Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

В обгрунтування позову позивач посилається на наступне. Позивач являється сином для відповідача, але проживає з матір'ю [PERSON] Рішеннями Дубенського міськрайонного суду від 06.10.2010 року та 12.09.2014 року у справах за №2-1189/2010 та 559/2655/14-ц на утримання позивача стягувались аліменти з відповідача. З 01 вересня 2012 року по 30 червня 2015 року позивач навчався у Мирогощанському аграрному коледжі (далі - МАК) 1 рівня акредитації, пройшовши курси денної форми навчання. Рішенням Дубенського міськpaйонного суду Рівненської області від 12 вересня 2014 року з [PERSON] на користь мами позивача, [PERSON] стягувались аліменти на утримання позивача, в твердій грошовій сумі, в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 13 серпня 2014 року, і до закінчення ним навчання. Після того як позивач закінчив навчання у МАК, то [PERSON] перестав сплачувати аліменти на його утримання. У зв'язку з тим, що відповідач несвоєчасно сплачував аліменти, виникла заборгованість, що підтверджується довідкою, виданою відділом ДВС Дубенського міськрайонного управління юстиції від 05.10.2015 року. 01.09.2015 року позивач продовжив здобувати вищу освіту, приступивши для навчання за напрямом "Процеси, машини та обладнання агропромислового виробництва» механіко-технологічного факультету Національного університету біоресурсів та природокористування", що підтверджується довідкою №224 від 02.09.2015 року. Згідно цієї довідки навчання є денної форми, скороченого терміну із навчальною програмою, що передбачена до 20 червня 2018 року. На час навчання з 01.09.2015 року позивач змушений тимчасово поживати у гуртожитку Університету біоресурсів та природокористування та сплачувати за гуртожиток. За проживання у гуртожитку позивачу потрібно сплачувати значні для нього кошти в сумі 3562 грн. Мама позивача, на повному утриманні якої він продовжує перебувати, продовжує працювати, але в зв'язку із тим, що вона утримує ще й іншу дитину, рівень цін на одяг та продукти харчування зріс, обсяги побутових витрат теж, проживання позивача у м.Києві, де проживання значно дорожче ніж у Рівненській області потребує значних додаткових витрат. Через це позивач має досить скрутне матеріальне становище, що не дає йому змоги в повному обсязі задоволити свої матеріальні потреби. Обов'язок утримання дитини, що продовжує навчання лежить на батьках. Положення статті 192 СК України дозволяють розмір аліментів, визначений за рішенням суду збільшити за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, та в інших випадках. Позивач зазначає, що в його випадку факт вимушеного проживання у гуртожитку, в м.Києві, а також збільшенння сум поточних, заздалегідь прогнозованих витрат змінив його із мамою сімейний стан, а та обставина, що за проживання у гуртожитку слід систематично сплачувати значні для нього кошти значно погіршує цей стан. Згідно з вимогами статті 199 СК України якщо повнолітні дочка чи син продовжують і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на зверненння з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з вимогами статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком, та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи те, що ні позивач, а ні його мама, з урахуванням всіх видів доходів, які вони мають, не можуть в повній мірі забезпечити навчання, проживання та харчування позивача, тому позивач потребує допомоги ще й від батька аж до 23 років тож бо до закінчення позивачем навчання, датою закінчення навчання у якому є 20.06.2018 року. На думку позивача, те що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, має відповідний рівень освіти і практичних навичок та досвід для роботи, у власності має транспортний засіб 2007 року випуску, що підтверджується довідкою з відділення УДАІ від 24.09.2014 року, дає підстави вважати, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу. Крім того згідно ст.185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо.) Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До особливих обставин, які стались у позивача в зв'язку із розвитком здібностей до навчання та вступу до вищого навчального закладу, позивач відносить обов'язок сплати коштів за проживання у гуртожитку, який позивач має намір покласти в судовому порядку на відповідача відповідно до ст.185 СК України. Відповідно до положень Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 29.02.1991 р. № 789-ХІІ дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Згідно роз'яснень зазначених у постанові Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3 встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу і своїх повнолітніх дочку, сина. Стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття з підстав передбачених статтями 198, 199 СК України здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. До участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами, можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнаних, або передбачуваних витрат, тобто такі як уданому випадку на проживання у гуртожитку в сумі 3562 грн., які необхідно визначити лише у твердій грошовій сумі. При одночасном розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батька можливості надавати таку допомогу. Позивач зазначає, що з травня 2015 року відповідач не піклується про нього, помилково вважаючи, що вже виконав свій обов'язок про утримання дитини і тому ніякої допомоги не надає, участі у вихованні не приймає. З огляду на викладене, позивач просить - стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, тобто на користь відповідача в розмірі 1500 гривень у місяць до закінчення навчання, а також стягнути аліменти на додаткові витрати, тобто на проживання у гуртожитку в розмірі 3562 гривні одноразово. В судовому засіданні представник позивача, адвокат [PERSON] підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позову не визнав. Пояснив. що з нього уже стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина, тобто позивача, але на користь матері позивача, [PERSON] у вересні 2014 року у розмірі 700 гривень на місяць. Ці аліменти в такому розмірі ним сплачені до кінця 2015 року. Заборгованітсть трохи є бо зараз відповідач має проблеми з роботою, характер якої у нього сезоний, оскільки він займається ремонтами квартир. Але заборгованість він погашає. Сплачувати аліменти в більшому розмірі він не має фізичної змоги, бо працює сезонно, має ще одного сина, за якого теж змушений сплачувати за начання. Копія свідоцтва про народження вказує на те, що батьком [PERSON], [INFO], записаний [PERSON]. (а.с.12.) За рішенням Дубенського міськрайонного суду від 12.09.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, повнолітнього сина [PERSON],[INFO] в розмірі 700 гривень на місяць, починаючи з 13.08.2014 року і до припинення навчання. (а.с.5.) Згідно витягу з електронної бази реєстрації транспортних засобів, за [PERSON] зареєстрований автомобіль автомобіль "Рено Кенго", 2007 року випуску. (а.с.14.) Згідно довідки Національного університету біоресурсів та природокористування [PERSON] дійсно проживає в гуртожитку цього закладу з 01.09.2015 по 31.07.2016 року. (а.с.15.) Відповідно до довідки відділу державної виконавчої служби Дубенського міськрайонного управління юстиції від 05.10.2015 року, на виконанні відділу знаходиться виконавчий лист №559/2655 від 25.09.2014 року, виданий Дубенським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 13 серпня 2014 року і до припинення ним навчання. Стяном на 01.10.2015 року заборгованість по аліментах становила 1224,03 грн. (а.с.17.) Згідно довідки "Механіко-технологічного факультету" Національного університету біоресурсів і природокористування від 02.09.2015 року №225, [PERSON] є студентом 1 курсу скороченого терміну денної форми навчання. (а.с.17.) Копія квитанції вказує на те, що [PERSON] 25.08.2015 року оплачено за проживання в гуртожитку 3212 грн. (а.с.22.) Копія іншої квитанції вказує на те, що [PERSON] 01.12.2015 року доплачено за проживанян в гуртожитку ще 343 грн. (а.с.21.) Копія договору про підготовку фахівця на умовах повного відшкодування витрат за навчання, укладеного 17.07.2012 року, між Національним університетом водного господарства та природокористування і [PERSON] вказує на те, що [PERSON] повинен оплачувати навчання свого сина [PERSON], [INFO] до 4 курсу включно, тобто до 30.06.2016. (а.с.30,31.) Довідка відділу державної виконавчої служби Дубенського міськрайонного управління юстиції від 05.02.2016 року, вказує на те, що згідно виконавчого листа №559/2655 від 25.09.2014 року, [PERSON] має сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно. Заборгованість по аліментах станом на 01.02.2016 року становила 1 місяць на суму 700 гривень. Аліменти боржником сплачуються в міру можливості: 25.06.2015 року сплачено 2096 грн., 29.12.2015 року сплачено 2116 грн, 05.02.2016 року - 1298 грн. (а.с.32.) Вислухавши пояснення сторін, ознайомившись з докуметми справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач, будучи повнолітнім, продовжує навчатись та фактично отримує аліменти на своє утримання з батька згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 12 вересня 2014 року в розмірі 700 гривень на місяць. В цьому позові ставить питання про збільшення розміру аліментів з 700 гривень до 1500 гривень. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або задомовленістю сторін між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за ріщенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеірального або сімейного стіну, погіршення або поліпшення з здоров'я когось з них. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка чи син продовжують і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На думку суду потрібно брати до уваги відразу дві ці норми. Ст. 199 СК України передбачає, що аліменти на повнолітнього сина чи дочку стягуються за тієї умови, якщо батьки можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач вже надає таку допомогу на рівні 700 гривень на місяць. Такий рівень допомоги на думку суду на даний час є максимальним, оскільки відповідач надає матеріальну допомогу ще іншому повнолітньому сину, який теж продовдує навчання і надавати більшу матеріальну допомогу у відповідача немає можливості. Крім того позивач просить стягнути також з відповідача як додаткові витрати на дитину 3562 грн., тобто витрати по оплаті гуртожитку. Згідно ст.185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо.) Як вбачається з цієї норми такі додаткові витрати повинні нести обоє з батьків, як той, з кого стягнені аліменти, так і той, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана. Позивач же пропонує стягнути всі додаткові витрати з одного з батьків. Крім того на думку суду поступлення до вищого навчального закладу позивачем не можна віднести до особливих обставин, в трактування цієї норми як витрати пов'язані з розвитком здібностей дитини. Ця обставина, тобто поступлення до навчального закладу і продовження навчання після досягнення повноліття вже врахована і є умовою стягнення аліментів на повнолітню дитину після досягненння нею 18 років, тож враховувати її ще раз на думку суду є неправильним. З огляду на це і в цій частині слід відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed