Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Згідно з вимогами Закону України «Про пріоритетність соціального розвитку села та агропромислового комплексу в народному господарстві» та Положення про надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам для придбання у сільській місцевості завершених або не завершених будівництвом індивідуальних житлових будинків, держава сприяє розвитку індивідуального житлового будівництва на селі, створює сільським забудовникам пільгові умови щодо забезпечення будівельними матеріалами та обладнанням на будівництво, добудову та придбання житла, надає їм послуги та пільгові довгострокові державні кредити. Відповідно до Указу Президента України від 27 березня 1998 року № 222 "Про заходи щодо підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та постанови Кабінету Міністрів України від 22 квітня 1997 року № 376, з метою створення сприятливих умов для підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, забезпечення його доступності для всіх категорій громадян проживаючих у сільській місцевості розпорядженням Вінницької обласної державної адміністрації від 19 травня 1997 року № 155 створено обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, який рішенням сесії обласної ради 3 скликання від 12 жовтня 2001 року Фонд перейменовано в комунальну організацію «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі». Відповідно до рішення 7 сесії обласної ради 5 скликання від 29 грудня 2006 року № 200 комунальну організацію «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» перейменовано на комунальну організацію «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву». Згідно укладеного кредитного договору на купівлю житлового будинку № 2-5-6 від 08 липня 2009 року [PERSON] обласним Фондом був наданий кредит для купівлі житлового будинку, який знаходиться по вул. Маріяшівка 174, с. Флорино, Бершадського району, Вінницької області строком на 15 років на загальну суму 50 тис. грн. Повернення кредитних коштів по кредитному договору № 2-5-6 від 08 липня 2009 року повинно було здійснюватися на протязі 15 років відповідно до графіку повернення кредиту за 2013 рік - 3400 грн. Перша проплата повинна здійснитись у 2009 році, а остання у 2023 році. 19 серпня 2009 року між обласним Фондом та Відповідачем було укладено додатковий кредитний договір №2-5-6-1 на реконструкцію придбаного житлового будинку по договору № 2-5-6 від 08 липня 2009 року. Відповідно до додаткового кредитного договору кредит у розмірі 30 тис. грн. був наданий відповідачу строком на 15 років. За кредитні кошти обласного Фонду, згідно акту приймання виконаних підрядних робіт за серпень 2009 року та платіжного доручення № 32 від 2 вересня 2009 року, було проведено реконструкцію житлового будинку який розташований по вул. Маріяшівка 174, с. Флорино, Бершадського району, Вінницької області Повернення кредитних коштів по кредитному договору № 2-5-6-1 від 19 серпня 2009 року повинно було здійснюватися на протязі 15 років відповідно до графіку повернення кредиту за 2013 рік - 2000 грн. Перша проплата повинна здійснитись у 2009 році, а остання у 2023 році. Фактично відповідачем кошти нараховані обласним Фондом упродовж 2014 року не повертались, що свідчить про те, що вона не належним чином виконує свої договірні зобовязання. Обласний Фонд неодноразово в усній, а також у письмовій формі попереджав [PERSON] про необхідність їх виконання. Станом на сьогоднішній день за відповідачем рахується загальний борг в сумі 12492 грн. 75 коп. із них: 5400 грн. - по поверненню позики за кредитним договором № 2-5-6 від 8 липня 2009 року та додатковим кредитним договором № 2-5-6-1 від 19 серпня 2009 року; 6110 грн. 94 коп. - по сплаті нарахувань (3% за користування позикою, витрати на оформлення, індекс інфляції); 981 грн. 81 коп. - по сплаті пені. Враховуючи вищенаведене, прокурор Бершадського району Вінницької області звернувся до суду в інтересах \~\~комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву", в якому просить стягнути з [PERSON] на користь держави в особі комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" кошти в сумі 12492 грн. 75 коп. та судові витрати. В судовому засіданні представник прокуратури [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала в повному обсязі та підтвердила обставини отримання кредиту, викладені в описовій частині рішення. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При цьому \~ ч. 1 ст. 61 ЦПК України визначає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, суд визнав доведеним, що відповідно до кредитного договору № 2-5-6 від 8 липня 2009 року (а.с. 8-11), відповідачка отримала від комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" кредит в сумі 50 тис. грн. строком на 15 років з кінцевим терміном сплати боргу у 2023 році. Крім того, 19 серпня 2009 року між сторонами було укладено додатковий кредитний договір №2-5-6-1 на реконструкцію придбаного житлового будинку по договору № 2-5-6 від 08 липня 2009 року (а.с.24-27), відповідно до якого кредит у розмірі 30 тис. грн. був наданий відповідачу строком на 15 років. Однак, в наслідок порушення взятих на себе [PERSON] даними договорами зобов'язань, враховуючи розрахунок заборгованості (а.с.18-20), який сторонами не оспорюється, станом на 01.04.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 12492, 75 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 та ч. 1 ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. При цьому ст. 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~Отже, враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають до задоволення. \~ \~ \~ \~ \~ Крім того, відповідачів на користь держави слід стягнути судові витрати, оскільки ч. 3 ст. 88 ЦПК України говорить про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved