Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

позивач ПАТ "Дельта Банк" 03 вересня 2015 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до \~ [PERSON] [PERSON] [PERSON] \~ про стягнення заборговавності за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № 155/нд-03-07 від 20 березня 2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 20900 доларів США зі сплатою 12,5 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19 березня 2027 року. 20 березня 2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір-поруки № 155/нд-03-07 , згідно якого [PERSON] зобовязалася перед Банком відповідати в тому ж розмірі, що і [PERSON]. ПАТ "Дельта Банк" цілком виконав зобовязання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушила графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 28 липня 2015 р., складає 330082,35 гривень. Представник позивача у судове засідання ПАТ "Дельта Банк" не зявився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі \~ [PERSON] [PERSON] [PERSON] \~ у судове засідання не зявились, про місце та час розгляду справи їх було повідомлено належним чином судовою повісткою, заяву з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності не надали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ Судом, встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 20 березня 2007 року між ним та ПАТ "Дельта Банк" укладено кредитний договір № 155/нд-03-07 від 20 березня 2007 року, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 20900 доларів США зі сплатою 12,5 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19 березня 2027 року (а.с. 6-11) Згідно п. 2.7 кредитного договору позичальник зобовязався погашати кредит в дату згідно графіку погашення кредиту та процентів, зазначеному в додатку № 1, а саме, щомісячно погашати заборгованість за кредитом, за відсотками, комісією (а.с. 7 ) Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. На час розгляду справи судом сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 155/нд-03-07 від 20 березня 2007 року, враховуючи право ПАТ "Дельта Банк" вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 330082,35 гривень, з яких: - тіло кредиту складає 291013,58 гривень; - заборгованість за відсотками складає 39068,74 гривень; - пеня - 4 447,83 гривень. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконував, в звязку з чим станом на 28 липня 2015 р., мав прострочену заборгованість за кредитом 330082,35 гривень. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований. Відповідач порушив умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором № 155/нд-03-07 від 20 березня 2007 року на час розгляду справи судом відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 330082,35 гривень. \~ Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто вимоги банку про повернення відповідачкою кредиту, оскільки вона прострочила строки виконання зобовязання, частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі. Відповідно до п. 1 договору поруки від 20 березня 2007 року [PERSON] зобовязалися перед Банком відповідати в тому ж розмірі, що і [PERSON] по кредитному договору № 155/нд-03-07 . В пункті 1.1. зазначеного договору Поручитель (тобто [PERSON] ) зобовязується перед Кредитором (тобто Банком) відповідати по зобовязанням [PERSON] , що витікають з кредитного договору № 155/нд-03-07 від 20 березня 2007 року, що укладений між Кредитором і Боржником на суму 20900 доларів США під 12,5 % щомісяці, зі сплатою суми кредиту в кінці строку кредитування. Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж розмірі, що і боржник. Згідно статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановленого додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсягу, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно частини 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як вбачається зі змісту пункту 1 зазначеного договору поруки, відповідач [PERSON] зобовязуються перед Кредитором (тобто Банком) відповідати по зобовязанням Боржника (тобто [PERSON] ), що витікають з кредитного Договору № 155/нд-03-07 від 20 березня 2007 року. Як встановлено судом відповідачу [PERSON] видано кредит у сумі 20900 доларів США, заборгованість, яка виникла у відповідача [PERSON] на час розгляду справи перед банком складає 330082,35 гривень. Відповідач [PERSON] відповідно до п. 1.1 Договору поруки, погодилися з усіма умовами кредитного договору. За встановлених обставин суд вважає, що обовязки поручителя [PERSON] не припинилися та вона повна відповідати за невиконання боржником [PERSON] зобовязання у повному обсязі відповідно до вимог статті 554 ЦК України та Договору поруки. За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за Договором, процентів за користування кредитом та пені задоволено повністю на підставі статей 526, 554, 611, 1054 ЦК України. Таким чином, заяву задоволено повністю шляхом стягнення суми заборгованості та процентів з відповідачів солідарно. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. \~ Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розмірів мінімальної заробітної плати і не більш 5 розмірів мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 330082,35 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 3300 гривень, які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів [PERSON] .

Outcome: approved