Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння [ADDRESS] належало на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 05 липня 1989 року виконкомом Коломийської районної ради відповідно до рішення № 155 від 13 липня 1988 року. [INFO] [PERSON] померла, залишивши заповіт, посвідчений 09 серпня 1995 року секретарем Остапківської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 10, яким усе належне їй майно заповіла [PERSON] , який спадщину не прийняв та [INFO] помер. Вказує, що будучи спадкоємцем п"ятої черги на майно [PERSON] , так як спадкоємців попередніх черг немає, прийняв спадщину після її смерті, однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, оскільки до жодної з черг спадкоємців не належить. Просить суд встановити факт родинних зв`язків із [PERSON] та визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди в [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача, Остапківської сільської ради Коломийського району в судове засідання також не з"явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Згідност. 392 ЦК Українивласник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 05 липня 1989 року виконкомом Коломийської районної ради відповідно до рішення № 155 від 13 липня 1988 року (а.с.15). Наведене також стверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 64821 від 04 вересня 2019 року (а.с.21). [INFO] [PERSON] померла, про що 28 березня 1995 року складено відповідний актовий запис за № 4 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Померла залишила заповіт, посвідчений 09 серпня 1995 року секретарем Остапківської сільської ради за реєстровим № 10, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] , що стверджується довідкою Остапківської сільської ради Коломийського району за № 182/02-24/005 від 31 жовтня 2019 року (а.с.19). Однак, [PERSON] у визначений законом строк із заявою до нотаріуса не звернувся, а тому вважається таким, що спадщину за заповітом не прийняв. [INFO] [PERSON] помер, про що 15 лютого 1999 року складено актовий запис за № 79 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищевказане будинковолодіння. Будучи спадкоємцем п"ятої черги за законом, позивач з метою оформлення спадщини звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак оформити спадкові права не взмозі у зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини існували дві черги спадкоємців за законом, згідно яких до жодної з них позивач не відноситься (а.с. 50). Викладені позивачем пояснення вказують, що у 1913 році [PERSON] одружився із [PERSON] і в шлюбі у них народилось двоє дітей : [INFO] [PERSON] , дідо позивача та [INFO] - [PERSON] , його молодша сестра, що також підтверджується Витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження за № 00025170757 від 10 січня 2020 року (а.с.10). Із тексту позовної заяви видно, що [PERSON] у 1945 році зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на " [PERSON] ", однак свідоцтво про шлюб не збереглося, проте дана обставина частково підтверджується випискою із Книги першої "Реабілітовані історією" по Івано-Франківській області, де на сторінці 739 наявний запис про репресовану [PERSON] , 1924 р.н. жительку с. Остапківці Коломийського району, яка 22 листопада 1945 року була арештована за звинуваченням у членстві ОУН і 08 червня 1946 року засуджена до десяти років позбавлення волі та трьох років пораження в правах із конфіскацією майна (а.с.23-25). 07 вересня 1955 року, будучи на засланні у Магаданській області, Російської Федерації, [PERSON] одружилася із [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 1235 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружині залишено прізвище " [PERSON] " (а.с.13). Повернувшись у с. Остапківці Коломийського району після відбуття покарання, [PERSON] зареєструвалась у будинку своєї матері, [PERSON] , однак вже під прізвищем " [PERSON] ". Наведене підтверджується довідкою Остапківської сільської ради № 11 від 14 січня 2020 року (а.с.20). [INFO] народилась мати позивача, [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 29, що стверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану, де батьками зазначені : [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). 02 лютого 1975 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , в шлюбі [INFO] народилась дитина, [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 п. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин має юридичне значення для позивача, так як дозволить належним чином оформити спадкові права. Згідно даних технічного паспорта на будинок садибного типу в [ADDRESS] від 19 вересня 2019 року загальна площа його складає 53, 4 кв.м., житлова 24, 6 кв.м. Згідно звіту про оцінку майна, складеного 20 грудня 2019 року, ринкова вартість будинковолодіння становить 92 986, 00 грн. Виходячи з того, що позивач є спадкоємцем за законом на спадкове майно, що належало спадкодавцю у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, однак, він не в змозі оформити спадкові права через те, що неможливо встановити родинні зв"язки із спадкодавцем та чергу спадкоємців, до якої відноситься позивач, відповідач як орган влади на місці, якому відомі всі дійсні обставини походження позивача, не заперечує проти заявлених вимог, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на будинковолодіння шляхом задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 315, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України,

Outcome: approved