Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, відповідно до ст.ст. 11, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України та уточнивши свої позовні вимоги 10.04.2019 року остаточно просить суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну та моральну шкоду, включно з витратами пов`язаними з неодноразовим переїздом з м. Ізмаїла до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, які складають 85 153,20 грн, з яких 16001,15 грн - матеріальний збиток, завданий належному йому на праві власності автомобілю, 40000 грн - моральна шкода, а також витрати, сплачені ним за проведення експертного дослідження у розмірі 1200 грн, транспортні витрати та витрати на харчування з розрахунку 1558 грн /на паливо та мастило/+417,30 грн /не більше 0,1 мінімальної заробітної плати на 1 січня звітного року/, з розрахунку за кожен календарний день, витрати на відвідування Одеського апеляційного суду у розмірі 5043 грн, та добові витрати у розмірі 1251,90 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 6600 грн, та витрати судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.04.2017 року у м. Білгород-Дністровський по вул. Шабська о 16 годині 10 хв, [PERSON] , керуючи автомобілем «Hyundai іх-35", н/з [NUMBER] під час обгону автомобіля «Daihatsu Terios" н/з [NUMBER] не вибрала безпечного інтервалу, здійснила зіткнення з зазначеним автомобілем, який рухався в попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказані обставини встановлені постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 14.04.2017 року, якою [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП. А також дані обставини зазначені у постанові Ізмаїльського міськрайонного суду від 16.07.2017 у справі № 500/3877/17, у зв`язку з чим не підлягають доказуванню. Цивільно-правова відповідальність винуватиці ДТП не була застрахована. Згідно висновку експерта № 55/17 від 04.05.2017 року по визначенню матеріальної шкоди, заподіяного власнику автомобіля вартість відновлювального ремонту його автомобіля складає 16001,15 грн. Таким чином, вважає, що [PERSON] , як власник джерела підвищеної небезпеки - автомобіля «Hyundai іх-35", н/з [NUMBER] повинна відшкодувати йому витрати, які були понесені на ремонт автомобіля «Daihatsu Terios" н/з [NUMBER] . Також йому протягом тривалого часу у зв`язку із пошкодження автомобіля довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, внаслідок чого суттєво погіршився його фізичний і моральний стан. Крім того, оскільки позивач в день ДТП прямував до м. Одеса на ділову зустріч та можливе укладання ділової угоди, дана зустріч унаслідок ДТП не відбулась, він підвів ділових партнерів та втратив можливу фінансову вигоду. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом довелося відкласти, а від деяких взагалі відмовитись. Також він був змушений нести фінансові витрати на проведення експертизи по визначенню розміру матеріальної шкоди, надання правової допомоги та підготовку документації для звернення до суду, через що значно погіршились стосунки з сім`єю та близькими, оскільки йому довелось більше працювати. Розмір заподіяної моральної шкоди він оцінює з урахуванням збільшених позовних вимог у 40 000 грн. В розрахунок моральної шкоди враховує усі страждання, які йому довелось перенести, зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також моральних страждань, пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою. Тому, враховуючи усе вищевикладене він і звернувся до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час судового розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, про що свідчить його заява, суд ухвалою на місці перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 - 281 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 12.04.2017 року у с. Салгани Білгород-Дністровського району по вул. Шабська, 20 а о 16 годині 10 хв, мала місце дорожньо-транспортна пригода, що сталась внаслідок зіткнення автомобілів «Hyundai іх-35", н/з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Daihatsu Terios" н/з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Згідно письмових пояснень, що позивач приєднав до матеріалів справи, вказаному вище ДТП передували наступні обставини: 12.04.2017 року близько о 13-10, позивач стверджує, що виїхав з м. Ізмаїл у бік м. Одеса. Вказаний маршрут здійснив через м. Білгород-Дністровський. Під час перебування у м. Білгород-Дністровський він зайшов до прилеглого вздовж траси кафе-бару у санвузол, щоб умитися. Після виходу, його відкликнула жінка літнього віку, яка вказала, що він мав би заплатити бармену за користування туалетом. Однак, позивач вказує, що дана послуга у вказаному закладі не є платною, тому він поїхав на власному автомобілі у запланованому напрямку. Через декілька хвилин, коли він зупинився на червоний колір світлофора, справа він побачив цю саму жінку з бару, яка керувала автомобілем «Hyundai іх-35", н/з [NUMBER] , яка виїхавши на одну полосу дороги, зліва почала зажимати авто позивача в правий бік, викрикуючи нецензурні висловлення. Позивач не міг дозволити собі виїхати на обочину, оскільки там перебували пішоходи та знаходилася огорожа, внаслідок чого перестав віддалятися у правий бік, однак [PERSON] не змінила своїх намірів та скоїла з автомобілем позивача ДТП. Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль легковий універсал марки «Daihatsu Terios" н/з [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Позивач вказує, що автомобіль марки «Hyundai іх-35", н/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , на момент ДТП не був застрахований Задля повного та об`єктивного розгляду справи, 02.04.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено ухвалу про витребування доказів, відповідно до якої клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП - задоволено. Витребувано з Моторно - транспортного бюро України, що знаходиться за адресою: м. Київ, Русанівський бульвар, будинок 8, відомості про те, чи звертався до Моторно - транспортного бюро України [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , з метою стягування збитків отриманих внаслідок ДТП, що мала місце 12 квітня 2017 року, у зв`язку із відсутністю у винуватця ДТП поліса ОСАГО (не застрахована громадська відповідальність). Зобов`язано Моторно - транспортне бюро України, що знаходиться за адресою: м. Київ, Русанівський бульвар, будинок 8, надати на адресу суду відомості про те, чи звертався до Моторно - транспортного бюро України [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , з метою стягування збитків отриманих внаслідок ДТП, що мала місце 12 квітня 2017 року, у зв`язку із відсутністю у винуватця ДТП поліса ОСАГО (не застрахована громадська відповідальність). Згідно наданого на запит суду листа-відповіді № 4/15991 від 21.05.2018 року з Моторного /транспортного/ Страхового бюро України, відповідно до бази даних МТСБУ станом на 21.05.2018 року [PERSON] до МТСБУ із заявами про виплату страхового відшкодування не звертався. У листі Моторного /транспортного/ страхового бюро № 4.2-10/13487 від 27.04.2018 року роз`яснено [PERSON] про те, що МТСБУ відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, однак за умови наявності чинного на дату дорожньо-транспортної пригоди договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного по відношенню до транспортного засобу потерпілого. Матеріалами справи встановлено, що ДТП сталась 12.04.2017 року, в той же час позивач вказує, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль «Daihatsu Terios" н/з [NUMBER] набрав чинності за правилами страхування групи страхових компаній «ТАС» тільки з наступної на дату його придбання, тобто з 13.04.2017 року, а тому вказаний випадок не регламентується законодавчими актами щодо стягнення страхового відшкодування. Разом з тим, задля всебічного розгляду справи, 02.04.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено ухвалу про витребування доказів, відповідно до якої клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП - задоволено. Витребувано з Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області адміністративну справу №495/2849/17 відносно [PERSON] . Витребувано із Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області адміністративну справу №500/1938/17 відносно [PERSON] . Як вбачається з адміністративної справи №495/2849/17 відносно [PERSON] , дійсно 12.04.2017 року поліцейським Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області було складено два протоколи про адміністративне правопорушення, відносно [PERSON] / протокол серії АП2 № 430307/ та відносно [PERSON] /протокол серії АП2 № 430318/. У протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 430307 від 12.04.2017 вказано, що 12.04.2017 року о 16-10 годин в Білгород-Дністровському районі, с. Салгани, по вул. Шабська, [PERSON] керуючи автомобілем марки «Hyundai іх-35", н/з [NUMBER] , під час обгону автомобіля «Daihatsu Terios" н/з [NUMBER] не вибрала безпечного інтервалу, здійснила зіткнення з автомобілем, який рухався в попутному напрямку, у зв`язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження. У протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 430318 від 12.04.2017 вказано, що 12.04.2017 року о 16-10 годин в Білгород-Дністровському районі, с. Салгани, по вул. Шабська,20а, [PERSON] керував автомобілем «Daihatsu Terios" н/з [NUMBER] . Під час перестроювання та будь-якої зміни напрямку руху не вибрав безпечного інтервалу, не переконався, що це буде безпечно, здійснив дотичне зіткнення з автомобілем марки «Hyundai іх-35", н/з [NUMBER] , який зупинився з лівого боку, унаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.04.2017 року по справі № 495/2849/17 визнано [PERSON] винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн на користь держави. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.07.2017 року по справі № 500/3877/17, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю правопорушення. /л.с. 7/ У відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно висновку №55/17 експертного авто товарознавчого дослідження з визначення матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Daihatsu Terios" н/з [NUMBER] , складеного 04.05.2017 року вартість матеріального збитку , спричиненого власнику автомобіля «Daihatsu Terios" н/з [NUMBER] , на момент складання дослідження становить 16001,15 грн. /л.с. 8-19/ Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч.1,2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів,тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. При вирішенні спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією і негативними наслідками. Обов`язок доказування розподіляється таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач відсутність його вини в заподіянні шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Таким чином, враховуючи вставлену в судовому порядку вину заподіювача шкоди [PERSON] , досліджений причинно-наслідковий зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками, наявність механічних пошкоджень автомобіля «Daihatsu Terios" н/з [NUMBER] , внаслідок вчиненої 12.04.20107 року з вини відповідача дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до висновку, що реальні матеріальні збитки, що встановлені висновком експертного авто товарознавчого дослідження мають бути відшкодовані відповідачем в повному обсязі, а отже позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 16001,15 грн. є обґрунтованим та підлягаючими задоволенню. Позивач у своєму позові також зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому було заподіяна моральна шкода, яка виражається у душевних стражданнях, завданих у зв`язку із пошкодженням автомобіля. Крім того, позивачу багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, довелося відкласти, а від деяких - взагалі відмовитись. Позивач оцінює розмір пережитої ним моральної шкоди у 40 000 грн. Стаття 1167 ЦК України, визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, зокрема моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статі. Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової ) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. У сенсі розуміння ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, так як [PERSON] безсумнівно пережив моральні страждання, психічне хвилювання як під час ДТП, оскільки воно відбулось через виниклі неприязні стосунки сторін, так і внаслідок ушкодження його майна. З врахуванням фактичних обставин справи, характеру та обсягу спричинених моральних страждань, принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди на користь [PERSON] , визначивши її розмір у сумі - 2 000 грн. Стосовно вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача транспортних витрат та витрат на харчування, які він поніс у зв`язку з необхідністю прибуття до суду на розгляд його справи та неодноразових відкладень судових засідань, суд приходить до наступного. В якості обґрунтування позовних вимог, позивач приєднав до матеріалів справи квитанції про придбання пального, однак в жодних з цих квитанцій неможливо встановити придбання пального саме [PERSON] , крім того позивач не надав жодного доказу, що вказане пальне було витрачено на транспортні витрати саме для прибуття до суду з місця його проживання. Варто зауважити, суд не зобов`язує жодну із сторін з`являтись до суду саме на автомобілі, він мав право скористатись і іншим видом транспорту, а також не був позбавлений процесуального права надання заяви про розгляд справи у відсутність. Вимоги позивача щодо понесення ним витрат на харчування також не підтверджені жодними належними та об`єктивними доказами по справі. Вимоги щодо відшкодування позивачу витрат на транспортні витрати та добові у зв`язку з неодноразовим відкладенням розгляду апеляційної скарги на постанову про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , яку оскаржила відповідач взагалі є недоцільними, оскільки відношення до вказаного судового процесу не мають, більш того також нічим не підтверджені. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного. У відповідності ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 № 4191-VI, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. За таких обставин, оскільки позивачем не наведено розрахунку суми, витраченої на правову допомогу, а отже не обґрунтовано заявлену вимогу про стягнення з відповідача суми витрат на правову допомогу, з урахуванням того, що згідно платіжного доручення № Р24А384551037А29904 від 12.03.2018 року, витрати за юридичні послуги поніс не позивач, а гр. [PERSON] , /л.с. 44/ яка не має жодного відношення до вказаної цивільної справи, тому суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу є недоведеними та необґрунтованими в цій частині. У відповідності до ч.1,п.2 ч.3 ст133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; Враховуючи те, що за проведення експертного автотоварознавчого дослідження позивач сплатив 1200 грн, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 55 від 04.05.2017 року, то вони підлягають стягненню з відповідача, так само як і документально підтверджені витрати судового збору у розмірі 640+64+352,40+384,20 грн, а усього 1440,60 грн. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП підлягають частковому задоволенню , а саме в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 16001,15 грн, моральної шкоди у розмірі 2000 грн.; судових витрат за проведення експертного товарознавчого дослідження з визначення матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Daihatsu Terios" н/з [NUMBER] у розмірі 1200 грн., а також судового збору у розмірі 1440,60 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial