Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

11 березня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ДП "Нововолинський ремонтно-механічний завод" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Вимоги обґрунтовує тим, що 01 липня 1988 року її прийнято на роботу на посаду бухгалтера в ДП "Нововолинський ремонтно-механічний завод". 28 серпня 2014 року її було звільнено з роботи у зв'язку з виходом на пенсію. На день звільнення з роботи ДП "Нововолинський ремонтно-механічний завод" не виплатило їй всі суми, належні для виплати при звільненні. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 22 лютого 2013 року з відповідача на її користь було стягнуто 6684,43 грн. нарахованої але не виплаченої вихідної допомоги при звільненні. Дану допомогу, підприємством відповідачем було виплачено лише 26 лютого 2014 року. Таким чином, сума середнього заробітку, який відповідач зобов'язаний сплатити на її користь за час затримки розрахунку складає 42884,10 грн. Просить стягнути з ДП "Нововолинський ремонтно-механічний завод" на її користь 42884,10 грн. - середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 серпня 2012 року по 25 лютого 2014 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з наведених в позові підстав, просила позов задоволити. Представник відповідача Бабичук С.В. в судовому засіданні позов не визнав. Вважає, що позов пред'явлено з порушенням строків позовної давності, яка встановлена строком у 3 місяці. Крім того, Зазначив, що вини власника у несвоєчасному розрахунку немає, оскільки у зв'язку з численними судовими справами, було відкрито виконавчі провадження, на підставі яких було накладено арешт на рахунки підприємства і тому, підприємство не мало змоги вчасно провести розрахунок. Просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши наявні письмові докази, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення. З ст. 116 КЗпП України вбачається, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З дослідженої в судовому засіданні копії трудової книжки [PERSON] (а.с. 4) вбачається, що [PERSON] працювала на підприємстві «Нововолинський РМЗ» з 01 липня 1988 року по 28 серпня 2012 року. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 22 лютого 2013 року (а.с. 5) присуджено до стягнення з ДП «Нововолинський ремонтно-механічний завод» на користь [PERSON] 6684,43 грн. вихідної допомоги при звільненні. З довідки ДП «Нововолинський ремонтно-механічний завод» № 14/076 від 26.02.2014 року (а.с. 6) вбачається, що заборгованість підприємства по вихідній допомозі [PERSON] в розмірі 3684,43 грн. станом на 26 лютого 2014 року виплачена в повному обсязі. З довідки ДП «Нововолинський ремонтно-механічний завод» № 14/075 від 26 лютого 2014 року (а.с. 7) вбачається, що середньоденна заробітна плата [PERSON] становила 113,45 грн. Період затримки розрахунку розраховано з 29 серпня 2012 року по 25 лютого 2014 року, середньоденний заробіток становить 113,45 грн. (а.с. 7), а саме: 378 робочих днів х 113,45 грн., тому до стягнення з відповідача на користь позивача належить 42884,10 грн. середнього заробітку на час затримання розрахунку. При прийнятті рішення, твердження представника відповідача про порушення позивачем строків звернення до суду з трудовим спором, суд до уваги не приймає, оскільки заборгованість підприємством було погашено 26 лютого 2014 року, а позов позивачем пред'явлено 11 березня 2014 року, тобто у встановлений Законом тримісячний строк. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також до стягнення з відповідача ДП «Нововолинський ремонтно-механічний завод» в дохід держави підлягають судові витрати: 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved