Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору № MKRWRG17010239 від 17.10.2012 року, [PERSON], отримала кредит у сумі 19914,63 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитному розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між нею та банком договір, підтверджується підписом у заяві. У порушення умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 07.02. 2014 рік має заборгованість в сумі 17766,74 гривень, що складається з наступного: 9938,49 гривень - заборгованість за кредитом; 3,70 гривень - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2977,25 - заборгованість по комісії за користування кредитом; 3525,07 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором; штрафи, нараховані відповідно до Умов та правил надання банківських послуг 500 гривень (фіксована частина) 822,23 гривень (процентна ставка). На підставі наведеного просили стягнути з відповідачки, в їхню користь заборгованість за кредитним договором № MKRWRG17010239 від 17.10.2012 року в сумі 17766,74 гривень та судові витрати понесені банком при подачі даної позовної заяви до суду. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" не з'явився, однак їхній представник - Олексик В.В. надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника ПриватБанку. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи, у випадку неявки відповідача. Відповідачка [PERSON], в судове засідання, жодного разу, не з'явилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином рекомендованими листами, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. Про причини неявки суд не повідомляла. Заперечень на позов не подавала. Суд, вивчивши обставини справи, перевіривши їх доказами, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До кредитних відносин застосовуються положення, що регулюють відносини позики. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № MKRWRG17010239 від 17.10. 2012 року, за яким банк надав останній кредит в сумі 19914,64 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, та відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язалася здійснювати погашення заборгованості. З матеріалів справи досліджених у ході судового розгляду, вбачається, що відповідачка взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов договору, не виконувала, внаслідок чого за кредитним договором № MKRWRG17010239 від 17.10.2012 року виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 07.02.2014 рік складає 17766,74 гривень, що складається з наступного: 9938,49 гривень - заборгованість за кредитом; 3,70 гривень - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2977,25 - заборгованість по комісії за користування кредитом; 3525,07 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором; штрафи, нараховані відповідно до Умов та правил надання банківських послуг 500 гривень (фіксована частина) 822,23 гривень (процентна ставка). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом достовірно встановлено, що відповідачкою порушені умови кредитного договору, зокрема нею прострочено свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, порушено графік погашення заборгованості за кредитом, отже, в даному випадку, має місце невиконання зобов'язання відповідачкою, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст. ст. 79, 80 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у зв'язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 243,60 гривень, суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved