грн., так як за відсутності заробітної плати сім'я позивача була поставлена в скрутне фінансове становище і він вимушений був змінювати свій звичний спосіб життя та відшукувати заробіток для утримання сімї, тому просив стягти з ТОВ "Техмолпром" на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 1 жовтня 2015 року по день винесення рішення по даній справі, моральну шкоду в сумі 5000 грн., витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката у розмірі 1102,40 грн. та зобов'язати ТОВ "Техмолпром": нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, нарахувати та виплатити компенсацію за втрату частки заробітної плати у зв'язку з порушення строків її виплати відповідно до індексу зростання споживчих цін. В судовому засіданні позивач [PERSON] суду зазначив, що 07.04.2016 року відповідач ТОВ "Техмолпром" остаточно виплатив йому заборгованість по заробітній платі, тому просив суд стягти з ТОВ "Техмолпром" на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку , моральну шкоду в сумі 5000 грн., витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката у розмірі 1102,40 грн., а також нарахувати та виплатити компенсацію за втрату частки заробітної плати у зв'язку з порушення строків її виплати відповідно до індексу зростання споживчих цін. Представник відповідача ТОВ "Техмолпром" по дорученню [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що заборгованість по заробітній платі позивачу сплачена. В день звільнення 29 січня 2016 року позивач не працював, що підтверджується табелем обліку робочого часу і після звільнення жодного разу до підприємства про виплату заробітної плати не звертався. Після отримання позову, товариство сплатило заборгованість по заробітній платі, тому підстав для задоволення позову в цій частині та в частині компенсації за втрату частки заробітної плати та його середнього заробітку за весь час затримки не вбачає. Моральна шкода та витрати повязані з наданням правової допомоги також вважає такими, що не підлягають до задовлення, як необґрунтовані та недоведені. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 11 січня 2012 р. був прийнятий на роботу у ТОВ « Техмолпром» на посаду апаратника згущення молока та іншої молочної сировини четвертого розряду в цех по виробництву сухих молочних продуктів, а 29 січня 2016 року - звільнений з ТОВ "Техмолпром" за угодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою [PERSON] серії БН № 409672 та витягами з наказу № 8-К від 11.01.2012 року по ТОВ « Техмолпром» та № 30-К від 29.01.2016 року по ТОВ « Техмолпром». Згідно довідки ТОВ "Техмолпром" № 104 від 18.05.2016 року, відповідач 07.04.2016 року повністю погасив заборгованість по заробітній платі [PERSON]. Також , судом встановлено, що 29 січня 2016 року в день звільнення позивач не працював, що підтверджується витягом з табелю використання робочого часу за січень 2016 року по ТОВ "Техмолпром". 09.02.2016 року [PERSON] перебуває на обліку у Гадяцькому районному центрі зайнятості, що підтверджується трудовою книжкою [PERSON] серії БН № 409672. Суд встановив, що між сторонами існували трудові правовідносини. В процесі розгляду справи заборгованість по заробітній платі позивачу виплачена в повному обсязі. А тому, суд вважає, що підлягають частковому задоволенню вимоги [PERSON] щодо зобов'язання нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Так, судом встановлено, що позивач у день звільнення не працював. Доказів про те, що він звертався до товариства з вимогою про виплату заробітної плати відповідно до ст. 60 ЦПК України не надано. Відповідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так, судом встановлено, що позивач у день звільнення не працював, вимога про розрахунок була пред'явлена позивачем шляхом подання позову до суду, копія якого отримана відповідачем 24.03. 2016 року. Доказів того, що позивач звертався до відповідача з вимогою про розрахунок раніше або про наявність спору про розмір належних до виплати сум, сторонами відповідно до ст. 60 ЦПК України не надано, отже відповідач повинен був провести повний розрахунок з позивачем 25.03. 2016 року. Однак ця вимога закону не була дотримана, а повний розрахунок відбувся лише 07.04. 2016 року. Згідно довідки ТОВ "Техмолпром" про доходи [PERSON] за № 105 від 03.06.2016 року середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 169,70 грн. В звязку з вищевикладеним, суд вважає, що з ТОВ "Техмолпром" слід стягти середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.03.2016 року по 07.04.2016 року в сумі 1527,30 грн., обрахований відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 наступним чином: 169,70 грн. ( середньоденна заробітна) х 9 (кількість робочих днів затримки розрахунку при звільненні) = 1527, 30 грн.. Також суд встановив, що позивачу [PERSON] була спричинена моральна шкода у зв'язку з несвоєчасним розрахунком при звільненні, оскільки він змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, в звязку з нестачою коштів на щоденні потреби, в зв'язку з чим відчував моральні страждання. Однак беручи до уваги характер та обставини заподіяння моральної шкоди, наслідки порушення прав позивача, характер та тривалість моральних страждань, суд враховує вимоги розумності і справедливості, та вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, так як заявлена сума не знайшла свого підтвердження. Витрати на правову допомогу підтверджені документально, тому підлягають стягненню на користь позивача пропорційно задоволеній частині позовних вимог. Суд також вважає, що з відповідача на користь держави слід стягти судовий збір.

Outcome: partial