Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, посилаючись на те, 28 березня 2016 року між позивачем і ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" був укладений договір № 980-019-000211350 (тип договору "Суперкапітал") з виплатою процентів в кінці строку. 28 березня 2016 року було здійснено перерахування коштів з рахунку позивача [NUMBER] в ПАТ "Банк Михайлівський" на рахунок ТОВ " Кредитно-інвестиційний центр" у сумі 25 000,00 грн. 19 травня 2016 року було здійснено перерахування коштів з рахунку ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» на поточний рахунок позивача [NUMBER], що відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський». Дана обставина підтверджується випискою по рахунку [NUMBER] про рух коштів, копія якої додається до матеріалів справи. Листом від 17 серпня 2017 року № 3Г/22101 відповідач повідомив позивача про те, що укладений договір № 980-019-000211350 від 28 березня 2016 між позивачем та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» не відповідає вимогам ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» за своїм суб'єктним складом. Такий висновок відповідач зробив на підставі того, що договір № 980-019-000211350 від 28 березня 2016 року, який укладений між позивачем та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» укладений без участі ПАТ «Банк Михайлівський» як повіреного. Це стало підставою того, що відповідач не подав інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Така аргументація відповідача ставить під сумнів фаховість особи, що виступає як уповноважена особа на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський». ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» дійсно передбачає прирівняння до вкладу коштів, які залучені від фізичних осіб як позика або вклад до небанківської фін.установи через банк, що виступив повіреним за договором позики. Але ж позивач у своїй заяві до відповідача, не ставить питання про прирівняння коштів, що перераховані від ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», до вкладу, оскільки кошти були повернуті позивачу (навіть до віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних 23.05.2016р.) 19 травня 2016 року, що підтверджується випискою по поточному рахунку позивача [NUMBER]. В даному випадку немає правового значення, чи виступав ПАТ «Банк Михайлівський» повіреним чи ні, так як кошти, які надійшли на поточний рахунок позивача від небанківської фінансової установи на час визнання банку неплатоспроможним та на час прийняття рішення про його ліквідацію, вже обліковувалися на поточному рахунку позивача [NUMBER]. В даному випадку відповідачем грубо порушено норми ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зазначав, що кошти, які надійшли від ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" на поточний рахунок позивача, у розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є вкладом. Згідно з п. 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку, зокрема, такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення. Також, цим пунктом передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків. З аналізу наведених норм вбачається, що у разі наявності підстав для включення даних про рахунки вкладника, які раніше не були включені до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом, уповноважена особа має подати до Фонду відповідне доповнення до переліку. Тому просив визнати бездіяльність уповноваженої особи Фонду протиправною щодо не включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду та зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова О.Ю. включити дані про позивача на суму 25940 гривень 56 копійок до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В судове засідання позивачка не з»явилася, від її представника надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, заявлені вимоги підтримав. В судове засідання представник відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надали до суду заперечення на позов, зазначивши, що 28 березня 2016 року між позивачем та ТОВ «КРЕДИТНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ЦЕНТР» (далі - ТОВ «КІЦ») укладено договір № 980-019-000211350 Тип договору: «Суперкапітал» (інвестиційний) (з виплатою процентів в кінці строку). Сума договору 25 000,00 грн. Строк користування коштами - не більше 91 дня. Відповідно до умов укладеного договору позивач передає ТОВ «КІЦ» у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а ТОВ «КІЦ» зобов'язується повернути кошти позивачу та виплатити проценти, в порядку та на умовах, встановлених цим договором (п. 1.1. Договору). Днем надання суми коштів у власність (позику) ТОВ «КІЦ» вважається день зарахування суми коштів, зазначеної у п.п.1) п.1.2 договору, на поточний рахунок ТОВ «КІЦ» відповідно до умов договору (п.п. 1.3 Договору). Відповідно до п. 8.3 Договору Сторони підтверджують, що даний Договір є договором позики та регулює відносини Сторін, що пов'язані з наданням позики Позивачем ТОВ «КІЦ» у сумі, на строк та у порядку, передбаченому цим Договором, в зв'язку з чим взаємовідносини сторін за цим Договором регулюються ст.ст. 1046-1053 Цивільного кодексу України та іншими нормативно-правовими актами, що встановлюють правила та вимоги до договорів позики. 19.05.2016 року з рахунку ТОВ «КІЦ» на рахунок позивача було перераховано: 25 000,00 грн. з призначенням платежу «повернення коштів згідно з договором № 980-019- 00021 1350 від 28.03.2016»; 940,56 грн. з призначенням платежу «оплата процентів по договору № 980-019-000211350 від 28.03.2016». Отже, суму коштів, що обліковується на рахунках позивача, останній отримав на умовах договору, та вони є сумою поверненої позики та процентів за користування нею. Тобто вказані грошові кошти отримані позивачем на підставі договору позики. З 23.05.2016 року в ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» запроваджено тимчасову адміністрацію. З 13.07.2016 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» по 12.07.2018 року. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 265 від 24.01.2017 року делеговані повноваження уповноваженої особи Фонду: Волкову Олександру Юрійовичу з 25 січня 2017 р. визначені статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; Гриценку Володимиру Володимировичу з 25 січня 2017 року визначені пунктами 4, 5, 6 та 8 частини 2 статті 37, пунктом 4 частини 1 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». У відповідності до вимог законодавства України забезпечено публічний доступ до інформації про ліквідацію банку ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та призначення Уповноваженої особи. Як вбачається з даного спору, кошти позивача були залучені фінансовою компанією як позика з подальшим поверненням їх на рахунок позикодавця. 19.11.2016 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» 15.11.2016. У пояснювальній записці до проекту цього закону, зазначено, що на кошти, залучені як позика до небанківської фінансової установи, не поширюються гарантії щодо їх відшкодування. Так, відповідно до п. 15 Перехідних положень Закону Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції від 15.1 1.2016) до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника. Отже, передумовою включення фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу до загального реєстру вкладників неплатоспроможного банку, є наявність укладеного договору з небанківської фінансовою установою через банк, що виступив повіреним за відповідним договором. Частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банк\\ з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Між позивачем та ТОВ «КІЦ» було укладено договір позики, за умовами якого кошти позивача були передані у власність ТОВ «КІЦ». Укладений договір позики № 980-019-000211350 від 28.03.2016 є двостороннім, укладеним позивачем безпосередньо з ТОВ "КІЦ", без участі Банку як повіреного, а кошти, що вносились/ отримувались за таким договором по своїй природі не є вкладом згідно Закону України "Про банки і банківську діяльність" та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», отже, гарантії не поширюються на ситуацію з позивачем. Щодо вимог про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи. За своєю суттю бездіяльністю може визнаватись певна форма поведінки особи, пов'язана з невиконанням нею дій, які вона повинна була і могла вчинити в силу покладених на неї посадових обов'язків і згідно з чинним законодавством. В даному випадку дії Уповноваженої особи Фонду повністю відповідають нормам ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст. 215 ЦК України, оскільки було проведено перевірку правочинів та виявлено правочини (у тому числі договори), які є нікчемними в силу закону. Комісією встановлено, що з 22.12.2015 відносно Банку діяла постанова № 917/БТ «Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку", затверджена Правлінням Національного банку України 22.12.2015 року (далі - Постанова № 917), якою встановлено факт здійснення ПАТ "Банк Михайлівський" ризикової діяльності, та ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії проблемних і встановлені обмеження в діяльності Банку, в тому числі встановлено обмеження в частині здійснення кредитних операцій з юридичними особами. Постановою Правління Національного банку України від 27.04.2016 № 295/БТ " (далі - Постанова № 295) були внесені зміни до Постанови № 917 та встановлені для Банку обмеження в діяльності, в тому числі заборонено здійснювати кредитні операції з юридичними особами в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих доходів за цими операціями та обсягу зобов'язань з кредитування, що надані банкам і клієнтам. Під час перевірки Уповноваженою особою Фонду було виявлено, що Банк уклав з ТОВ «КІЦ» Договір відступлення прав вимоги № 2 від 19.05.2016. Вказаний договір стосується переходу прав грошової вимоги, тобто є договорами факторингу. Згідно з умовами Договору відступлення №2 ТОВ «КІЦ» зобов'язалось відступити Банку права вимоги, належні ТОВ «КІЦ», за договорами купівлі-продажу цінних паперів з усіма додатковими угодами до них, які укладені ТОВ «КІЦ» та юридичними особами. Перелік договорів, права за якими відступаються з боку ТОВ «КІЦ» Банку зазначається в Реєстрі Основних договорів (форма якого наведена в додатку №1 до Договору відступлення №2). Також в Реєстрі Основних договорів визначається вартість відступлення прав вимог на дату складання такого реєстру. Банк, в свою чергу, зобов'язався оплатити права вимоги в сумі, зазначеній в Реєстрі Основних договорів, протягом 3-х робочих днів з дня підписання вказаного реєстру. В той же день, а саме 19 травня 2016 року, Банк та ТОВ «КІЦ» уклали Реєстр Основних договорів до Договору відступлення №2, відповідно до якого Банк придбав права вимоги за одним договором купівлі-продажу цінних паперів на суму 181 060 378,00 гривень за ціною 180 966 027,90 гривень. 19 травня 2016 року Банком о 14 годині 10 хвилині було проведено бухгалтерську проводку та зараховано кошти на рахунок ТОВ «КІЦ» у загальній сумі 180 966 027,90 гривень як «Оплата за договором відступлення права вимоги №2 від 19.05.2016 р. Натомість, Банком проведено кредитні операції з фінансовими компаніями ( ГОВ «КІЦ та ТОВ «ІРЦ») на суму, що значно перевищувало наявний вільний ліміт кредитування. Враховуючи, що кошти отримувались позивачем на підставі договорів позики, що не є вкладом або коштами, прирівняними до вкладу у розумінні чинного законодавства, а також те. що кошти, які обліковуються на рахунку позивача відображені на такому рахунку внаслідок вчинення нікчемного правочину, в Уповноваженої особи відсутні підстави для включення позивача до переліку рахунків вкладників. Тому просив відмовити в позові. В судове засідання представник відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з великим навантаженням просили справу розглядати без у часті їх представника та надали до суду заперечення на позов, зазначивши, що підставою залучення до участі в справі стало здійсненням Фондом гарантування владних управлінських функцій. З огляду на це, вказана справа має бути розглянута в порядку адміністративного судочинства окружним адміністративним судом. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. На підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року №14/БТ «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 23 травня 2016 року №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» та рішення від 13.06.2016 року №991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ». Згідно з даними рішеннями розпочато процедуру виведення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком з 23 травня 2016 року до 22 липня 2016 року включно. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1702 від 01.09.2016 року призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Волкову О.Ю з 05.09.2016 року. Фондом гарантування жодним чином не порушено права позивача. У Фонду гарантування відсутні будь-які первинні документи по вкладникам і тому при складанні Загального реєстру використовуються виключно інформація, що наявна в переданому уповноваженою особою Переліку вкладників. Законодавство не покладає обов'язок на Фонд враховувати під час складання Загального реєстру інші документи, окрім Переліку рахунків вкладників. Перелік, який складається Уповноваженою особою та Загальний реєстр, який затверджується Фондом гарантування, є різними за суттю, змістом та призначенням документами. Перелік складається уповноваженою особою Фонду, а Загальний реєстр вкладників формується та затверджується Фондом на підставі Переліку. Перелік, який складається уповноваженою особою, по суті має характер попереднього документу, який надалі у формі Загального реєстру затверджується Фондом гарантування. З наведеного також вбачається, що Загальний реєстр не складається та не затверджується уповноваженою особою Фонду гарантування, як і Перелік вкладників не складається та не затверджується Фондом гарантування. Оскільки Фонд гарантування є особою публічного права (ст.3 Закону), то в силу приписів ст.19 Конституції України він має діяти виключно в межах повноважень, встановлених діючим законодавством, і за відсутності правових підстав не має права вчиняти будь-які дії, що не передбачені законом, або вчиняти їх передчасно (безпідставно). Просили суд відмовити у задоволенні позову повністю. Дослідивши письмові докази, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 березня 2016 року між позивачем і ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" був укладений договір № 980-019-000211350 (тип договору "Суперкапітал") за умовами якого сторона 1- [PERSON] передає стороні 2- ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, передбачені цим договором, а сторона 2 зобов»язується повернути кошти стороні 1 та виплатити проценти, в порядку та на умовах встановлених цим договором(а.с.11). 28 березня 2016 року було здійснено перерахування коштів з рахунку позивача [NUMBER] в ПАТ "Банк Михайлівський" на рахунок ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" у сумі 25 000,00 грн. 19 травня 2016 року було здійснено перерахування коштів з рахунку ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» на поточний рахунок позивача [NUMBER], що відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський». Дана обставина підтверджується випискою по рахунку [NUMBER] про рух коштів(арк.с.13) Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.05.2016 року №812 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський». На підставі рішення Правління Національного банку України від 12.06.2016 за № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 12.06.2016 року прийнято рішення №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», яким призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку. Позивач звертався до уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації банку із заявою про включення його до переліку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, однак, листом від 17 серпня 2016 року № 3Г/22101 позивача було повідомлено, що укладений договір № 980-019-000211350 від 28 березня 2016 між позивачем та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» не відповідає вимогам ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» за своїм суб'єктним складом, договір був укладений безпосередньо з ТОВ «Кредитно-інвестиційного центру» без участі ПАТ «Банк Михайлівський» як повіреного.(а.с.9). Суд вважає такий висновок безпідставним. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. За ч. ч. 1-3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Частинами 2 та 3 ст. 1068 ЦК України передбачено, що банк зобовязаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобовязаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом (ч. 1 ст. 1074 ЦК). Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон) передбачено, що цим Закономвстановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Пунктом 3 ч. 1 ст. 2 цього Закону визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Відповідно до ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 4 вказаного Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Частинами 1, 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті. Статтею 27 цього Закону передбачено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак. Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Порядок та черговість відшкодування коштів за вкладами Фондом гарантування вкладів фізичних осіб визначено Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14. У пункті 5 розділу 2 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб №14 від 09.08.2012 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 року за №1548/21860, зазначено, що протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків. Але жодна з підстав, яка зазначена в ст.38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не має відношення до правочинів вчинених ПАТ «Банк Михайлівський» у правовідносинах з позивачем, зокрема й те, що договір позики між позивачем та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» укладений без участі ПАТ «Банк Михайлівський» як повіреного. Виходячи з наведеного, уповноваженою особою Фонду не доведена наявність правових підстав для невключення даних про рахунок позивача до переліку рахунків ПАТ «Банк Михайлівський», за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved