Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Комунального закладу "Театрально-видовищний заклад культури "Київська мала опера" на користь [PERSON] суму індексації заборгованості по заробітній платі в розмірі 1482 грн. 39 коп. В обґрунтуванні позову зазначено, що згідно з рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року з Комунального закладу "Театрально-видовищний заклад культури "Київська мала опера" на користь [PERSON] суму індексації заборгованості по заробітній платі в розмірі 7587 грн. 50 коп., за період з червня 2015 року по липень 2016 року станом на 27.07.2016 року. Данна заборгованість була стягнута згідно розрахунку заборгованості за період з червня 2015 року по липень 2016 року станом на 27.07.2016 року. Данна сума була переведена на рахунок позивача 31.10.2017 року. Станом на 31.10.2017 року сума індексації по заробітній платі відповідача становить 9069,89 грн. Таким чином, сплачена 31.10.2017 року суми індексації з боку відповідача менше реальної заборгованості станом на 31.10.2017 року на 1482,39 грн. До початку судового зсідання позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача по справі проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв'язку з чим відповідно до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків. Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, які він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 липня 2015 року (справа №753/5221/15-ц) з Комунального закладу "Театрально-видовищний заклад культури "Київська мала опера" на користь [PERSON] було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з урахуванням індексу інфляції станом на 07 червня 2015 року в сумі 105235 грн. 75 коп., зазначене рішення набрало законної сили згідно з ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 грудня 2015 року, проте рішення суду було виконане відповідачем лише 27.07.2016 року. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року з Комунального закладу "Театрально-видовищний заклад культури "Київська мала опера" на користь [PERSON] суму індексації заборгованості по заробітній платі в розмірі 7587 грн. 50 коп., за період з червня 2015 року по липень 2016 року станом на 27.07.2016 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст.115 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам не рідше двох разів на місяць. Дана заборгованість була сплачена позивачу тільки 31.10.2017 року, що підтверджується випискою (а.с.7-8). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку станом на 31.10.2017 року сума індексації по заробітній платі відповідача становить 9069,89 грн. Правомірність застосування індексації заробітної плати передбачено ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України «Про оплату праці», із змісту яких слідує, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМ України від 17.07.2003 р. №1078). Згідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу(особи). Листом ВССУ №708/0/4-13 від 7.05.2013 року роз'яснено, що індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою і, у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до чч. 1, 5,6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За встановлених обставин, суд вважає встановленим факт порушення відповідачем термінів виплати доходів (заробітної плати) позивачу, враховуючи Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв"язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року №1427, Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року, який набрав чинності з 01.01.2001 року, та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 "Про затвердження порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв"язку з порушенням термінів їх виплати". Отже, сума компенсації втрати частини грошових доходів, у зв"язку з порушенням термінів їх виплати враховуючи індекс інфляції за вказаний період з серпня 2016 року по 31.10.2017 року становить 1482 грн. 39 коп., при цьому відповідачем не надано заперечень щодо арифметичного розрахунку цієї суми. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає 640 гривень 00 копійок судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved