Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

В травні 2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ земельної ділянки, в подальшому уточнивши позовні вимоги, у якому просив суд поділити земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] площею 624 кв.м., згідно варіанта №6 додаток №7 до висновку складеного 09.07.2018 ТОВ «Подільский центр судових експертиз» №412, згідно якого [PERSON] користується земельною ділянкою площею 376 кв.м., [PERSON] користується земельною ділянкою площею 248 кв.м. Стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власником 8/25 часток будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 12.07.1988, згідно якого в постійне користування позивача відійшли кімната 1- 4, кухня 1-3, 50% сарая «Б», убиральня «В», 50% огорожі, що також підтверджується інформаційною довідкою з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. На прохання [PERSON] за взаємною згодою між сторонами було вирішено встановити порядок користування земельною ділянкою площею 624 кв.м. відповідно до угоди від 18.05.2003, що відображено графічно також і в кадастровому плані земельної ділянки виготовленого ДП «Поділлягеодезкартографія» згідно з яким [PERSON] користується земельною ділянкою площею 323 кв.м., [PERSON] 301 кв.м., одночасно сторони уклали і нотаріально посвідчили договір про встановлення порядку користування будинком згідно з яким позивач погодився на те, що частина сараю під літерою «Б» яка йому належить по договору купівлі-продажу буде користуватись [PERSON] . Отже, співвласники будинковолодіння узгодили між собою порядок користування земельною ділянкою в рівних частках з певним відхиленням. Згодом на виконання вказаних домовленостей сторонами було приватизовано у спільну сумісну власність на підставі рішення Вінницької міської ради від 17.06.2003р. №353 вказану земельну ділянку та отримано державний акт серії ЯА №810425 зареєстрований 04.04.2007 за №0107001000378. В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала цивільна справа №127/22283/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, скасування рішення про державну реєстрацію прав на земельну ділянку, в якій ухвалою Вінницього міського суду Вінницької області від 12.06.2017 було призначено судову земельно-технічну експертизу. Згідно висновку експерта складеного 09.07.2018 ТОВ «Подільський центр судових експертиз» експерт запропонував шість варіантів користування земельною ділянкою, що по [ADDRESS] площею 0,0624 га. Вказаний висновок експерта стосується предмета спору у цій справі та проводився в ходісудової справи, позовна заява по якій була залишена без розгляду, тому позивачем долучено до матеріалів цієї справи копію висновку експерта, який був наданий згідноекспертизи по цивільній справі №127/2283/16-ц. Позивач просив поділити спільну із [PERSON] земельну ділянку згідно варіанта №6 додаток №7 до висновку складеного 09.07.2018 ТОВ «Подільский центр судових експертиз» №412, відповідно до якого [PERSON] користується земельною ділянкою площею 376 кв.м., а [PERSON] користується земельною ділянкою площею 248 кв.м., оскільки цей варіант враховує право власності [PERSON] на 1/2 частину сараю «Б», яке він набув 12.07.1988, придбавши 8/25 часток будинковолодіння згідно договору купівлі-продажу, що також підверджується інформаційною довідкою від 31.03.2016 за якою до частки [PERSON] належить і 1/2 сараю «Б». Також просив стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Путілін Є.В. вимоги позовної заяви, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог та відповіді на відзив (т. 1 а.с. 2-6, 52-56, 193-196) підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, відповідно до якого [PERSON] просила поділити земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] , площею 624 кв.м. згідно варіанта № 4, додаток № 5 до висновку ТОВ «Подільський центр судових експертиз» № 412, згідно якого [PERSON] користується земельною ділянкою 408 кв.м., а [PERSON] користується земельною ділянкою площею - 216 кв.м. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали інвентаризаційної справи №3110 на 158-ми аркушах, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 12.07.1988 державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори Хоменко Л.В., зареєстровнаого в реєстрі за №2-2271, [PERSON] купив 8/25 часток жилого будинку з відповідною часткою господарчих будівель, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці розміром 600,00 кв.м. На вказаній земельній ділянці знаходиться один жилий будинок саманий, обкладений цеглою, жилою площею 35,8 кв.м., позначений на плані літерою А, та слідуючі господарчі будівлі: сарай Б, погріб п/Б» вбиральня В, огорожі №1-3. В постійне користування покупця відійшли кімната кімната 1- 4 жилою площею 10,2 кв.м., кухня 1-3, 50% сарая «Б», убиральня «В», 50 % огорожі (т. 1 а.с. 9-10). Право власності на 8/25 часток жилого будинку з відповідною часткою господарських будівель, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за позивачем [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 31.03.2016 року (т. 1 а.с. 57-58). Відповідно до договору дарування, посвідченого 10.08.2000 державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Борківським А.В., зареєстрованого в реєстрі за №6-1814, [PERSON] отримала в дар 17/25 частин житлового будинку з прибудовами з відповідною часткою господарських будівель, що розташований в [ADDRESS] . На земельній ділянці розташовані: житловий будинок з прибудовами самановий, обкладений цеглою, жилою площею 55,8 кв.м., 1962 року побудови, позначений на плані літерою "А"; сарай «Б»; льох "п/Б"; вбиральня "В"; огорожи 1-3. У постійне користування обдарованої перейшли: кухня 1-1; ванна 1-2; коридор 1-3; кімнати 1-4, 1-5 житловою площею 26,5 кв.м.; ганок з козирком; 1/2 хліва "Б"; льох "п/Б"; 1/2 огорожи № 1-2 (т. 1 а.с. 124). Згідно матеріалів інвентаризаційної справи №3110 на 158-ми аркушах встановлено, що право власності на 17/25 часток жилого будинку з відповідною часткою господарських будівель, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване17.08.2000 за відповідачем [PERSON] . На а.с. 85-92 т. 1 - копія технічного паспорта на будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , на а.с. 171-177 т. 1 - копія проектної документації на газопостачання, водопостачання. Згідно договору про порядок користування будинком, посвідченого 20.08.2003 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С.П. та зареєстрованого в реєстрі за №1687, укладеного між співвласниками [PERSON] і [PERSON] встановлено, що в користування [PERSON] переходять приміщення, зазначені на схематичному плані технічного паспорта, складеного КП "Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" 02.06.2003: кухня 1-1, ванна 1-2, коридор 1-3, кімнати: 1-4 житловою площею 10,6 кв.м. та 1-5 житловою площею 15,0 кв.м., а також хлів Б, льох П/Б, 2/3 частини огорожі №1-2, ганок та козирок. В користування [PERSON] переходять: коридор 2-1, кладова 2-2, кухня 2-3, кімнати: 2-4 житловою площею 20 кв.м., 2-5 житловою площею 10,2 кв.м., кухня 2-6, ганок, та 1/3 частина огорожі №1-2 (т. 1 а.с. 95, 96). На а.с. 12 т. 1 - копія кадастрового плану земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , виготовленого у 2002 році Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №810425 від 04.04.2007 [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності земельна ділянка 0,0624 га за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (т. 1 а.с. 13). Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.06.2015 (справа №127/10800/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсними кадастрового плану, угоди про встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до часток в будинковолодінні, усунення перешкод в праві користування земельною ділянкою) було встановлено порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 0,0624 га, що знаходиться по [ADDRESS] , згідно варіанта №1 висновку судової земельно-технічної експертизи від 31.03.2015 №164, згідно якого земельна ділянка, яка виділяється в індивідуальне користування [PERSON] , становить 397 кв.м. та зазначена в додатку №2 до висновку експерта рожевим кольором. (т.1 а.с. 15-17). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2016 (справа №127/10800/14-ц) було скасовано вказане вище заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.06.2015 та ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.03.2017 позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду (т. 1 а.с. 18-20). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.02.2019, яке залишено без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 25.04.2019 (справа №127/22283/16-ц), позов [PERSON] до [PERSON] , Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, скасування рішення про державну реєстрацію прав на земельну ділянку задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно (індексний номер 49083280) від 04.12.2015 на земельну ділянку, що по [ADDRESS] , площею 0,0397 га, кадастровий номер 0510100000:02:048:0348, власник [PERSON] . Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 26756189 від 04.12.2015 на земельну ділянку, що по [ADDRESS] , площею 0,0397 га, кадастровий номер 0510100000:02:048:0348, власник [PERSON] (т. 1 а.с. 21-26). В межах вказаної вище цивільної справи №127/22283/16-ц ухвалою Вінницього міського суду Вінницької області від 12.06.2017 було призначено судову земельно-технічну експертизу. Згідно висновку експерта №412 складеного 09.07.2018 ТОВ «Подільський центр судових експертиз» експерт запропонував шість варіантів користування земельною ділянкою, що по [ADDRESS] площею 0,0624 га, з яких можливі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 624,00 кв.м. домоволодіння [ADDRESS] між співвласниками в рівних частках, надані в таблиці №1 дослідницької частини та графічно зображені на схемах в Додатках 2, 3, 4 до даного висновку. Можливі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 624,00 кв.м. домоволодіння [ADDRESS] між співвласниками відповідно до часток співвласників у домоволодінні, надані в таблиці №2, 3, 4 дослідницької частини та графічно зображені на схемах в Додатках 5, 6, 7 до даного висновку (т.1 а.с. 27-43). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2019 в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третьої особи Департамент адміністративних послуг ВМР про припинення права власності на Ѕ частку сраю літ. «Б» за адресою: [ADDRESS] відмовлено повністю (т. 2 а.с. 78-81). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2020 по справі №127/16492/20 в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним кадастрового плану, встановлення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод в користування частки земельної ділянки відмовлено (т. 3 а.с. 52-55). На а.с.205 т.1, а.с.4-9, 28, 36, 46-47, 60-61, 67-68, 88-90, 106-107, 186-195, 208-213, 223-230 т. 2, а.с.6-7, 57-58, 86, 96, 97-102, 108-112, 116-119, 126-128, 137, 148-149 т. 3 містяться заяви та звернення [PERSON] до органів прокуратури, поліції щодо недійсності документів, неможливості поділу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.06.2020 за клопотанням відповідача [PERSON] у цій справі №127/12718/19 було призначено судову земельно-технічну експертизу, яка не була виконана, оскільки 15.02.2021 [PERSON] подала суду заяву, в якій просила ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04.06.2020 про призначення судової експертизи залишити без виконання (т. 3 а.с. 25-27). За даними матеріалів інвентаризаційної справи №3110 на житловий будинок [ADDRESS] , станом на 09.04.1991 за [PERSON] було зареєстроване право приватної власності на 17/25 часток вказаного житлового будинку з господарськими будівлями на підставі договору дарування, посвідченого 02.03.1991 державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Федорченко В.І., зареєстрованого в реєстрі за №4-150. В подальшому, 25.09.1992 [PERSON] подарувала 17/25 часток вказаного житлового будинку з господарськими будівлями [PERSON] . Відповідно до договору дарування, посвідченого 10.08.2000 державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Борківським А.В., зареєстрованого в реєстрі за №6-1814, [PERSON] подарувала [PERSON] 17/25 часток житлового будинку з прибудовами з відповідною часткою господарських будівель, що розташований в [ADDRESS] . Право власності за [PERSON] (відповідачем по справі) зареєстровано 17.08.2000. Як вказувалося вище, право власності на 8/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 12.07.1988 державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори Хоменко Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №2-2271, зареєстроване за [PERSON] (позивачем по справі). Відповідно до ст. 91 ЗК УРСР 1970 року, який діяв станом на 07.09.1984 - коли виокремились первинні частки двох співвласників вказаного будинковолодіння (згідно даних інвентаризаційної справи №3110) та свою частку набув [PERSON] ( [INFO] ), а також згідно ст. 42 ЗК України 1990 року, який введено в дію з 15.03.1991, тобто в час, коли тривали правовідносини, зокрема, в час (09.04.1991), коли власником 17/25 часток стала [PERSON] передбачено спільне користування землею співвласників житлового будинку; порядок користування землею визначається співвласниками будинку залежно від (пропорційно) розміру часток в спільній власності на будинок; наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок не тягнуть за собою змін установленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою; угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обов`язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі; за відсутності згоди щодо спільного користування землею спір вирішується судом. Отже, в час, коли виокремились первинні частки співвласників вказаного будинковолодіння, і в подальшому до співвласників будинку перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розмішені їх частки житлового будинку, прибудов та господарських споруд та частки земельної ділянки, необхідні для їх обслуговування відповідно до розміру часток в спільній власності на будинок. Статтею 121 ЗК України (в редакції на час набуття права спільної сумісної власності на земельну ділянку співвласниками будинковолодіння - 04.04.2007) визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва й обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах не більше 0,25 га, в селищах не більше 0,15 га, в містах не більше 0,10 га (ч. 1); при цьому розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв`язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим) (ч. 3). За системним аналізом зазначених норм матеріального права (ст. 377 ЦК України, ст. 120, 121 та ч. 1 ст. 118 ЗК України) громадянин мав право на приватизацію земельної ділянки, яка знаходиться у його користуванні, а у випадку переходу права власності на житловий будинок (частину житлового будинку) та переходу при цьому права користування земельною ділянкою на приватизацію тієї земельної ділянки, на якій розміщено житловий будинок (частина житлового будинку), господарські будівлі та споруди, та частини земельної ділянки, необхідної для їх обслуговування. Відповідно до рішення Вінницької міської ради від 17.06.2003 №353 співвласники [PERSON] , [PERSON] приватизували земельну ділянку, на якій розміщений вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами площею 0,0624 га та отримали Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №810425, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010700100378 від 04.04.2007. Вказаним співвласникам передано у спільну сумісну власність земельну ділянку для обслуговування та будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд у розмірі що є меньшим, ніж визначено законом. Таким чином, кожен із власників будинковолодіння отримав у власність земельну ділянку не меншу ніж та, на якій розташована його частина будинковолодіння та необхідна для їх обслуговування. Оскільки за положеннями частини третьої статті 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, за системним аналізом усіх зазначених норм матеріального права, які були чинними на час зазначених правовідносин та на момент переходу права власності на будинковолодіння, можна зробити висновок, що в разі набуття права спільної сумісної власності на земельну ділянку співвласниками будинковолодіння з виділеними частками, право власності на земельну ділянку переходить відповідно до їх розміру часток у будинковолодінні. Вказаний висновок відповідає правовим висновкам, висловленим Верховним Судом України в постанові від 05 липня 2017 року в справі №6-1726цс16, Верховний Судом в постановах від 20 травня 2020 року ( справа №127/21769/16-ц), від 09 жовтня 2019 року (справа №653/3433/16-ц), від 23 січня 2019 року №362/3185/16-ц. Отже, в порядку набуття права спільної сумісної власності на земельну ділянку до співвласників будинковолодіння [ADDRESS] перейшло право власності на земельну ділянку, на якій розміщені відповідні частини житлового будинку, господарських будівель та споруд та частини земельної ділянки, необхідної для їх обслуговування відповідно до розміру їх часток у будинковолодінні, тобто: [PERSON] - 8/25, [PERSON] - 17/25. Статтями 368, 369, 370 ЦК України визначається, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно ст. 86, 89 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно із п. 21, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 № 7; якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. У справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм: жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При зверненні до суду із цим позовом [PERSON] надав суду на розгляд висновок експерта ТОВ «Подільський центр судових експертиз» №412 від 09.07.2018, який був складений на виконання судової земельно-технічної експертизи в межах розгляду Вінницьким міським судом Вінницької області цивільної справи №127/22283/16-ц і відповідно до якого експерт запропонував шість варіантів користування земельною ділянкою, що по [ADDRESS] площею 0,0624 га. Вказаний висновок експерта стосується предмета спору у цій справі та проводився в ходісудової справи, позовна заява по якій була залишена без розгляду, тому позивачем долучено до матеріалів цієї справи копію висновку експерта, який був наданий згідносудової експертизи по цивільній справі №127/2283/16-ц. Разом з тим, хвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.06.2020 за клопотанням відповідача [PERSON] у цій справі №127/12718/19 було призначено судову земельно-технічну експертизу, яка не була виконана, оскільки 15.02.2021 [PERSON] подала суду заяву, в якій просила ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04.06.2020 про призначення судової експертизи залишити без виконання. Враховуючи вимоги ст. 12, 13 ЦПК України щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, з огляду на надані сторонами докази, у відповідності до ст. 76-80 ЦПК України, суд вважає, що висновок експерта ТОВ «Подільський центр судових експертиз» №412 від 09.07.2018, який був складений на виконання судової земельно-технічної експертизи в межах розгляду Вінницьким міським судом Вінницької області цивільної справи №127/22283/16-ц є належним та допустимим доказом у цій справі. Експертом на розгляд запропоновані можливі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 624,00 кв.м. домоволодіння [ADDRESS] між співвласниками в рівних частках і надані в таблиці №1 дослідницької частини та графічно зображені на схемах в Додатках 2, 3, 4 до даного висновку. Можливі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 624,00 кв.м. домоволодіння [ADDRESS] між співвласниками відповідно до часток співвласників у домоволодінні, надані в таблиці №2, 3, 4 дослідницької частини та графічно зображені на схемах в Додатках 5, 6, 7 до даного висновку (т.1 а.с. 27-43). Зважаючи, що суд дійшов висновку про те, що частки в праві спільної власності на земельну ділянку становлять: [PERSON] - 8/25, [PERSON] - 17/25, тому саме в цій частині суд бере до уваги запропоновані експертом варіанти. Розглянувши запропоновані варіанти суд дійшов висновку, що слід поділити земельну ділянку, яка перебуває в спільній сумісній власності [PERSON] і [PERSON] , яка розташована по [ADDRESS] , площею 624 кв.м., цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, відповідно до варіанта №4 (Додаток №5) висновку судової земельно-технічної експертизи від 09.07.2018 року, складеного експертом TOB «Подільський центр судових експертиз» №412, згідно якого: - [PERSON] виділяється 8/25 часток земельної ділянки площею 216,0 кв.м. (у тому числі 17,0 кв.м. для обслуговування інженерних мереж), позначена на схемі зеленим кольором; - [PERSON] виділяється 17/25 часток земельної ділянки площею 408,0 кв.м. (у тому числі 23,0 кв.м. для обслуговування інженерних мереж), позначена на схемі рожевим кольором. Судом враховано, що ідеальна частка сторін - власників домоволодіння, по земельній ділянці площею 624 кв.м. складає: у [PERSON] (8/25 часток) - 200 кв.м., у [PERSON] (17/25 часток) - 424 кв.м. Згідно цього варіанту відхилення від ідеального значення у співвласників найменше та в певній мірі цей варіант відповідає фактичному користуванню земельною ділянкою між сторонами, розташуванню належних частин житлового будинку, господарських будівель і споруд, можливість нормального користування будинком та господарськими будівлями і здійснення за ними догляду, розташування плодово-ягідних насаджень кожної із сторін, можливість проходу й проїзду з вулиці на подвір`я кожної із сторін, тощо. Крім того, вказаний варіант найбільш наближений до ідеальних часток співвласників будинку і земельна ділянка виділяється кожному співвласнику одним об`єктом. Разом з тим, суд відхиляє варіант (який просив визначити позивач) №6 додаток №7 до висновку складеного 09.07.2018 ТОВ «Подільский центр судових експертиз» №412, оскільки цей варіант наданий з урахуванням місця розташування будівель, які були об`єктами договору купівлі-продажу від 12.07.1988 та які на час проведення дослідження розібрані. Зокрема, це стосується врахування 1/2 частини сараю «Б», право власності на яку [PERSON] набув 12.07.1988, придбавши 8/25 часток будинковолодіння згідно договору купівлі-продажу. В судовому засіданні встановлено згідно пояснень позивача [PERSON] , його адвоката Путіліна Є.В. і підтверджується висновком експерта №412 від 09.07.2018, що на території будинковолодіння [ADDRESS] Ѕ частина сараю «Б», яка хоча й юридично значиться зареєстрованою на праві власності за [PERSON] , проте фізично відсутня, оскільки [PERSON] в 2014 році знесла належну [PERSON] Ѕ частину сараю «Б» і на її місці побудувала літню кухню. Суд також зазначає, що спірні питання користування і обслуговування комунікацій в будинку сторін можуть вирішуватися в порядку встановлення сервітуту. З огляду на викладене вище, позов підлягає частковому задоволенню. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрат на правничу допомогу та проведенням екпертизи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи розподіл судових витрат у справі суд враховує, що позовні вимоги задоволено частково, що відповідач [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , тому користується відповідними пільгами, встановленими чинним законодавством України (т. 1 а.с. 122), тому судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Outcome: partial