Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, в розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно до закінчення навчання чи до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку та стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на сина в розмірі 8300 грн. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох синів. З серпня 2019 року відповідач припинив сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в зв`язку з досягненням ним повноліття. Старший син навчається у вищому навчальному закладі, навчання платне, стипендії не отримує. 1 серпня 2019 року за навчання сплачено грошові кошти в розмірі 8300 грн. Відповідач іншим особам аліменти не сплачує, жодних осіб на утриманні не має, працездатний та має можливість брати участь у розвитку та вихованні спільних дітей. Ухвалою суду від 6 травня 2020 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. 27 травня 2020 року суд отримав відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволнггі позову повністю. Зазначає, що лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог позивача. Позивач є засновником та власником громадської організації "Центр краси та стилю [PERSON] ", а їхній син [PERSON] працевлаштований у даній організації та отримує заробітну плату. Він інших доходів, окрім пенсії, не має. Крім того, він приймає активну участь у житті своїх дітей, щодня з ними спілкується та по можливості займається їх вихованням, за необхідності допомагає матеріально. Вважає, що позивач не надала суду доказів реальної можливості відповідача надавати таку допомогу. В судовому засіданні представник позивача адвокат Клочек Г.В. позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що старший син сторін не працевлаштований, навчається на заочній формі та наразі не може знайти собі роботу. Відповідач отримує пенсію, тому позивач просить стягнути аліменти в частці, а не у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати у вигляді коштів за навчання були понесені 1 серпня 2019 року, коли син ще був неповнолітнім. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 листопада 2014 року у справі № 569/14441/14-ц. Сторони мають двох спільних синів - повнолітнього [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч.1 ст.200 СК України). Як зазначено в п.20 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з довідки № 031/09 від 13 квітня 2020 року [PERSON] навчається в Приватному вищому навчальному закладі "Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем`янчука" за освітньо-кваліфікаційним рівнем "бакалавр" на факультеті европейської освіти за спеціальністю "Комунікація та медіаосвіта". Навчання платне (за контрактом), стипендії не отримує. В зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги і ця обставина сторонами не оспорюється. Встановлено, що відповідач є працездатною особою, отримує пенсію за вислугу років. Доказів розміру щомісячного доходу у виді пенсії та наявності обставин, які свідчать про неспроможність надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, відповідачем не надано, а тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати таку допомогу. Матеріальне становище повнолітнього сина, доньки, які продовжують навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду тощо. Пред`являючи позов, позивач визначила аліменти в розмірі ј частки всіх видів доходу відповідача щомісячно, однак не надала доказів на підтвердження того, що повнолітній син потребує матеріальної допомоги у вказаному нею розмірі. Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення вказаних вище вимог будь-якого розрахунку щомісячних витрат на утримання повнолітнього сина та доказів на підтвердження їх здійснення позивачем не надано. В свою чергу, відповідачем не підтверджено доказами факт працевлаштування [PERSON] в громадській організації "Центр краси та стилю [PERSON] " та отримання ним заробітної плати. Відтак, вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує необхідність забезпечення належного рівня утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки доходу, а також бере до уваги, що обов`язок утримувати повнолітнього сина є обов`язком як батька, так і матері, та визначає аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів доходів щомісячно. Таким чином, позовна вимога про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. Позовна вимога про стягнення з відповідача додаткових витрат на сина [PERSON] в розмірі 8300 грн, які були сплачені позивачем за навчання повнолітнього сина в ПВНЗ "Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем`янчука" задоволенню не підлягає з огляду на таке. Відповідно до ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Продовження навчання дитини у вищому навчальному закладі не є особливими обставинами в розумінні ст.185 СК України. У випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, оскільки зазначені правовідносини регулюються статтею 199 СК України. Вартість навчання, при цьому, враховується при визначенні розміру аліментів, які стягуються на підставі ст.199 СК України. Крім того, з дублікату квитанції від 1 серпня 2019 року вбачається, що витрати по оплаті за навчання студента [PERSON] понесені [PERSON] , а не позивачем, а тому підстав для їх покриття позивачу суд не вбачає. \~ На підставі наведеного та

Outcome: partial