Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

Представник ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 10528,55 грн. за кредитним договором № б/н від 06.03.2013 року, а також судові витрати у розмірі 1762.00 грн.. В своєму позові банк посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.03.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 28.02.2016 року [PERSON] помер. Банком 07.05.2017 року було направлено претензію кредитора до Козятинської державної нотаріальної контори. 01.02. 2018 року було отримано відповідь Козятинської державної нотаріальної контори, в якій зазначено, що спадкоємцями померлого [PERSON], які звернулись із заявами про прийняття спадщини є [PERSON]. 11.03.2018 року до спадкожємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред"явив свої вимоги, але ніяких дій виконано не було. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 06.03.2013 року становить 10528.55 гри., яка складається з вступного: 667.50 грн, - заборгованість за кредитом; 9861,05 грн. - заборгованість за відсотками. Представник позивача подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не з"явився. Представник відповідача - адвокат [PERSON] подав відзив, в якому вказує, що позивач пропустив срок звернення до суду, який обчислюється в один рік, оскільки останній платіж від імені [PERSON] було здійснено 10.08.2016 року, що підтверджується наданими позивачем розрахунками, таким чином строк вимоги настав в вересні 2016 року, тому річний строк вимоги існував до вересня 2017 року, а позов подано до суду 25.04.2018 року. Крім того, якщо врахувати, що останній платіж від імені [PERSON] було здійснено після його смерті, тобто третьою особою, і не враховувати його, таким чином останній платіж самим [PERSON] було здійснено 30.04.2013 року, що підтверджується наданим позивачем розрахунком. Згідно з умовами кредитного договору погашення кредиту повинно було здійснюватись щомісячно, тому строк вимоги настав в травні місяці 2013 року і існував до травня 2014 року. Просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернвся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв'язку з чим підписав заяву № б/н від 06.03.2013 року, згідно якої він ідентифікувався та ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.6). [PERSON] отримав кредит у розмірі 700 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору (а.с.6). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про семрть серії І-АМ №352585 від 15.04.2016 року [PERSON] помер 03.03.2016 року (а.с.35) Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст.1282ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Згідно ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить право протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. 07.05.2017 року банком була направлена претензія кредитора до Козятинської державної нотаріальної контори (а.с.38) Відповідно до наданої Козятинською державної нотаріальною конторою відповіді, від 01.02.2018 року, спадкоємцем померлого [PERSON], який звернувся із заявою про прийняття спадщини є відповідач по справі - [PERSON] (а.с.39) 11.03.2018 року банком на адресу [PERSON] було направлено лист-претензію щодо повернення заборгованості за кердитним договором (а.с.40). Проте дана вимога відповідачем виконана не була. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 06.03.2013 року становить 10528.55 гри., яка складається з вступного: 667.50 грн, - заборгованість за кредитом; 9861,05 грн. - заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-5) Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості, ще за життя, позичальником [PERSON] було здійснено платіж спрямований на погашення кредитних зобовязань 30.04.2013 року в розмірі 700 грн. (а.с.4) Також 10.08.2016 року було здійснено платіж в рахунок погашення заборгованості по тілу та відсоткам кредиту [PERSON] (а.с.5) Однак, даний платіж був здійснений третьою особою, так-як на той момент позичальник [PERSON] помер та його дієздатність припинена. Таким чином, у відповідності до вимог договору, наступне погашення кредиту, якщо рахувати з дати внесення коштів самим позичальником, останній повинен був внести у травні 2013 року. А якщо брати до уваги дату внесення коштів третьою особою то наступний платіж мав бути внесений до вересня місяця 2016 року. Враховуючи, що згідно з умовами договору погашення кредиту повинно було здійснюватись щомісячно, строк вимоги настав в першому випадку в травні місяці 2013 року, в другому- відповідно в вересні 2016 року. Відтак, позивач мав право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Якщо рахувати день внесення коштів самим позичальником то річний строк вимоги існував до травня місяця 2014 року. Якщо - ж рахувати момент останнього внесення коштів за позичальника третьою особою, то річний строк вимоги існував до вересня місяця 2017 року. Позовна заява датована 25.04.2018 року, про що свічить дата з підписом на копії позовної заяви (а.с.3). Згідно з ч.ч.3,4 ст.1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знгати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимогу до спадкоємців, що прийняли спадщину у строки, встановлені частинами другою і третьою ст. 1281 ЦК України, позбавляється права вимоги. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності суд вважє, що ПАТ КБ "Приватбанк" не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою ст. 1281 ЦК України, а тому позбавляється права вимоги, що є підставою для відмови у позові. Згідно ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Outcome: dismissed