Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити юридичний факт належності їй правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу, посвідченого 31 серпня 1994 року державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Лещинською О.І., реєстровий номер 2-3032, що посвідчує її право власності на квартиру [ADDRESS] . А також просить суд встановити юридичний факт належності їй правовстановлюючого документу - договору міни, посвідченого державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Пахомовською Ж.М., реєстровий номер 1-2436, що посвідчує її право власності на квартиру [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що, згідно з договором купівлі-продажу від 31 серпня 1994 року, реєстраційний номер 2-3032, їй належить квартира, що знаходиться в [ADDRESS] . 28 серпня 2021 року вона звернулась до Державного реєстратора прав на нерухоме майно з заявою про проведення державної реєстрації права приватної власності на вищевказану квартиру. Однак, 03 вересня 2021 року їй було відмовлено у вчиненні вищевказаних дій, оскільки при перевірці наданих нею документів з`ясувалось, що в договорі купівлі-продажу від 31 серпня 1994 року, викладеному українською мовою, зазначено її прізвище як « [PERSON] ». Згідно довідки КП "Нікопольське МБТІ", на підставі якої російською мовою відбувалась реєстрація права власності на вищезазначене нерухоме майно, її прізвище вказано " [PERSON] ", що унеможливлює провести державну реєстрацію речового права, оскільки за паспортом серії [NUMBER] її прізвище українською мовою вказано « [PERSON] ». Оскільки, крім вищезазначеної квартири, по праву приватної власності їй належить також квартира [ADDRESS] , після отримання нею відмови Державного реєстратора вона вирішила перевірити правильність оформлення документів на вищезазначену квартиру, так як має намір розпорядитися також і нею. Під час перевірки вона виявила, що при написанні її прізвища в договорі міни від 10 червня 1996 року, реєстровий номер 1-2436, викладеного українською мовою, зазначено прізвище « [PERSON] ». Згідно довідки КП "Нікопольське МЕТІ", на підставі якої російською мовою відбувалась реєстрація права власності на вищезазначене нерухоме майно, її прізвище вказано " [PERSON] ". Раніше вона ніколи не звертала уваги на розбіжність в написанні свого прізвища, до того ж, у неї ніколи не виникали проблеми у зв`язку з таким написанням прізвища в жодних компетентних органах та організаціях. Невідповідність написання прізвища в договорі купівлі-продажу від 31 серпня 1994 року, порівняно з написанням прізвища в її паспорті виявила Державний реєстратор прав на нерухоме майно та рекомендувала звернутись до суду для встановлення факту належності і правовстановлюючого документу. Для внесення виправлень в правовстановлюючі документи на належне майно, вона звернулась з відповідними заявами до Першої та Другої Нікопольських державних нотаріальних контор за місцем оформлення договору купівлі-продажу та договору міни, але їй було відмовлено в цьому, оскільки вносити будь-які зміни в архівні документи заборонено законодавством. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, вона змушена звернутися до суду та встановити факт належності їй даних документів. Заявниця в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягала та просила суд її задовольнити в повному обсязі (а.с.23). Заінтересована особа - державний реєстратор прав на нерухоме майно Кузнецова М.О. виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з`явилась, конверт, який був направлений за адресою її місця перебування, повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.27). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім"ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м.Нікополі Дніпропетровської області, про що свідчить паспорт серії [NUMBER] , виданий Нікопольським МВ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с.18-19). Як вбачається з документів, наданих до матеріалів справи, а саме: довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру від 26 грудня 2019 року; свідоцтва про народження серія [NUMBER] ; свідоцтва про розірвання шлюбу, серія [NUMBER] , прізвище, ім`я та по-батькові заявниці зазначено як « [PERSON] » (а.с.9-10, 18). 28 серпня 2021 року [PERSON] звернулась до Державного реєстратора прав на нерухоме майно з заявою про проведення державної реєстрації права приватної власності на належні їй квартири. Однак, 03 вересня 2021 року їй було відмовлено у вчиненні реєстраційних дій, оскільки при перевірці наданих нею документів з`ясувалося, що в поданих документах маються розбіжності в написані її прізвища (а.с.14-15). Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що розбіжності в написані прізвища заявниці в правовстановлюючих документах є наявними, а саме - її прізвище зазначено як « [PERSON] », хоча, у паспорті, картці фізичної особи-платника податків, свідоцтві про розірвання шлюбу її прізвище значиться як « [PERSON] », суд вважає, що вони є суттєвими, допущені описки є очевидними та перешкоджають заявниці у повному обсязі користуватися своїми майновими та немайновими правами, а тому не викликає сумніву той факт, що правовстановлюючі документи, в дійсності, належать [PERSON] . За таких обставин, заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved