Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Державної акціонерної компанії "Укрресурси" про стягнення компенсації за дні невикористаних додаткових відпусток та просив суд стягнути з Державної акціонерної компанії "Укрресурси" на його користь компенсацію за дні щорічних додаткових відпусток за період з 01.03.2002 р. по 08.05.2012 р. та середньомісячний заробіток за затримку повного розрахунку при звільненні за період з 10.06.2014 р. по 09.09.2014 р. в загальній сумі 82815,00 гривень. В судове засідання позивач не зявився проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність а також подав заяву про збільшення позовних вимог, у відповідності до яких просив суд стягнути з Державної акціонерної компанії "Укрресурси" на його користь компенсацію за дні щорічних додаткових відпусток за період з 01.03.2002 р. по 08.05.2012 р. та середньомісячний заробіток за затримку повного розрахунку при звільненні за період з 10.06.2014 р. по 22.10.2014 р. в загальній сумі 96315,00 гривень. Також не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у його відсутність на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2014 року у справі № 127/8032/14-ц задоволено частково позов [PERSON] та стягнуто з Державної акціонерної компанії "Укрресурси" на його користь компенсацію за невикористану відпуску за період з 01.03.2002 року до 18.05.2011 року у розмірі 19295 грн. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, позивач не ставив вимог щодо додаткових днів щорічних відпусток, що йому належать та 01.03.2002 р. надавались. Зокрема за сумісництво посади головного бухгалтера оплачувалось 50 % до посадового окладу і надавалось 12 додаткових оплачуваних днів до щорічної відпустки згідно вимог чинного законодавства. За період з 01.03.2002 р по 08.05.2012 р. до компенсації підлягає додатково в кількості 122 дні. Крім того, як учаснику бойових дій, ветерану війни, інваліду другої групи, за ненормований робочій день позивачу надавалось 6 днів щорічних оплачуваних відпусток. Так, за період з 01.03.2002 по 08.05.2012 р. компенсація підлягає за 61 день. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до п.2 "Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" затвердженого Кабінетом Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року, судом встановлено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.Також, згідно п.4 даного порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути компенсацію за дні щорічних додаткових відпусток за період з 01.03.2002 р. по 08.05.2012 р. та середньомісячний заробіток за затримку повного розрахунку при звільненні за період з 10.06.2014 р. по 22.10.2014 р. в загальній сумі 96315,00 гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути - 2512 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved