Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись з вказаним з позовом, у якому просять визнати за кожним з них право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті їхньої матері [PERSON], яка померла [INFO] р. Бердичівська міська рада Житомирської області проти позову заперечила, посилаючись на те, що право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] не було зареєстровано за [PERSON], а відтак не виникало, що виключає спадкування цього права. Судом з'ясовано, що [INFO] р. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.03.2013 р. (а. с. 5). [PERSON] та [PERSON] є дочками, а [PERSON] - сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 13.11.1996 р., свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.07.1985 р., свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31.03.1965 р., свідоцтвом про народження серїі [NUMBER] від 13.05.1960 р., свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31.05.1965 р., довідкою № 21/02-14 від 27.01.2014 р. приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу [PERSON] (а. с. 6, 9, 10, 13, 16, 38). Таким чином, зважаючи на статті 1216 - 1218, 1222, 1223, 1258 та 1261 Цивільного кодексу України, [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] першої черги за законом. Інші спадкоємці відсутні, що випливає зі змісту довідки № 21/02-14 від 27.01.2014 р. приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу [PERSON] (а. с. 38). З метою оформлення спадщини [PERSON], [PERSON], [PERSON] 11.11.2013 р. звернулись до приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу [PERSON] з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] р., проте постановою цього нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 662/02-31 від 11.11.2013 р. їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в 1/3 частці кожному на 1/2 частки квартири [ADDRESS], оскільки право власності на цю 1/2 частку квартири не зареєстровано (а. с. 23). Те, що право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] не зареєстровано за [PERSON] підтверджується довідкою № 522 від 13.11.2013 р. Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" (а. с. 25). Разом з тим, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.12.2006 р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства та з питань надзвичайних ситуацій Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності (а. с. 17), тобто [PERSON] належала 1/2 частка цієї квартири, отримана нею у результаті приватизації. Твердження представника Бердичівської міської ради Житомирської області про те, у [PERSON] не виникало право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS], оскільки вона це право не зареєструвала, є помилковим, зважаючи на таке. Дійсно, згідно з частиною першою статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Разом з тим, норми Цивільного кодексу України не в усіх випадках пов'язують виникнення права власності на нерухомі речі з моментом державної реєстрації цього права. Так, право власності на нерухомі речі виникає з моменту його державної реєстрації щодо новоствореного нерухомого майна (стаття 331 Цивільного кодексу України), щодо нерухомого майна, набутого за набувальною давністю (стаття 344 Цивільного кодексу України) або ж у разі, якщо таке право було набуто за договором (стаття 334 Цивільного кодексу України). Як зазначалось вище, [PERSON] отримала право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] в результаті приватизації. Статтею 345 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Приватизація держаного житлового фонду регулюється Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". У статті 345 Цивільного кодексу України та Законі України "Про приватизацію державного житлового фонду" не міститься норм про те, що право власності на квартиру, набуте в результаті приватизації, виникає з моменту його державної реєстрації (хоча таке право і підлягає державній реєстрації, що передбачено наведеною вище статтею 182 Цивільного кодексу України). Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що у [PERSON] виникло право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] (внаслідок приватизації). Між тим, [PERSON] державну реєстрацію цього права власності не здійснила. Як зазначалось вище, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] за [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи її спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину (до яких перейшли права та обов'язки [PERSON] щодо 1/2 частки квартири), не можуть отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину, що, в свою чергу, перешкоджає оформленню права власності на 1/2 частку квартири. Частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною першою статті 1267 Цивільного кодексу України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] набули як спадкоємці за законом першої черги, які прийняли спадщину, право власності на майно спадкодавця (матері [PERSON]) - 1/2 частку квартири [ADDRESS] у рівних частках (по 1/3 кожний, що складає 1/6 частку від усієї квартири). Беручи до уваги зазначене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved