Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

20.09.2010 року між ПАТ «МетаБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № 643201385899А, згідно якого відповідачу був наданий кредит в сумі 167120.00 грн. на термін до 20.09.2017 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом за заставою. Відповідно до договору [PERSON] взяв на себе зобовязання здійснювати погашення частини кредиту та сплати відсотків за користування кредиту шляхом внесення на картку рахунок № 100011428614 суми 3\~705.00 грн., щомісячно в період з 01 по 20 число кожного місяця. Свої зобовязання за кредитним договором відповідач не виконав, у звязку із чим АТ «МетаБанк» звернувся із позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором до Томаківського районного суду. Рішенням Томаківського районного суду від 30.03.2015 року у справі №195/1736/14-ц. що набрало законної сили 27.04.2015 р. позов АТ «МетаБанк» до [PERSON] задоволений повністю та стягнуто заборгованість в сумі 195\~466.00 грн. Станом на 17.05.2016 року вказане заочне рішення суду не виконано в повному обсязі та заборгованість за кредитним договором не погашена та складає 64\~412.00грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову в повному обсязі, надавши письмові заперечення. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. 20.09.2010 року між сторонами по справі був укладений кредитний договір № 643201385899А, згідно якого [PERSON] був наданий кредит в сумі 167120.00 грн. на термін до 20.09.2017 року зі сплатою відсотків за користування. Отримання позичальником кредитних коштів у сумі 167120.00 грн, підтверджується меморіальним ордером №643201385899А від 20.09.2010 року. Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 30.03.2015 р. у справі № 195/1736/14-ц, що набрало законної сили 27.04.2015 р., позов АТ «МетаБанк» до [PERSON] задоволений повністю та стягнуто заборгованість за Кредитним договором в сумі 195 466,00 грн., яка складалася із: заборгованості за кредитом у розмірі 129 318,22грн., - заборгованості за відсотками у розмірі 34 929,40 грн.,заборгованості за пенею, нарахованою за період з 06.10.2013 року по 05.10.2014 року у розмірі 31218,38 грн. Згідно довідки про погашення боргу та виписками за рахунками [PERSON] здійснив добровільне погашення частини суми боргу за Кредитним договором та заочним рішенням у загальній сумі 121 052,00 грн. Відповідно до довідки АТ «МетаБанк» про суму боргу за кредитом станом на 17.05.2016 року сума боргу відповідача за заочним рішенням суду (за справою № 195/1736/14-ц) складає 64412,00 грн., з яких: 33 193,62 грн. - заборгованість за кредитом, 31 218,38 грн. - заборгованості за пенею, нарахованою за період з 06.10.2013 року по 05.10.2014 року. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. За правилами ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. З ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Згідно ч. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також, згідно п. 6.5. Кредитного договору в розі порушення Позичальником строку погашення кредиту, відсотків та комісії, останній сплачує Банку пеню в розмірі 0,2 % від простроченої суми за кожний день прострочення. 20.09.2010 року, в забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором, між АТ "МетаБанк" та [PERSON] укладено Договір застави № 9432013858901, посвідчений 20.09.2010 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Предметом застави за цим договором є: автомобіль, марки Маzda, модель 6, тип легковий сєдан-в, реєстраційний № [NUMBER], 2009 року випуску. У пункті 1.3. Договору застави визначено, що вартість предмета застави за цим договором складає 208900,00 грн. Згідно п. 3.1.3. Договору застави [PERSON] зобов'язався страхувати заставлене майно у повному обсязі на весь період дії цього договору застави за свій рахунок у страховій компанії, погодженій з Заставодержателем АТ "МетаБанк", на користь Заставодержателя і надати Заставодержателю документи, що підтверджують страхування предмета застави. Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3368-а/1-зп від 20.09.2010 р., який був укладений [PERSON] з АТ «СК «АХА Страхування» строком на сім років по 19.09.2017 р., припинив свою дію у звязку з тим, що [PERSON] не здійснив страховий платіж за другий та наступні роки. Виходячи із підстав припинення застави, зазначених у ст.28 Закону України «Про заставу», застава автомобіля Mazda, модель 6, реєстраційний номер [NUMBER] ще не припинена. Це також підтверджується Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 49998799 від 22.07.2016 року. Таким чином, зобовязання [PERSON] забезпечити страхування транспортного засобу, яке є предметом застави, є чинним. З 20.09.2015 року розпочався шостий рік, протягом якого [PERSON] мав страхувати автомобіль, який є предметом застави. [PERSON] щоб виконати свої зобовязання по страхуванню предмету застави має можливість застрахувати автомобіль у будь-який момент. Порушення [PERSON] умов кредитного договору та договору застави є тривалим. Про те, що [PERSON] не здійснив страхування автомобіля на шостий рік, АТ «МетаБанк» дізнався після 20.09.2015 року, коли [PERSON] в порушення умов п.2.9. кредитного договору та п.3.1.3. договору застави не надав банку документи, які підтверджують страхування на наступний період. Тому, річний строк позовної давності за не страхування автомобіля, який є предметом застави, за період з 20.09.2015 року по 19.09.2016 роки почав рахуватися з 21.09.2015 року, та ще не закінчився. Пунктом 2.9. Кредитного договору встановлено, що Позичальник зобов'язаний не пізніше дня видачі кредиту укласти договорі страхування транспортного засобу на користь Банку. Протягом дії Кредитного договору своєчасно, до дати закінчення періоду страхування, поновлювати дію договору страхування страхуванyя транспортного засобу. В порушення п. 3.1.3. Договору застави та п. 2.9. Кредитного договору, [PERSON] не застрахував заставлене майно. Відповідно до до п. 61. Договору застави, цей договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання заставодавцем свої зобов'язань за цим договором та Кредитним договором. Тобто, обов'язок [PERSON] страхувати предмет застави на користь АТ "МетаБанк" є дійсним незалежно від того, що строк повного погашення кредиту вже настав. Відповідно до п. 5.2. Договору застави у випадку невиконання Заставодавцем умов п. 3.1.3. цього договору Заставодавець кожного разу сплачує Заставодержателю штраф у розмірі 20 % від вартості предмета застави, зазначеної в п. 1.3. цього договору. Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 1 7, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу. Офіційні дані про встановлені індекси інфляції, що були опубліковані в газеті "Урядовий кур'єр", розміщені на сайті газети Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Обов'язок боржника сплатити кредитору суму боргу за рішенням суду з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, підтверджується судовою практикою, яка склалася. Дивись лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Щодо обов'язкових для усіх судів України правових позицій"" від 05.12.201 1, який додається. Разом з тим. згідно із ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов'язання (Постанова Верховного Суду України від 06.06.2012 року по справі № 6-49цс12). Статтею 258 Цивільного кодексу України визначено строк позовної давності для стягнення пені, який складає - один рік. Щодо вимог із стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки. Відповідно до статті 13 "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Відповідно до ч.3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, обставини щодо надання кредиту Відповідачу, несвоєчасного виконання зобов'язань, суми боргу за Кредитним договором, строку дострокового погашення кредиту, які встановлені заочним рішенням суду за справою № 195/564/16-ц, доказуванню не підлягають. При розрахунку інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних на суму боргу АТ "МетаБанк" виходив з наступного: - за заочним рішенням суду (за справою № 195/1736/14-ц) сума боргу стягнута станом на 06.10.2014 р., тобто з 06.10.2014 р. банк припинив нарахування процентів за Кредитним договором; - з 06.10.2014 р. по 27.04.2015 р. (по день набуття чинності заочного рішення суду за справою №195/1736/14-ц) банк нарахував інфляційні нарахування та три відсотки річних на суму простроченого кредиту у розмірі 129 3 18,22 грн.; - з 28.04.2015 р. (з день наступного за днем набуття чинності заочного рішення суду за справою № 195/1736/14-ц) банк нарахував інфляційні нарахування та три відсотки річних на суму, яка була стягнута з боржника за заочним рішенням суду, без врахування штрафних санкцій. Таким чином, станом на 17.05.2016 року додатково нарахована заборгованість [PERSON] перед АТ "МетаБанк" за кредитним договором № 643201385899А від 20.09.2010 р. становить в сумі 120 544,47 грн, що складається : з пені за несвоєчасне погашення основного боргу в розмірі 34 247.59 грн, пені за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 3 844,19 грн., штраф за не страхування предмету застави в розмірі 16 712,00 грн., інфляційні нарахування на суму боргу в розмірі 60 096,27 грн, три відсотки річних на суму боргу в розмірі 5 644,42.. Сума заборгованості за Кредитним договором підтверджується розрахунком станом на 17.05.2016 рік. На підставі навеленного та

Outcome: approved