Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 4 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] вчинено виконавчий напис № 6039, яким запропоновано стягнути з нього ( [PERSON] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальності "АЛЕКСКРЕДИТ" заборгованість за кредитним договором № 2810956 від 17 жовтня 2019 року в розмірі 13 951 грн (заборгованість нарахована за період з 16 листопада 2019 року по 31 січня 2020 року та складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 7 000 грн та простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6 951 грн), а також витрати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1 400 грн. Зазначив, що він не підписував жодних кредитних договорів з ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», а тому товариство не могло надати приватному нотаріусу оригінал кредитного договору як первинного документу для вчинення оскаржуваного виконавчого напису за відсутністю такого. Просив визнати зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Сторони у судове засідання не з`явилися. Від позивача надійшла заяви, в якій зазначив, що позовні вимоги в частині визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 4 квітня 2020 року, який зареєстровано в реєстрі за № 6039, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] підтримує, просить їх задовольнити, справу розглянути без його участі, не заперечує, щодо ухвалення заочного рішення. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду від нього не надходило, відзив на позовну заяву ним не подано. Третя особа - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] в судове засідання не прибув; рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повертаються до суду із відмітною пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку положень статті 280 ЦПК України. Відповідно до статті 247 частини 2 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою судді від 31 липня 2020 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Дослідивши подані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 2810956 від 17 жовтня 2019 року укладеним між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» в розмірі 13 951 грн, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту складає 7 000 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6 951 грн. Із копії постанови про відкриття провадження ВП № 61777058 від 9 квітня 2020 року вбачається, що 19 квітня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. було розглянуто заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» про примусове виконання виконавчого напису № 6039 виданого 4 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 15 351 грн та прийнято рішення про відкриття виконавчого провадження. 27 серпня 2020 року задоволено клопотання позивача та витребувано від приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 4 квітня 2020 року та зареєстрованого в реєстрі за № 6039. У зв`язку із невиконанням приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] ухвали суду, суд 21 грудня 2020 року спрямував запит до Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо сприяння (вжиття заходів) у отриманні судом витребуваних у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] належним чином завірених копії нотаріальної справи по вчиненню нотаріального напису № 6039 від 4 квітня 2020 року. 2 лютого 2021 року до суду надійшов лист від начальника Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) про те, що відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 23 липня 2020 року за № 10 та на підставі підпунктів «е» та «з» пункту 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю видане Міністерством юстиції України 9 лютого 2005 року за № 5550 на ім`я [PERSON] анульовано згідно з наказом Міністерства юстиції України від 7 серпня 2020 року за № 2691/5. Нотаріальна діяльність [PERSON] припинена з 18 серпня 2020 року. Документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] на зберігання до Київського обласного державного нотаріального архіву не передавалися. Відповідно до положень статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінета Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року визначено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до вказаного переліку, стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, здійснюється на підставі наданого стягувачем оригіналу кредитного договору, засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Частиною першою статті 88 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 5 червня 2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Згідно з положеннями статті 50 Закону України "Про нотаріат", нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Неодноразові спроби суду витребувати у третьої особи на стороні відповідача для огляду у судовому засіданні належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 4 квітня 2020 року та зареєстрованого в реєстрі за № 6039, яка б мала підтвердити фактичне існування кредитних правовідносин між позивачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ», залишились без задоволення, а ухвала суду від 27 серпня 2020 року без виконання. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з пунктом 10 статті 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. У відповідності до статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Таким чином, суд без надання позивачем та третьою на стороні відповідача нотаріальної справи позбавлений можливості перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Оскільки оспорюваний виконавчий напис безпосередньо стосується інтересів позивача, суд прийшов до висновку, що [PERSON] має право на оскарження зазначеної нотаріальної дії: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (оскільки відповідачем не доведений факт отримання позивачем кредиту), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Дослідив та оцінив усі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з чим виконавчий напис має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved