Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

,- У жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ», треті особи ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС», ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СВЕДБАНК» про визнання кредитного, договорів факторингу недійсним. Свої вимоги мотивували тим, що 28 листопада 2012 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «СВЕДБАНК» (далі ПАТ «Сведбанк») та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС» (далі ТОВ «ФК «Вектор Плюс») укладено договір факторингу, відповідно до якого банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» та ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» укладено договір факторингу, згідно з яким клієнт ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» відступає фактору ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов`язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» набуло статусу нового кредитора/стягувача за кредитним договором № 0308/0608/98-153 від 02 червня 2008 року, укладеним між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] . Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору банк зобов`язується надати відповідачу кредит у сумі 80 тис. дол. США, а відповідач зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач посилається, що: (а) кредитний договір не є укладеним, оскільки грошові кошти їй не передавалась; (б) договори не підписувались, а її підпис на них підроблений; (в) у ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відсутні ліцензії на здійснення операцій з іноземною валютою, що свідчить про укладення оспорюваного договору факторингу з порушенням вимог закону, тобто цей правочин є недійсним. Оскільки договір факторингу є недійсним, тому і договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором також є недійсним. Представник відповідача до судового засідання призначеного на 19 жовтня 2021 року не з`явився. Надав до суду заперечення проти позовних вимог в яких зокрема зазначили, що: (а) право позивачки договорами факторингу не порушено, оскільки вона не є їх стороною; (б) ліцензування при відступлені права вимоги не потрібне. Треті особи до судового засідання не з`явились, причини неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань на адресу суду від них не надходило. В судовому засіданні 19.10.2021 року позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку. 02 червня 2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] уклали кредитний договір № 0308/0608/98-153, з подальшим внесенням змін та доповнень. Відповідно до умов кредитного договору, банк надав [PERSON] кредит на споживчі цілі у розмірі 80 тис. дол. США, зі строком повернення до 01 червня 2018 року та сплатою 13,5 % річних. З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором, 02 червня 2008 року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 0308/0608/98-153-Z-1, відповідно до якого остання передала банку в іпотеку нежиле приміщення, яке знаходиться на першому поверсі 4 - поверхового будинку під номером приміщення 3 загальною площею 97,4 кв. м, яке знаходиться по [ADDRESS] , що належить іпотекодавцю на праві приватної власності. Між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та ФК «Вектор Плюс» 28 листопада 2012 року укладено договір факторингу. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 договору банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо\~заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов`язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів. 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. 15 вересня 2014 року вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] та передано в іпотеку в забезпечення виконання останньою зобов`язань за кредитним договором від 02 червня 2008 року № 0308/0608/98-153. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2016 року у справі №\~212/10530/14-ц\~позовні вимоги [PERSON] задоволено у повному обсязі. Визнано виконавчий напис нотаріуса № 3352, виданий 15 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2016 року скасовано та ухвалено\~нове рішення про відмову у задоволенні позову [PERSON] .. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року\~рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року скасовано, а рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2016 року\~залишено в силі. Відповідно до висновків судової почеркознавчої експертизи\~№ 4290 від 15 грудня 2016 року, проведеної у справі № 212/10823/14-ц за позовом [PERSON] до ТОВ «Кредитні ініціативи», треті особи: ФК «Вектор Плюс», ПАТ «Сведбанк», про визнання кредитного, договорів факторингу недійсними підпис від імені [PERSON] в заяві на видачу готівки № 667-2 від 02 червня 2008 року в графі "Підпис отримувача" виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису [PERSON] . Дванадцять підписів від імені [PERSON] в графах "Позичальник" в кредитному договорі № 0308/0608/98-153 від 02 червня 2008 року, виконані не [PERSON] , а особою з наслідуванням справжнього підпису [PERSON] . По справі було призначено повторну судово-почеркознавчу експертизу, за результатами якої 12.08.2019 року було надано висновок № 12274-12276/19/32. Зазначено: 1. Підписи від імені [PERSON] у графі "Позичальник" на кожній сторінці, у графі "Позичальник: [PERSON] ____ [PERSON] " на зворотній сторінці останнього аркушу та під рукописним записом "Кредитний договір отримала 2.06.2008" у Кредитному договорі № 0308/0608/98-153 від 02 червня 2008 року, - виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів. 2. Підписи від імені [PERSON] у графі "Позичальник" на кожній сторінці, у графі "Позичальник: [PERSON] ____ [PERSON] " На зворотній сторінці останнього аркушу та під рукописним записом "Кредитний договір отримала 2.06.2008" у Кредитному договорі № 0308/0608/98-153 від 02 червня 2008 року, виконані [PERSON] . 3. Будь-які діагностичні ознаки, які б свідчили про вплив на виконавця підписів від імені [PERSON] у графі "Позичальник" на кожній сторінці, у графі "Позичальник: [PERSON] ____ [PERSON] " на зворотній сторінці останнього аркушу та під рукописним записом "Кредитний договір отримала 2.06.2008" у Кредитному договорі № 0308/0608/98-153 від 02 червня 2008 року збиваючих факторів природного або штучного характеру у даних досліджуваних почеркових об`єктах відсутні. 4. Питання ухвали суду "виконано підпис в заяві на отримання готівки, по кредитному договору № 0308/0608/98-153 від 02 червня 2008 року, в графі позичальник, [PERSON] , чи іншою особою? Чи виконано підпис в заяві на отримання готівки, по кредитному договору № 0308/0608/98-153 від 02 червня 2008 року, в графі позичальник, [PERSON] під впливом збиваючих факторів, експертами не вирішувалось (т. 5, а.с. 29-39). За правилами статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою, шостою\~статті 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (частини перша та друга\~статті 203 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша\~статті 510 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Статтею 514 ЦК України визначено: до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Приписами статті 1077 ЦК України\~закріплено: за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею\~1078 ЦК України\~передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до\~статті 1080 ЦК України\~договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. У відповідності до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Верховного Суду від 02 березня 2020 року по справі № 212/6970/13-ц за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2015 року та постанова Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року\~залишено без змін. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 березня 2015 року позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежиле приміщення, яке знаходиться на першому поверсі 4 - поверхового будинку під номером приміщення 3 загальною площею 97,4 кв. м, яке знаходиться по [ADDRESS] , що належить іпотекодавцю на праві приватної власності, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0308/0608/98-153 від 02 червня 2008 року, яка станом на 01 липня 2013 року складає 1 139 259, 32 грн., а саме: 593 021, 13 грн. за кредитом; 282 372, 87 грн. по відсоткам; 263 865, 32 грн. пеня, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит у сумі 80 тис. дол. США.\~Враховуючи невиконання [PERSON] основного зобов`язання,\~позивач має право звернутися з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №\~0308/0608/98-153, укладеним 02 червня 2008 року між\~року ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] .. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Змінено другий абзац резолютивної частини рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2015 року, викладено його зміст в іншій редакції. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0308/0608/98-153 від 02 червня 2008 року, яка станом на 01 липня 2013 року становить 142 532, 13 дол. США, що на дату звернення до суду із позовом у гривневому еквіваленті становить 1 139 259, 32 грн., та складається із: заборгованості за кредитом 74 192, 56 дол. США, що за курсом НБУ на дату звернення до суду із позовом складає 593 021, 13 грн.; заборгованості по відсотках 35 327, 52 дол. США, що еквівалентно 282 372, 87 грн., пеня 33 012, 05 дол. США, що еквівалентно 263 865, 32 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки: нежиле приміщення, яке знаходиться на першому поверсі 4 - поверхового будинку під номером приміщення 3, загальною площею 97,4 кв. м, яке знаходиться по [ADDRESS] , що належить іпотекодавцю на праві приватної власності, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки, узгоджену сторонами у пункті 5 договору Іпотеки у розмірі 124 690, 85 дол. США, що на день укладання договору становило 605 000, 00 грн.. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Якщо суд розглядає справу про стягнення з боржника коштів, то останній має захищати свої права саме в цьому провадженні,\~заперечуючи проти позову та доводячи відсутність підстав для нарахування боргу, оскільки вирішення цього спору призведе до правової визначеності у правовідносинах сторін зобов`язання. Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише в разі, якщо така невизначеність триває, ініційований кредитором спір про захист його прав суд не вирішив і відповідне провадження не було відкрите. У разі, якщо кредитор уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, або такий спір суд уже вирішив, звернення боржника з позовом про визнання відсутності права вимоги у кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника не є належним способом захисту. Отже, ухвалення судом рішення у справі про стягнення з боржника кредитної заборгованості унеможливлює задоволення в іншій судовій справі позову про визнання договорів факторингу та відступлення прав вимоги, якщо такий позов стосується тих самих правовідносин, тих самих прав вимоги, які вже були предметом дослідження у справі про стягнення з боржника кредитної заборгованості. Подібний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження№ 14-67цс20). Суд виходить з того, що преюдиція може стосуватися виключно встановлення певних обставин та не передбачає обов`язковості правової оцінки таких обставин іншим судом. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від\~13 липня 2020 року у справі № 756/1539/14-ц (провадження № 61-37762св18). Статтею 24 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено відступлення прав за іпотечним договором одночасно з відступленням права вимоги за основним зобов`язанням. Як встановлено судами, 28 листопада 2012 року між ПАТ «СВЕДБАНК», який є правонаступником ВАТ «СВЕДБАНК» та TOB «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» укладений договір факторингу, за якими банк передав\~свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах фактору, укладених з боржниками (зокрема із відповідачем). 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» та ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» укладено договір факторингу. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 договору клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов`язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів. Між TOB «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» та TOB «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» 28 листопада 2012 року укладений нотаріально посвідчений договір про передачу прав\~за іпотечним договором, на підставі якого позивач звернувся до суду із цим позовом. Таким чином, безспірно встановлено, що згідно із зазначеними угодами (договорами) відбулося відступлення на користь ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, зазначеними в реєстрі позичальників та в переліку кредитних договорів, право на вимогу якої належало банку, у тому числі й за кредитним договором № 0308/0608/98-153 від 02 червня 2008 року,\~додатковими угодами до нього та договором іпотеки, які укладені із [PERSON] .. Доводи позивачки про те, що судами не враховано, що у ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» були відсутні права на придбання права вимоги, оскільки останнє не мало генеральної або індивідуальної валютної ліцензії на здійснення валютних операцій також є безпідставними, оскільки ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» внесене 22 вересня 2008 року до Державного реєстру фінансових установ та отримало свідоцтво про реєстрацію фінансової установи. Згідно пункту 1 частини першої\~статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~фінансова установа це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну або декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» є фінансовою установою, яка має право здійснювати без отримання ліцензії та/або дозволів факторингові операції, що відповідає положенням пункту 11\~статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями необхідна при укладенні кредитного договору, проте між ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» та\~TOB «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС»\~був укладений договір факторингу, що не передбачає наявність індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу. Відповідно до частини першої\~статті 192 ЦК України\~гривня є законним платіжним засобом на території України. Згідно із частиною третьою\~статті 533 ЦК України\~використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга\~статті 192 ЦК України). Указаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-79цс14. Доводи позивачки про те,\~15 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] та передано в іпотеку в забезпечення виконання останньою зобов`язань за кредитним договором від 02 червня 2008 року № 0308/0608/98-153,\~є безпідставними, виходячи із наступного. [PERSON] звернулася до суду із позовом до ТОВ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В. А., ЖОВТНЕВИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ КРИВОРІЗЬКОГО МІСЬКОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2016 року скасовано та ухвалено\~нове рішення про відмову у задоволенні позову [PERSON] .. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року\~рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року скасовано, а рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2016 року\~залишено в силі. Вказане свідчить, що вимоги кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку задоволено не було. Щодо посилання позивачки на висновки судової почеркознавчої експертизи\~№ 4290 від 15 грудня 2016 року відповідно до яких підпис від імені [PERSON] в заяві на видачу готівки № 667-2 від 02 червня 2008 року в графі "Підпис отримувача" виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису [PERSON] . Дванадцять підписів від імені [PERSON] в графах "Позичальник" в кредитному договорі № 0308/0608/98-153 від 02 червня 2008 року, виконані не [PERSON] , а особою з наслідуванням справжнього підпису [PERSON] , то ці висновки спростовуються висновками повторної експертизи. Частиною другою статті 103 ЦПК України визначено, що у разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. Статтею 113 ЦПК України передбачено, що якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). Так, за результатами повторної експертизи 12.08.2019 року було надано висновок № 12274-12276/19/32. якою спростовано висновки попередньої експертизи та зазначено, що підписи у кредитному договорі виконані [PERSON] . Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі,\~якщо він підписаний стороною (сторонами). Підпис у\~договорі \~це дія,\~спрямована на\~набуття,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків,\~що підпадає\~під поняття«правочин» (стаття 202 ЦК України), і стверджує про волевиявлення сторони. Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею\~203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа (правова позиція Верховного суду України, висловлена у постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-127цс13). Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Крім того, позивачка виконувала договір, уклала нотаріально посвідчений договір іпотеки, а отже це спростовує її доводи про не укладання кредитного договору. Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Дослідивши наявні у справі докази та надавши їм оцінку, суд виходить із того, що матеріалами справи спростовуються доводи позивачки про те, що вона не підписувала правочин, не знала про наявність кредитного договору та необізнана зі змістом оспорюваного правочину. За таких обставин підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ», треті особи: ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР ПЛЮС», ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СВЕДБАНК» про визнання кредитного, договорів факторингу недійсними відсутні. На підставі вищевикладеного та ст. ст. 11, 16, 203, 215, 236, 575, 585, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: dismissed