Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами купівлі-продажу частин частки в статутному капіталі. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] покликається на те, що 27.09.2018 р. між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі Адвокатського об`єднання «Спаєрлекс», згідно п. 1.1. якого предметом цього договору є купівля-продажу за грошові кошти належної Продавцю частини частки в статутному капіталі Адвокатського об`єднання «Спаєрлекс», ідентифікаційний код юридичної особи 41885148, місцезнаходження якого: [ADDRESS] , зареєстрованого Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, номер запису 1 415 102 0000 043542. Частка, що відчужується, становить 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень), що становить 20% (двадцять відсотків) статутного капіталу і належить Продавцю на праві власності, що підтверджується статутом. Згідно з п. 1.2. цього Договору, відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Продавцю належить частка у розмірі 40 % статутного капіталу Адвокатського об`єднання «Спаєрлекс», загальною вартістю 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок. Згідно з п. 2.1. цього Договору, ціна продажу частки за домовленістю сторін складає 10 000,00 (десять тисяч) гривень 00 копійок. Окрім цього, зазначає, що між ним та [PERSON] , 27.09.2018 р. був укладений договір купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі Адвокатського об`єднання «Спаєрлекс», згідно з п. 1.1. цього Договору предметом цього договору є купівля-продажу за грошові кошти належної Продавцю частини частик в статутному капіталі Адвокатського об`єднання «Спаєрлекс», ідентифікаційний код юридичної особи 41885148, місцезнаходження якого: [ADDRESS], зареєстрованого Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, номер запису 1 415 102 0000 043542. Частка, що відчужується, становить 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень), що становить 20% (двадцять відсотків) статутного капіталу і належить Продавцю на праві власності, що підтверджується статутом. Згідно з п. 1.2. цього Договору, відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Продавцю належить частка у розмірі 40 % статутного капіталу Адвокатського об`єднання «Спаєрлекс», загальною вартістю 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок. Згідно з п. 2.1. цього Договору, ціна продажу частки за домовленістю сторін складає 10 000,00 (десять тисяч) гривень 00 копійок. Також вказує, що 30.01.2018 р. між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Адвокатського об`єднання «АТІС». Згідно з п. 1.1. цього Договору предметом цього договору є купівля-продажу за грошові кошти належної Продавцю частини частик в статутному капіталі Адвокатського об`єднання «Атіс», ідентифікаційний код юридичної особи 41885148, місцезнаходження якого: [ADDRESS], зареєстрованого Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, номер запису 1 415 102 0000 043542. Частка, що відчужується, становить 10% (десять відсотків) статутного капіталу і належить Продавцю на праві власності, що підтверджується статутом. Згідно з п. 1.2. цього Договору, відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Продавцю належить частка у розмірі 50 % статутного капіталу Адвокатського об`єднання «Атіс». Згідно з п. 2.1. цього Договору, ціна продажу частки за домовленістю сторін складає 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок. Зазначає, що 30.01.2018 року відбулася зміна найменування юридичної особи Адвокатського об`єднання «Атіс» на Адвокатське об`єднання «Спаєрлекс». Відповідачі за даними Договорами купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі Адвокатського об`єднання «Спаєрлекс», вказаних грошових коштів позивачу не сплатили. Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 23.05.2019 року було відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі з призначенням підготовчого судового засідання на 04.07.2019 року. Ухвалою підготовчого судового засідання від 04.07.2019 року було закрито підготовче провадження у справі з призначенням її до судового розгляду по суті на 23.07.2019 року з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направивши письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, де позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направивши письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, подавши до початку підготовчого судового засідання до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що 27.09.2018 року уклав Договір купівлі-продажу частини частки в Адвокатському об`єднанні "Спаєрлекс" з [PERSON] Вказав, що частка за Договором ним отримана за актом прийому-передачі. Оплата частки ним не здійснювалася, грошові кошти позивачу не передавалися. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направивши письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, подавши до початку підготовчого судового засідання до суду відзив на позовну заяву, в якому повідомив про те, що 27.09.2018 р. уклав із [PERSON] Договір купівлі-продажу частини частки в Адвокатському об`єднанні "Спаєрлекс", предметом якого є купівля-продаж за грошові кошти належної Продавцю частини частки в статутному капіталі Адвокатського об`єднання «Спаєрлекс» вартістю 10 000 грн. Однак фактичні обставини склались таким чином, що ним не було сплачено вартості частки в статутному капіталі, а тому щодо цих обставин заперечень не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направивши письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, подавши до початку підготовчого судового засідання до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що 30.01.2018 р. уклав із Позивачем Договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Адвокатського об`єднання «АТІС», однак придбаної частки не оплатив, проти задоволення позову не заперечує. Аналізуючи зміст наданих відповідачами усіх відзивів, то такі зводиться до визнання ними по суті заявлених позовних вимог, а також не запереченням ними фактичних обставин, що викладені у позовній заяві. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких мотивів. Відповідно до статті 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 10 ЦПК). Згідно частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами п`ятою - сьомою статті 81 цього Кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК). Судом встановлено, що 30 січня 2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Адвокатського об`єднання «АТІС». Згідно з п. 1.1. цього Договору предметом цього договору є купівля-продажу за грошові кошти належної Продавцю частини частик в статутному капіталі Адвокатського об`єднання «Атіс», ідентифікаційний код юридичної особи 41885148, місцезнаходження якого: [ADDRESS], зареєстрованого Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, номер запису 1 415 102 0000 043542. Частка, що відчужується, становить 10% (десять відсотків) статутного капіталу і належить Продавцю на праві власності. Згідно з п. 1.2. цього Договору, відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Продавцю належить частка у розмірі 50 % статутного капіталу Адвокатського об`єднання «Атіс». Як вбачається з п. 2.1. цього Договору, ціна продажу частки за домовленістю сторін складає 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок. Відповідач [PERSON] отримав у власність придбану за згаданим вище договором частку, однак її вартості не оплатив, хоча згідно з умовами укладеного договору зобов`язувався здійснити оплату до моменту його укладення. 30 січня 2018 року відбулася зміна найменування юридичної особи Адвокатського об`єднання «Атіс» на Адвокатське об`єднання «Спаєрлекс». 27 вересня 2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі Адвокатського об`єднання «Спаєрлекс». Відповідно до п. 1.1. цього Договору предметом цього договору є купівля-продажу за грошові кошти належної Продавцю частини частки в статутному капіталі Адвокатського об`єднання «Спаєрлекс», ідентифікаційний код юридичної особи 41885148, місцезнаходження якого: Україна, місто Львів, вул. Зелена [ADDRESS] , зареєстрованого Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, номер запису 1 415 102 0000 043542. Частка, що відчужується, становить 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень), що становить 20% (двадцять відсотків) статутного капіталу і належить Продавцю на праві власності. Згідно з п. 1.2. цього Договору, відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Продавцю належить частка у розмірі 40 % статутного капіталу Адвокатського об`єднання «Спаєрлекс», загальною вартістю 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок. Як вбачається з п. 2.1. цього Договору, ціна продажу частки за домовленістю сторін складає 10 000,00 (десять тисяч) гривень 00 копійок. Відповідач [PERSON] отримав у власність частку у статутному капіталі Адвокатського об`єднання "Спаєрлекс", однак вартості частки позивачу не оплатив, хоча згідно з умовами Договору був зобов`язаний оплатити вартість частки до моменту укладення Договору від 27.09.2018 р. 27 вересня 2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі Адвокатського об`єднання «Спаєрлекс». Згідно з п. 1.1. цього Договору предметом цього договору є купівля-продажу за грошові кошти належної Продавцю частини частик в статутному капіталі Адвокатського об`єднання «Спаєрлекс», ідентифікаційний код юридичної особи 41885148, місцезнаходження якого: [ADDRESS], зареєстрованого Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, номер запису 1 415 102 0000 043542. Частка, що відчужується, становить 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень), що становить 20% (двадцять відсотків) статутного капіталу і належить Продавцю на праві власності. Згідно з п. 1.2. цього Договору, відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Продавцю належить частка у розмірі 40 % статутного капіталу Адвокатського об`єднання «Спаєрлекс», загальною вартістю 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок. Як вбачається з п. 2.1. цього Договору, ціна продажу частки за домовленістю сторін складає 10 000,00 (десять тисяч) гривень 00 копійок. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] отримав у власність частку у статутному капіталі Адвокатського об`єднання «Спаєрлекс», однак вартості частки позивачу не оплатив, хоча згідно з умовами Договору був зобов`язаний оплатити вартість частки до моменту укладення Договору від 27.09.2018 р. Оскільки обставини щодо неодержання позивачем від усіх відповідачів повного розрахунку за відчужені позивачем частки в статутному капіталі Адвокатського об`єднання «Спаєрлекс» (попереднє найменування «Атіс») визнаються всіма учасниками справи, а тому в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, наведені обставини доказуванню не підлягають, ураховуючи відсутність обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. За статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміну його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з положеннями ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Уклавши з позивачем договори купівлі-продажу часток у статутному капіталі та отримавши у власність відповідні частки, що є предметом цих договорів, відповідачі не виконали своїх договірних зобов`язань та не оплатили вартості придбаних часток, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем, який має право вимагати оплати. Окрім цього, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відтак, враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Крім того, з відповідачів в силу вимог ст. 88 ЦПК України слід стягнути у користь позивача судові витрати, понесені ним при пред`явленні цього позову до суду. Ураховуючи наведене та

Outcome: approved