Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~02.04.2018 року позивач ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №500340121 від 30.01.2013 року в розмірі 39793,04 грн. та понесені судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем 30.01.2013 року було укладено кредитний договір №500340121. Відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 17041,60 грн. ПАТ «Альфа-Банк» відповідно до умов договору виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів. ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" на підставі відповідних договорів факторингу отримала право вимоги за вказаним договором, в звязку з чим позивач звертається до суду за захистом своїх прав. До судового засідання представник позивача ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" не зявився, в позовній заяві просить в разі неявки представника проводити розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №500340121 від 30.01.2013 року, відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику кредит в розмірі 17041,60 грн., з процентною ставкою 0,1% річних, строком до 01.12.2016 року /а.с.5-6/. Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Альфа-Банк» виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів відповідачу. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ДАТА [PERSON]» був укладений Договір факторингу, за яким ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ДАТА [PERSON]» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до боржника [PERSON] за договором №500340121 від 30.01.2013 року /а.с.14-16/. 10.10.2016 року між ТОВ «ДАТА [PERSON]» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, за яким ТОВ «ДАТА [PERSON]» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до боржника [PERSON] за договором №500340121 від 30.01.2013 року /а.с.18-21/. Відповідач [PERSON] не виконала зобовязання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушила умови кредитного договору, що вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позову, станом на 10.10.2016 року. Так, згідно вказаного розрахунку, заборгованість [PERSON] становить 39793,04 грн., а саме: за кредитом 15125,19 грн., по відсотках 3,92 грн., по комісії 12613,93 грн., по штрафам 12050,00 грн. /а.с.10/. Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом. Оскільки, відповідач не здійснила повернення коштів у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 16, 526, 530, 536, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалася сторона позивача, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають задоволенню у повному обсязі, так як законні та обґрунтовані. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved