Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 08 квітня 2005 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок, розташований по вул. Миру, 96 в с. Нововолодимирівка Новомиколаївського району Запорізької області. Вона являється спадкоємицею майна померлої за заповітом. Постановою державного нотаріуса від 16 червня 2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю на вказаний будинок правовстановлюючих документів. В позові [PERSON], посилаючись на те, що будинок був збудований у 1954 році, і належав [PERSON], що підтверджується погосподарською книгою, просить суд визнати за нею право приватної власності на вказаний будинок з господарськими будівлями і спорудами. Сторони в судове засідання не з'явилися, в адресованих суду заявах просять справу розглядати у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Вивчивши матеріали справи суд доходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 08 квітня 2005 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-ЖС № 006892, виданим 11 квітня 2005 року Веселогаївською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області. За життя 15 жовтня 1994 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала [PERSON] До складу спадкового майна увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул. Миру, 96 в с. Нововолодимирівка Новомиколаївського району Запорізької області. Як вбачається із витягу з погосподарської книги Веселогаївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області [PERSON] належав житловий будинок, розташований по вул. Миру, 96 в с. Нововолодимирівка Новомиколаївського району Запорізької області. Вищевказаний будинок до 26 липня 2007 року мав номер 102, що підтверджується довідкою Веселогаївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 18 червня 2015 року № 142. Згідно технічного паспорту на житловий будинок, розташований по вул. Миру, 102 в с. Нововолодимирівка Новомиколаївського району Запорізької області, складеного 02 лютого 1989 року, вказаний будинок належить [PERSON] Згідно довідки комунального підприємства "Новомиколаївське госпрозрахункове архітектурно-планувальне технічно-інвентаризаційне бюро" від 17 червня 2015 року вищевказаний будинок не зареєстрований. Постановою державного нотаріуса від 16 червня 2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю на вказаний будинок правовстановлюючих документів Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який набрав чинності 03 серпня 2004 року. Згідно ч. 4 ст. 3 вказаного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54цс12). Пунктом 6 частини 2 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка діяла до 19 січня 1996 року, будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягали реєстрації.\~ Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Так, постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення" від 5 серпня 1992 року № 449 було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва. Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок, розташований по вул. Миру, 96 в с. Нововолодимирівка Новомиколаївського району Запорізької області, був збудований у 1954 році. Виходячи з вищевказаного, право власності на житловий будинок у [PERSON] виникло і набуте в установленому законом порядку. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом. Таким чином позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved