Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Вільхівської сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Свій позов мотивує тим, що до дня смерті він зі своєю дружиною здійснював догляд за своєю сусідкою [PERSON] до дня її смерті [INFO], а також здійснив всі належні обряди поховання та поминання. Коли було з`ясувано, що існує заповіт на його ім`я, [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини. Нотаріус вказав на розбіжності в заповіті, де на початку прізвище заповідача було записано як "[PERSON]", а надалі - як "[PERSON]". За таких обставин [PERSON] посилаючись на ст. 256 ЦПК України звернувся до суду з вищезазначеним позовом. У той же час до суду звернувся і [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про визнання права на спадщину за законом, мотивуючи свою позицію тим, що він є братом померлої [PERSON], а тому - спадкоємцем другої черги. І так як на час відкриття спадщини [PERSON] проживала одиноко, чоловіка та дітей не мала, а тому і не мала інших спадкоємців, і вважаючи, що заповіт, складений "[PERSON]" на користь [PERSON], складений не його сестрою, а якоюсь іншою особою, звернувся до суду з позовом про визнання за ним право на спадкове майно, що залишилось після смерті його сестри [PERSON]. Ухвалою суду дані позови об`єднані в одне провадження. У судовому засіданні як позивач за первісним позовом та відповідач за об`єднаним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд повністю їх задовольнити, а у задоволенні позовних вимог [PERSON] просили відмовити. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги [PERSON] повністю визнала та просила їх задовольнити, так як спірний заповіт склала дійсно [PERSON], а у заповіті у прізвищі заповідача допущена описка. Як представник третьої особи за первісним позовом та представник позивача за об`єднаним позовом [PERSON] у судовому засіданні просив позовні вимоги [PERSON] залишити без задоволення, так як вважає, що ним не вірно обраний спосіб захисту свого права, оскільки заповіт не є правовстановлюючим документом, а лише розпорядженням особи на випадок своєї смерті та задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки той є братом померлої та спадкоємцем другої черги за законом при відсутності спадкоємців першої черги. Суд, заслухавши учасників процесу та вивчивши письмові докази, вважає, щопозовні вимоги [PERSON] до Вільхівської сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як вбачається із заповіту від 19.02.2001 року, посвідченого секретарем виконкому Вільхівської сільської ради [PERSON] та зареєстрованим у реєстрі за № 12, [PERSON], що проживає в [ADDRESS], на випадок своєї смерті все своє майно (будинок з надвірними будівлями), що буде належати їй на день смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належить їй на день смерті і на що вона матиме право заповідала [PERSON], [INFO]. Надалі у заповіті зазначено, що заповіт підписано [PERSON] власноручно у присутності секретаря Вільхівської сільської ради [PERSON] Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Представником відповідача Вільхівської сільської ради - [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнано у повному обсязі. Проте, відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. А відтак заповіт не є правовстановлюючим документом, оскільки зазначає лише вільне волевиявлення заповідача щодо розпорядження своїм майном. А тому суд погоджується з твердженнями представника третьої особи за первісним позовом та представник позивача за об`єднаним позовом [PERSON], що [PERSON] не вірно обраний спосіб захисту своїх прав та відмовляє йому у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд також відмовляє у задоволенні позовних вимог і [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 01.08.2014 року за № 38026323, та довідки, виданої виконавчим комітетом Вільхівської сільської ради за вих. № 63 від 20.02.2015 року, заповіт, посвідчений у Вільхівській сільській раді 19.02.2001 року за реєстровим № 12, складений [PERSON], [INFO], не змінений і не скасований. Як вбачається з Журналу для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Вільхівської сільської ради (опис №1 спр. № 3) за порядковим № 12 значиться [PERSON], яка 19 лютого 2001 року за складання та посвідчення заповіту сплатила державне мито в сумі 0,85 коп. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Вільхівської сільської ради за вих. № 344 від 25.07.2014 року на підставі погосподарської книги № 4, особовий рахунок [NUMBER], за [PERSON] числиться житловий будинок з надвірними будівлями у [ADDRESS] (тридцять п`ять). [PERSON] на день смерті була постійною жителькою с. Вільхи, зареєстрована за вищезазначеною адресою і проживала одиноко. Допитана у судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила, що вона дійсно посвідчувала, як секретар сільради, заповіт [PERSON], з якою говорила особисто. У спадковий реєстр відомості про заповіт [PERSON] також вносила свідок. Один примірник заповіту знаходиться у сільраді, інший - у заповідача. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що заповіт, посвідчений у Вільхівській сільській раді 19 лютого 2001 року за реєстровим № 12, складений [PERSON], [INFO], жителькою [ADDRESS], є чинним. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Оскільки [PERSON], позивач за об`єднаним позовом, є рідним братом [PERSON], померлої [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження (серії [NUMBER] від 21.01.1949 року), Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст., ст. 126, 133, 135 СК України № 00014820990 від 11.12.2014 року та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00014821168 від 11.12.2014 року, то відповідно до ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги. Проте, у судовому засіданні встановлено, що існує заповіт [PERSON], померлої [INFO], і спадкоємець за заповітом [PERSON] подав до нотаріуса 01.08.2014 року заяву про прийняття спадщини (№ 25, спадкова справа № 96/2014, номер реєстрації у СР 56373801), а тому позовні вимоги [PERSON] є безпідставними, і за таких обставин суд відмовляє позивачу за об`єднаним позовом [PERSON] у задоволенні його позовних вимог. На підставі зазначеного та

Outcome: dismissed