Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

у серпні 2017 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що сторони у справі з 2007 року проживали однією сім"єю. В 2011 року шлюб було розірвано. Під час шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач є батьком малольотнього [PERSON], проте належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2010 року задоволено позов [PERSON] Постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 липня 2010 року до його повноліття. На думку позивача, відповідач приховує свої відомості про сукупний дохід, а тому виникла необхідність зобов"язати його сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі. Зокрема, [PERSON] через свого представника звернувся до Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві із заявою про скоєння злочину, що передбачений ч. 2 ст. 146 КК України. обгрунтовуючи свою заяву тим, що мати дитини [PERSON] викрала свою малолітню дитину [PERSON], [INFO]. До своєї заяви відповідач долучив копію договору від 12 серпня 2015 року оренди квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], відповідно до п. 3.1 якого місячна ставка орендної плати у сумі 12 000 грн. При цьому, згідно довідки від 28.09.2016 р., що видана відповідачу ТОВ "Акваполіс - Київ", його середньомісячна заробітня платня становить 2 000 грн. Зважаючи на викладене, позивач просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн. щомісяця на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Представник відповідача в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та заперечувала проти їх задоволення, зазначивши про необгрунтованість таких вимог. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 25 жовтня 2010 року заоволено позов [PERSON] Постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів аробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.07.2010 року до його повноліття. (а.с. 7-8) Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. (ч.1 ст. 184 СК України) При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) ( правовий висновок, висловлений Верховним Судом України у справі № 6-143цс13 від 5 лютого 2014 року). Установлено, що малолітній син сторін - [PERSON], [INFO], проживає разом з матір»ю [PERSON] Відповідач [PERSON] працює в ТОВ "Акваполіс - Київ" на посаді директора з 11 листопада 2011 року по даний час. Постановою від 27.04.2017 року державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві за виконавчим листом № 752/20032/13-ц, виданим 28.08.2015 р. Святошинським районним судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON], звернено стягнення на заробітну плату боржника [PERSON], що отримує дохід у ТОВ "Акваполіс - Київ". Відповідачу за місцем роботи нараховується заробітна плата у розмірі 4 000 грн. щомісячно, з якої утримується 780 грн. аліментів, що підтверджується довідкою від 25.10.2017 р. Заборгованості з виплати аліментів не має. Звертаючись у суд з даним позовом, [PERSON] зазначає про те, що відповідач приховує свої відомості про сукупний дохід, а тому виникла необхідність зобов"язати його сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі. Заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідача вказує на те, що матеріальний стан відповідача не змінився та не поліпшився, на його утриманні знаходяться 3 (три) малолітні дитини та дружину, тому він не має можливості сплачувати 4 000 грн. аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року у відповідача народився син - [PERSON], та [INFO] року - ще один син - [PERSON]. Матір"ю дітей є [PERSON], що підтверджується даними свідоцтв про народження. На підтвердження своїх доводів представник відповідача в судовому засіданні надала рішення Апеляційного суду Київської області від 17 червня 2013 року, з якого вбачається, що частково задоволено позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] Постановлено встановити факт проживання однією сім"єю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], без реєстрації шлюбу в період з липня 2005 року по 10 липня 2007 року. В порядку поділу майна, що належить до спільного майна подружжя, визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1251 га, яка знаходиться на [ADDRESS] право власності за кожним на 1/2 частку будівельних та оздоблювальних матеріалів, використаних для будівництва житлового будинку на [ADDRESS] та право власності за кожним на 1/2 частку вартості автомобіля марки "Міцубісі Аутлендер", кузов № [NUMBER], відчуженого [PERSON] за 130 040 грн. 82 коп. Також представник відповідача зазначає, що укладення договору від 12 серпня 2015 року оренди квартири [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] було вимушеним та тимчасовим. На даний час відповідач разом зі своєю сім"єю проживає у квартирі [ADDRESS], що належить йому на праві приватної власності з 2004 року. Доказів на спростування доводів представника відповідача в судовому засіданні позивачем не надано. В порушення вимог ч. 1 ст.192 СК України, позивач, звертаючись до суду з позовм про збільшення розміру аліментів, не врахувала зміну сімейного стану відповідача, який повторно одружився та має ще двох малолітніх дітей. Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За викладених обставин позовні вимоги [PERSON] не можна визнати обґрунтованими, оскільки такі вимоги ґрунтується на припущеннях, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни розміру аліментів, вважає недоведеним зміну матеріального становища платника аліментів та ухвалює рішення про відмову у задоволенні даного позову.

Outcome: dismissed