Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернувся з позовом до ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія", [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 08 травня 2014 року близько 08 год. 45 хв. у м. Києві на розі з круговим рухом пр-ту Правди - вул. М.Гречка відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Деу» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Пежо» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Подільського районного суду м. Києва від 05 червня 2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначив, що у результаті даного ДТП було пошкоджено автомобіль позивача «Пежо» д.н.з. [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія", в результаті чого у позивача виникло право на відшкодування шкоди, завданої ДТП. Вказав, що відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу № 10/02/15 від 28.02.2015 року вартість матеріального збитку завданого в результаті ДТП автомобілю «Пежо» д.н.з. [NUMBER] становить 10 942 грн. 12 коп., в тому числі: - 5 471 грн. 06 коп. - вартість відновлювального ремонту; - 5 471 грн. 06 коп. - втрата товарної вартості. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт відповідальності Страховика становить 50 000 грн. 00 коп., франшиза - 1 000 грн. 00 коп. Крім того, зазначає, що внаслідок ДТП порушилися його життєві плани, що призвело до значних душевних страждань. Уточнивши позовні вимоги, посилаючись на те, що відповідачі у добровільному порядку не виплачують розмір матеріального збитку, просить стягнути з ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" на свою користь розмір страхового відшкодування в сумі 4 471 грн. 06 коп., пеню за період з 02.10.2014 року по 05.11.2015 року у розмірі 2 250 грн. 31 коп., 400 грн. 00 коп. - витрат за оцінку вартості матеріального збитку, стягнути з [PERSON] на свою користь франшизу у розмірі 1 тис. грн., величину втрати товарної вартості автомобіля у сумі 5471 грн. 06 коп., моральну шкоду, які він оцінює у 10 тис. грн., 400 грн. 00 коп. - витрат за оцінку вартості матеріального збитку, а також стягнути з відповідачів судові витрати. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року не виходячи до нарадчої кімнати залучено [PERSON] як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" в судовому засіданні позов визнала частково в частині стягнення страхового відшкодування у розмірі 3 662 грн. 07 коп. та пені у сумі 416 грн. 77 коп., в решті вимог просила відмовити (а.с. 77-78). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини поважності неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Заслухавши пояснення представника позивача та представника ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія", вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні автомобіль «Пежо» д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності позивачу, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 7). 08 травня 2014 року близько 08 год. 45 хв. у м. Києві на розі з круговим рухом пр-ту Правди - вул. М.Гречка відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Деу» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Пежо» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія", що підтверджується полісом № АС/9526243 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого з 26 грудня 2013 року до 25 грудня 2014 року на суму 50 000 грн. зі встановленим розміром франшизи 1 000 грн. 00 коп. (а.с. 8). Постановою Подільського районного суду м. Києва від 05 червня 2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 9). 04 липня 2014 року позивач звернувся до страхової компанії з повідомленням про настання страхового випадку (а.с. 11). Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу № 10/02/15 від 28.02.2015 року (а.с.16-21) вартість матеріального збитку завданого в результаті ДТП автомобілю «Пежо» д.н.з. [NUMBER] становить 10 942 грн. 12 коп., в тому числі: - 5 471 грн. 06 коп. - вартість відновлювального ремонту; - 5 471 грн. 06 коп. - втрата товарної вартості. Згідно із ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). У порушення вимог ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач-1 у місячний строк не здійснив виплату страхового відшкодування на користь [PERSON], що стало підставою для звернення з даним позовом. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За змістом ст. 28 вищезазначеного закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно зі ст. 29 вказаного закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, Після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення. Виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця (ст.ст. 46, 37 Закону). Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. У ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України зазначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У ч. 2 ст. 1192 ЦК України зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно роз'яснень у п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що саме [PERSON] допустив порушення правил дорожнього руху, а тому відповідати за шкоду повинен саме він. У постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року роз'яснено, що при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна. Розрахунок зношеності проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року № 3142/5/2092. Крім того, згідно з Положеннями про порядок та умови проведення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженими КМУ від 28 вересня 1996 року № 1175, страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, у якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей. У судовому засіданні встановлено, що ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" у порушенні вищезазначених норм та умов договору свої обов'язки перед позивачем не виконав, а саме не виплатив страхове відшкодування. Разом з тим, відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до суми страхового відшкодування не входить сума франшизи, встановлена договором. Отже, відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу № 10/02/15 від 28.02.2015 року (а.с.16-21) вартість відновлювального ремонту автомобіля «Пежо» д.н.з. [NUMBER] становить 5 471 грн. 06 коп., а тому дана сума за вирахуванням суми франшизи у розмірі 1 тис. грн.. підлягає стягненню з страхової компанії на користь позивач, а саме 4 471 грн. 06 коп. (5 471 грн. 06 коп. - 1 тис. грн..). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Крім того, суд приходить до висновку, що оскільки відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу № 10/02/15 від 28.02.2015 року (а.с.16-21) втрата товарної вартості автомобіля "Пежо" становить 5 471 грн. 06 коп., на підставі ст. 1194 ЦК України дана сума підлягає стягненню на користь позивача з [PERSON] Також, з відповідача-2 підлягає стягненню сума франшизи у розмірі 1 тис. грн. Згідно зі ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими-прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі. Яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. Враховуючи, що 04 липня 2014 року позивачем було подано заяву про страхове відшкодування, то відповідач повинен був в термін до 02 жовтня 2014 року здійснити виплату страхового відшкодування, тому розрахунок пені повинне здійснюватись з 02 жовтня 2014 року. Позивачем нарахована пеня за період з 02.10.2014 року по 05.11.2015 рок. Ураховуючи вимоги ст. 36.5. Закону, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у частині стягнення пені зі страхової компанії у розмірі 2 250 грн. 31 коп. У ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно роз'яснень у п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У зв'язку з пошкодженням автомобіля, неможливістю його використання за призначенням, [PERSON] зазнав душевних страждань. Враховуючи глибину душевних хвилювань та порушення нормального порядку життя позивача, суд приходить до висновку про те, що у зв'язку з пошкодженням автомобіля позивача внаслідок винних дій [PERSON] йому було заподіяно моральну шкоду у розмірі 1 000 грн. 00 коп., яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON], як це передбачено ст. 23, 1167 ЦК України. Разом з тим, суд приходить до висновку про недоведеність вимог позивача про стягнення моральної шкоди у більшому розмірі до 10 тис. грн. Відповідно до ст. 34.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) таким чином, стягненню з ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" на користь позивача підлягають витрати за оцінку вартості матеріального збитку у розмірі 400 грн. Не підлягають стягненню з відповідача-2 витрати за оцінку вартості матеріального збитку у розмірі 400 грн., оскільки дані витрати відповідно до вищезазначеного закону повинні відшкодовуватися страховою компанією. Відповідно до ст. ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не приймає до уваги Звіт № 2608 від 01.08.2014 року, який наданий представником ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія", оскільки огляд транспортного засобу був проведений без участі позивача, що викликає у суду сумніви в об'єктивності та вірності проведеного дослідження. Крім того, як пояснив у судовому засіданні представник позивача даний звіт позивачу не надавався. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягненню з ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" та [PERSON] на користь позивача підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі по 243 грн. 60 коп. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial