Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] зазначає, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] (далі - Позивач) було встановлено, що Позивачу на праві приватної сумісної власності 1/1 частка власності належить квартира, реєстраційний номер майна: 23289697 за адресою: [ADDRESS] , підставою виникнення права власності є свідоцтво про право власності, № [NUMBER] , 17.01.2001 року, Управління житлово - комунального господарства виконкому Криворізької міської ради, згідно з розпорядженням № Ж 1556 від 29.11.200 року. Маючи намір у майбутньому відчужити вищевказаний об`єкт нерухомого майна, Позивач 14.08.2018 року звернувся до приватного нотаріусу Калішко О.Є., Криворізького міського нотаріального округу, Дніпропетровської області, при перевірці наявної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо Позивача, було встановлено, що у його відношенні у вказаних реєстрах наявні три записи про наявні обтяження, що у подальшому вплинуть на право Позивача вільно розпоряджатися свої майном, а саме: -номер запису про обтяження 7576025 (спеціальний розділ) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєстровано 05.11.2014 року, підстава виникнення обтяження: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер:45017132, виданий 08.10.2014, видавник: Жовтневий ВДВС Криворізького МУЮ, вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно; -номер запису про обтяження 9617649 Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстровано 15.03.2010 року, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АЕ№906765, 12.03.2010, Жовтневий ВДВС Криворізького МУЮ, В-8, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; -номер запису про обтяження 10317693 Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстровано 04.10.2010 року, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 04.10.2010, Жовтневий ВДВС Криворізького МУЮ, В-13/2262, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. 18.10.2018 року представником Позивача отримано відповідь на інформаційний запит Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровські (далі - Відповідач) відповідно до якого встановлено, що станом на 18.10.2018 року на виконанні не перебувають виконавчі провадження, в яких божником є Позивач, але перебували виконавчі провадження про стягнення з Позивача заборгованості за наступними виконавчими документами: 1.наказ Господарського суду Дніпропетровської області №_2/187 від 24.11.2009 року про стягнення з Позивача заборгованості у сумі 6438,31 грн. на користь КЖП №_24; 2.виконавчий лист №_2/212/2314/113 від 04.09.2014 року, виданий Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з Позивача заборгованості у сумі 102634,05 грн. на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Інформація у Відповідача про погашення заборгованості за вище визначеними виконавчими документами відсутня, що унеможливлює зняття арешту з майна Позивача у досудовому порядку. Позивач [PERSON] просить суд: ухвалити рішення, яким зняти арешт з всього майна, яке належить [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , накладений згідно з постановами Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що внести відповідні записи та зміни до нижче визначених реєстрів: Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: -номер запису про обтяження 7576025 (спеціальний розділ), зареєстровано 05.11.2014 року, підстава виникнення обтяження: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер:45017132, виданий 08.10.2014, видавник: Жовтневий ВДВС Криворізького МУК), вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно; Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: -номер запису про обтяження 9617649, зареєстровано 15.03.2010 року, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АЕ№906765, 12.03.2010, Жовтневий ВДВС Криворізького МУЮ, В-8, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; -номер запису про обтяження 10317693, зареєстровано 04.10.2010 року, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 04.10.2010, Жовтневий ВДВС Криворізького МУЮ, В-13/2262, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно. Витрати по сплаті судового збору, а також інші судові витрати, які можуть виникнути в процесі розгляду позовної заяви покласти на Покровський відділ державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 10 травня 2019 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача Покровський відділ ДВС міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області про зняття арешту з майна. 13 травня 2019 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи, справу призначено до слухання на 12 червня 2019 року. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні судом встановлено, що позивач [PERSON] пред`явив позов до відповідача ПокровськОГО відділУ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про зняття арешту з майна. Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, а саме відносно [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] , накладено арешт на все нерухоме майно, за наступними записами: -номер запису про обтяження 7576025 (спеціальний розділ) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєстровано 05.11.2014 року, підстава виникнення обтяження: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер:45017132, виданий 08.10.2014, видавник: Жовтневий ВДВС Криворізького МУЮ, вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно; -номер запису про обтяження 9617649 Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстровано 15.03.2010 року, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АЕ№906765,12.03.2010, Жовтневий ВДВС Криворізького МУЮ, В-8, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; -номер запису про обтяження 10317693 Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстровано 04.10.2010 року, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 04.10.2010, Жовтневий ВДВС Криворізького МУЮ, В-13/2262, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, що підтверджується матеріалами справи. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до листа Покровського відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровської області від 18 жовтня 2018 року №В-6/3066, орган державної виконавчої служби зазначив, що станом на 18 жовтня 2018 року на виконанні не перебувають виконавчі провадження, в яких боржником є [PERSON] , на виконанні перебували виконавчі документи про стягнення з [PERSON] за наступними виконавчими документами: -наказ Господарського суду Дніпропетровської області №_2/187 від 24.11.2009 року про стягнення з Позивача заборгованості у сумі 6438,31 грн. на користь КЖП №_24; -виконавчий лист №_2/212/2314/113 від 04.09.2014 року, виданий Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з Позивача заборгованості у сумі 102634,05 грн. на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». В судовому засіданні судом встановлено, що в листі Покровського відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровської області від 18 жовтня 2018 року №В-6/3066 не зазначено, за який період перебували на виконанні виконавчі документи на виконанні у відділі ДВС та на якій підставі виконавчі провадження були закінчені, завершенні або виконавчий документ повернутий стягувану або органу, який його видав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] подав до суду роздруківку можливих текстів рішень суду, які належним чином не завіренні та відсутні дані про набрання рішень судів законної сили. В судовому засіданні судом встановлено, що позивач [PERSON] не надав судові належних та допустимих доказів, за який проміжок часу у відповідному органу ДВС виконувалися виконавчі документи, відносно позивача [PERSON] , на якій підставі державним виконавцем було завершенні, закінченні, закритті виконавчі провадження відносно позивача [PERSON], або виконавчі документи відносно [PERSON] було повернуті. Судом встановлено, що Комунальне підприємство №24, ідентифікаційний код 20282532 є ліквідованим та його засновником була Криворізька міська Рада, що підтверджується матеріалами справи. В судовому засіданні встановлено, що ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ"(АТ "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ") на час ухвалення рішення по справі не є ліквідованою особою, а перебуває лише в стані припинення юридичної особи, відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вказана інформація загальновідомою. ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відносини, що склалися приводу про знаття арешту майна регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження» та Цивільним - процесуальним кодексом України. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України та ч.1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження). Вирішуючи позов по суті, суд, також, звертає увагу, що відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наданні докази, суд повно і всебічно з`ясував обставин, на які посилаються позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених наданими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, так як позивачем [PERSON] подано позов до неналежного відповідача, за вказаними категоріями справ належним відповідачем є фізична або юридична особа в інтересах якої накладено арешт на майно, а відповідний орган державної виконавчої служби має бути залучений як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Outcome: dismissed