Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

12.11.2018 до Шполянського районного суду надійшла позовна заява, в якій позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; органу опіки та піклування Шполянської райдержадміністрації посприяти у подальшому влаштуванню дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] ; стягнути з відповідачів аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відповідно до чинного законодавства на користь фізичних чи юридичних осіб, які в подальшому будуть їх утримувати. Свій позов позивач мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] є дійсно матір'ю та батьком [PERSON] і [PERSON]. На даний час [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS], час від часу з різними співмешканцями. [PERSON] проживає з співмешканкою по [ADDRESS] без реєстрації. [PERSON] та [PERSON] знаходяться в КЗ «Шполянська загальноосвітня санаторна школа Черкаської обласної ради», батьки не забезпечують дітей одягом, взуттям, предметами особистої гігієни, не купляють шкільного приладдя, не цікавляться навчанням і вихованням дітей, не з'являються на виклики до школи, на вихідні та канікули дітей не забирають. [PERSON] зловживає спиртними напоями. Проживає за рахунок одноразових заробітків (по найму). [PERSON] проживає окремо, офіційно також ніде не працює, зароблене по найму витрачають на спиртні напої. Домашнього господарства не ведуть земельну ділянку біля будинку не обробляють. Вихованням дітей не займаються. Рада опіки та піклування просить розглянути питання у судовому порядку про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], та стягнути з них аліменти на утримання дітей. Позивач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність та вказали що позов визнають повністю. Представник служби у справах дітей Шполянської РДА в судове не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав що позовні вимоги підтримує повністю. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 27.11.2018 було відкрито провадження по справі. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] народився [INFO], актовий запис № 19, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 07.09.2005, виданим виконавчим комітетом Васильківської сільської ради Шполянського району Черкаської області (а.с.47). [PERSON] народилась [INFO], актовий запис № 14, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.07.2004, виданим Плетеноташлицькою сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області (а.с.46). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Васильківської сільської ради про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], затвердженого рішенням виконавчого комітету Васильківської сільської ради від 30.10.2018 №43 - Радою опіки та піклування Васильківської сільської ради встановлено, що [PERSON] є дійсно матір'ю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] та [PERSON] дійсно є їх батьком. На даний час [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], час від часу з різними співмешканцями. [PERSON] проживає з співмешканкою по [ADDRESS] без реєстрації. [PERSON] та [PERSON] знаходяться в КЗ «Шполянська загальноосвітня санаторна школа Черкаської обласної ради», батьки не забезпечують дітей одягом, взуттям, предметами особистої гігієни, не купляють шкільного приладдя, не цікавляться навчанням і вихованням дітей, не з'являються на виклики до школи ніхто з батьків не з'являється, на вихідні та канікули дітей не забирають. [PERSON] зловживає спиртними напоями. Проживає за рахунок одноразових заробітків (по найму). [PERSON] проживає окремо, офіційно також ніде не працює, зароблене по найму витрачають на спиртні напої. Домашнього господарства не ведуть, земельну ділянку біля будинку не обробляють. Вихованням дітей не займаються. [PERSON] та [PERSON] свої батьківські обов'язки по вихованню, утриманню своїх неповнолітніх дітей, згідно ст. 155 та ст. 180 Сімейного Кодексу України не виконують, ухиляється від них. Профілактична робота, яка проводилась з [PERSON] та [PERSON] бажаних результатів не дала. Подальше таке виховання дітей несе загрозу їх здоров'ю та життю. Рада опіки та піклування просить розглянути питання у судовому порядку про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] та стягнути з них аліменти на утримання дітей (а.с. 7-9). Згідно з довідкою Васильківської сільської ради Шполянського району Черкаської області від 09.11.2018 про вжиття мір про виправлення становища в сім'ї [PERSON] та сім'ї [PERSON] щодо виховання та догляду неповнолітніх дітей, діти [PERSON] та сім'ї [PERSON] фактично забуті батьками. Адже вони навчаються в школі-інтернаті з першого класу. Батьки не приділяють їм ніякої уваги, ніяко, догляду і виховання. Дитячого одягу, взуття, особистих речей, канцелярського приладдя, учнівських зошитів, речей особистої гігієни дітям зовсім не купляють. На вихідні чи на шкільні канікули дітей батьки не забирають. Це може забрати їх старша сестра Лілія. Діти якщо і забрані який раз батьками, в школу не повертаються. Це треба зробити класному керівнику, поїхати і забрати дітей з дому. Дома діти перебували на літніх канікулах і ходили від батька до матері і навпаки, недоглянуті, голодні, замурзані. Весь день десь блукають у пошуках їжі. Обоє батьків не працевлаштовані, живуть за рахунок тимчасових підробітків, одержані кошти витрачають переважно на алкоголь, своє існування. Особистого підсобного господарства не ведуть і земельну ділянку не обробляють. Відсутній запас продуктів харчування. Дана сім'я постійно перебуває під контролем виконавчого комітету через те, що батьки не займаються вихованням дітей, не забезпечують нормального догляду, тепла, харчування, санітарно-гігієнічних умов їх проживання. Батьки схильні до вживання алкогольних напоїв. Батьки на зауваження не реагують, хоч кожного разу обіцяють покращити становище, але це лише на словах, а насправді ситуація погіршується (а.с. 10). Відповідно до характеристики, виданої виконкомом Васильківської сільської ради на [PERSON] [INFO], [PERSON] за час проживання в [ADDRESS] проявив себе з негативної сторони. Зловживає спиртними напоями, на зауваження не реагує. Вихованням і доглядом дітей не займається. Поводиться з дітьми грубо (а.с. 16). Згідно з характеристикою, виданою виконкомом Васильківської сільської ради на [PERSON], [INFO], [PERSON] за час проживання в [ADDRESS] проявила себе з негативної сторони. Зловживає спиртними напоями, на зауваження не реагує. Вихованням і доглядом дітей не займається. Веде аморальний спосіб життя (а.с. 17). Відповідно до повідомлення Комісії в справах дітей при виконкомі Васильківської сільської ради, 19.01.2017, 01.10.2018, 23.01.2018 [PERSON] попереджалась про неналежне виховання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Комісія в справах дітей разом з тим попередила про те, що якщо не відбудуться зміни відношення до дитини в кращу сторону, буде підніматися клопотання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей (а.с. 17-19). Відповідно до повідомлення Комісії в справах дітей при виконкомі Васильківської сільської ради, 17.01.2017, 18.07.2017, 01.10.2018 [PERSON] попереджався про неналежне виховання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Комісія в справах дітей разом з тим попередила про те, що якщо не відбудуться зміни відношення до дитини в кращу сторону, буде підніматися клопотання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей (а.с. 20-23). Згідно з характеристикою учня 6 класу КЗ «Шполянської загальноосвітньої санаторної школи» [PERSON], [PERSON] навчається в даній школі шостий рік. Програмовий матеріал засвоїв на середньому і достатньому рівнях. Словниковий запас бідний, побутовий. Темп і техніка читання в межах норми, прочитане не розуміє. Навчальний матеріал сприймає на слух. Навчився спис з друкованого тексту. При копіюванні письма під диктант допускає помилки в словах, пропускає літери, замінює іншими словами в реченні, зливає в одне та ін. Записи в зошиті робить з відхиленням каліграфічних норм. Лівша. Математичні дії виконує в межах програми, таблицю множення і ділення не знає, але вміє нею користуватись. Любить малювати, конструювати, займається художньою працею. Спостережливий. В класному колективі намагається стати лідером. Невдачі переживає по різному може стосунки з однокласниками виясняти за допомоги бійки. Хлопчик дружній, добрий, працьовитий (а.с. 25). Згідно з поясненнями [PERSON] [PERSON] має неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], діти перебувають у Шполянській школі -інтернаті. Додому мати дітей не забирає ні на вихідні ні на канікули. З початку навчального року дітей дома не було. На літніх канікулах ці діти в основному перебували у батька [PERSON]. Мати [PERSON] постійно зловживає спиртними напоями, догляду дітей не приділяє ніякої уваги. Цілими днями може не бути вдома, їсти дітям не готує. Діти можуть блукати в пошуках їжі, не доглянуті, брудні (а.с. 26). Відповідно до пояснень [PERSON] [PERSON] проживає разом із співжителькою [PERSON] по [ADDRESS] . Тут на літніх канікулах цього року певний час перебували неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON]. З його слів діти перебувають у Шполянській школі-інтернаті. Додому мати дітей не забирає ні на вихідні ні на канікули. З початку навчального року дітей дома не було. На літніх канікулах ці діти в основному перебували у батька [PERSON]. Батько зловживає спиртними напоями, догляду дітей не приділяє ніякої уваги. Цілими днями дітей може не бути вдома. їсти дітям готують несистематично. Діти можуть блукати в пошуках їжі, не доглянуті, брудні (а.с. 27). Згідно з актами обстеження умов проживання від 21.09.2018, 20.03.2018, 30.01.2017, 09.11.2017, 05.10.2016, 26.08.2016, 25.08.2015 комісією на підставі доручення органу опіки і піклування проведено обстеження умов проживання дітей в сім'ї [PERSON], в ході якого було виявлено наступне. Сім'я [PERSON] складається: син - [PERSON], син - [PERSON], дочка - [PERSON], учениця БРЦПО в Черкаській області, дочка - [PERSON], учениця Шполянської санаторної школи, син - [PERSON], учень Шполянської санаторної школи. Житловий будинок глиняний складається з 2 кімнат, 30 кв.м. Сім'я проживає за адресою: [ADDRESS]. Умови проживання: в будинку пічне опалення, без зручностей, санітарний стан задовільний. Є необхідні продукти харчування. Для виховання та розвитку дітей не створені ніякі умови. Дітей на вихідні та канікули батьки додому не забирають. Одягом, взуттям, особистими речами, шкільним приладдям, зошитами в школі-інтернаті дітей не забезпечують. На час обстежень [PERSON] дома не перебувала, на навчання вона також не з'являється. Син [PERSON] 2001 року також дома не проживає. Мати [PERSON] не знає де знаходиться дочка. Батько [PERSON] проживає за адресою [INFO], в іншій сім'ї. Батьки не переймаються тією проблемою де знаходяться їх діти. Висновок: [PERSON] та [PERSON] необхідно приділяти увагу догляду і вихованню дітей, забезпечити відвідування дітей в школі та в професійному центрі, придбати одяг та особисті речі (а.с. 28-35). Відповідно до пояснювальної записки [PERSON], класного керівника [PERSON], батьки учениці з початку навчального року не цікавились навчальними досягненнями, поведінкою, участю дитини в суспільно-корисній діяльності. Не забезпечують її шкільним приладдям. На вихідні додому не забирають (а.с. 37). Відповідно до пояснювальної записки [PERSON], класного керівника [PERSON], батьки дитини протягом двох років її не відвідували і не цікавились її життям. З батьками зв'язку немає. Класний керівник неодноразово приїжджав до батьків додому, де бачив батька в стані алкогольного сп'яніння та жахливі умови проживання (а.с. 38). Згідно з довідкою №200, виданої ЦРЛ братів М.С. та О.С. Коломійченків [PERSON] на диспансерному обліку у лікаря-нарколога не перебуває і за медичною довідкою не зверталася (а.с. 39). Відповідно до довідки №229, виданої ЦРЛ братів М.С. та О.С. Коломійченків [PERSON] на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває і за медичною довідкою не зверталася (а.с. 40). Згідно з довідкою №199, виданої ЦРЛ братів М.С. та О.С. Коломійченків [PERSON] на диспансерному обліку у лікаря-нарколога не перебуває і за медичною довідкою не звертався (а.с. 41). Відповідно до довідки №228, виданої ЦРЛ братів М.С. та О.С. Коломійченків [PERSON] на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває і за медичною довідкою не звертався (а.с. 42). Таким чином, суд приходить до висновку, що наведені вище фактичні дані свідчать про безпричинне, свідоме ухилення відповідачів від виконання їхніх обов'язків по вихованню дітей, що є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України правовою підставою позбавлення батьківських прав матері, батька є ухилення їх від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.п.15, 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Савіни проти України» від 18.12.2008 (заява №39948/06) право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла, п. 87). Визначаючи, чи було конкретне втручання "необхідним у демократичному суспільстві", суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8 (див., наприклад, справи "Кутцнер проти Німеччини", N 46544/99, п. 65, ЄСПЛ 2002-I, та "Зоммерфельд проти Німеччини", [GC], N 31871/96, п. 66, ЄС/7/72003-VIII). Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу "Ньяоре проти Франції", N 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу "Скоццарі та Дж'юнта проти Італії" [GC], NN 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII). Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, справу "Хазе проти Німеччини", N 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004-III (витяги)). Можливо, потрібно буде з'ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я (див. справи "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", N 23848/04, п. 72, від 26 жовтня 2006 року; і "Гавелка та інші проти Чеської Республіки", N 23499/06, N 57, від 21 червня 2007 року). З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків (див., наприклад, справу "К. А. проти Фінляндії", N 27751 /95, п. 92, ЄСПЛ 2003-I). Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (див., наприклад, справу "Мозер проти Австрії", N 12643/02, п. 68, від 21 вересня 2006 року; згадані вище рішення у справі "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", пп. 73 - 76, та у справі Гавелка та інші, п. 61). Крім того, оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз'єднання сім'ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки), і чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (див., mutatis mutandis, ухвали у справах: "Шульц проти Польщі", N 50510/99, від 8 січня 2002 року; "Реммо і Узункая проти Німеччини", N 5496/04, від 20 березня 2007 року; та "Полашек проти Чеської Республіки", N 31885/05, від 8 січня 2007 року). Суд також повинен врахувати, чи самим дітям було надано можливість висловити свою думку, коли цього вимагали обставини (див., наприклад, згадані вище рішення у справах Гавелка та інші, п. 62, і Хазе, п. 97). Згідно з наданими доказами та поясненнями позивача суд приходить до висновку, що відповідачі дійсно ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а тому суд вважає, що відповідачі свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками і не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дітей, не піклуються про стан їх здоров'я, хоча б мали це робити, тобто по своїй вині ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Протягом усього часу розгляду справи по суті позивач не змінив підставу або предмет позову, не збільшив або не зменшив розмір позовних вимог, відповідачі відзив не надали, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Таким чином, з метою захисту прав і інтересів неповнолітніх дітей, суд вважає, що позбавлення відповідачів батьківських прав буде вчинене в інтересах [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів », за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно з ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком з 6 до 18 років з 01.01.2019 становить - 2027 грн. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Враховуючи те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не надали доказів щодо їх непрацездатності, наявності інших утриманців, а тому суд задовольняє позов і стягує з відповідачів [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 12.11.2018, до повноліття старшої дитини [PERSON], [INFO], тобто до [INFO] щомісячно. З урахуванням обставин справи суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дитини. Згідно з ч.1 ст.190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачів за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України. Що стосується позовної вимоги про сприяння органу опіки та піклування Шполянської райдержадміністрації у подальшому влаштуванню дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], суд зазначає, що не в праві підміняти функції інших органів державної влади, а тому підстав для задоволення даних вимог немає і в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити. Заходи забезпечення позову не застосовувались. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з кожного відповідачів судовий збір в розмірі 1536,8 на користь держави. На підставі ст. 60 ЦК України, п.2 ч.1 ст. 164, ст. ст. 165, 166, 180-182, 191 СК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,

Outcome: approved