Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого неодноразово збільшував (а.с. 25-26,40-41,52-53) та в обгрунтування якого вказав, що працював у відповідача на посаді слюсаря з 20.09.2010 р. по 25.12.2013р. та був звільнений за п.1 ст. 40 КЗпП України у зв"язку з самоліквідацією підприємства. Оскільки на день звільнення розрахунок з позивачем повністю не проведено, позивач просить суд стягнути з відповідача забогованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в сумі 2 900 грн. 44 коп., а також 21 600 грн. 48 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку, а всього - 24 500 грн. 92 коп.. В судове засідання позивач не з"явився надіслав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав з наведених підстав та просив їх задовольнити. Проти вирішення справи з прийняттям заочного рішення не заперечує. Представники відповідача та 3-ї особи на стороні відповідача, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судові засідання на неодноразові виклики не з"явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили. З викладених обставин, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення, згідно ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно положень статті 116, ч. 1 статті 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою таких сум. У разі спору щодо розміру сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так, із поясненнь позовача встановлено, що він в період з 20.09.2010 р. по 25.12.2013р. працював у відповідача на посаді слюсаря (наказ №77 від 20.09.2010р. (а.с.6)) та 25.12.2013р. був звільнений за п.1 ст.40 КЗпП України у зв"язку з самоліквідацією підприємства , що стверджується наказом №3 від 25.12.2013 року (а.с.9). Станом на 21.07.2014 року заборгованість по невилаченій заробітній платі становить - 2900,44 грн., що стверджується відомостями за листопад 2013 року та грудень 2013 року про виплату заборгованості на суму 2500 грн.. (а.с.35,36). Отже, заборгованість по заробітній платі станом на 21.07.2014року становить - 2900,00 грн.. Згідно з Порядком обчислення середноьї заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, середній заробіток за час затримки виплат при звільненні визначається з оглядом на виплати за останні два повні календарні місяці роботи, що передували звільненню. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період. Згідно довідки про середню заробітну плату (дохід) від 25.12.2013 року, середня заробітна плата у позивача у жовтні 2013 року та листопаді 2013 року становила 2700 грн. щомісячно (а.с.15). Виходячи з Порядку обчислення середньої заробітної плати, середньоденна заробітна плата позивача становить - 4 424,76грн. / 44 дні = 100,56 грн.. Враховуючи вищезазначене, до стягнення з ТОВ "Елкопласт-Укр"на користь позивача відповідно до ст.ст.116,117 КЗпП підлягає заборгованість по заробітній платі в розмірі 2900,44 грн., та середній заробіток за весь час затримки коштів при звільненні, тобто за період з 26.12.2012 року по 21.07.2014 року, який складає - 100,56 грн. (середньоденний заробіток) х 139 (робочих днів) = 13 977,84 грн.. Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачі звільняються від сплати судового збору при подачі позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, які випливають з трудових правовідносин, тому суд стягує з ТОВ "Елкопласт-Укр" на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial