Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1300 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка досягла повноліття та навчається у Здолбунівському вищому професійному училищі, на денній формі навчання. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки на навчання не надає, хоча має можливість це робити. Він отримує пенсію у розмірі 5000 грн., а також неофіційно працює. Дитина отримує незначну стипендію у розмірі 400 грн., якої не вистачає на придбання приладдя на навчання та придбання форми. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав повністю та просить їх задовільнити. Відповідач позов визнав частково та пояснив суду, що має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. Вислухавши представника позивача та сторони, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою від 22 грудня 2020 року № 672 вбачається, що [PERSON] навчається у Державному навчальному закладі "Здолбунівське вище професійне училище залізничного транспорту" третього рівня акредитації на денній формі навчання. Термін навчання з 01.09.2020 по 30.06.2021. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При цьому, Сімейний кождекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За роз`ясненнями, що містять в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежне від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з довідкою Здолбунівської міської ради позивач разом з трьома дітьми проживає у [ADDRESS] , і на даний час отримує допомогу по догляду за найменшою дитиною до досягнення нею трьохрічного віку в сумі 800 грн. в місяць. За таких обставин дохід позивача не дозволяє належним чином забезпечити навчання доньки, а тому вона потребує допомоги. Суду не надано відповідачем доказів того, що він є непрацездатним, а отже він має можливість надавати допомогу на навчання доньки. Врахувавши обставини визначені ст.182 СК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на навчання доньки в розмірі 1000 грн. щомісячно. Також з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 840, 80 грн.

Outcome: approved