Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання дій протиправними та скасування рішення та просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.06.2019 №47537328, прийняте державним реєстратором Комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг" Верестун Олексієм Івановичем, яке стало підставою для внесення запису про держану реєстрацію права власності за Акціонерним товариством "УКРСОЦБАНК" на об`єкт нерухомого майна домоволодіння (загальною площею 242 кв.м.) та земельну ділянку (загальною площею 0,1000 га кадастровий номер 3211000000:01:071:0007, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Скасувати у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис номер 32169003 про реєстрацію права власності за Акціонерним товариством "УКРСРЦБАНК" на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який було внесено 18.06.2019 державним реєстратором Комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг" Верестун Олексієм Івановичем . Поновити запис про право власності [PERSON] на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обгрунтовує тим те, що 28.11.2006 між ним та АТ "Укрсоцбанк" укладено договір кредиту №406/66/06-П. В рахунок забезпечення зобов`язань за договором кредиту укладено договір іпотеки №04/І-616 від 28.11.2006 згідно з яким в іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме домоволодіння (заг. пл. 242 кв.м.) та земельну ділянку (заг. пл. 0,1000 га., кадастровий номер 3211000000:01:071:0007, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на домоволодіння та земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано за фізичною особою [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 28.05.2003 року (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №653248 від 28.05.2003 року) та Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 599858 від 14.09.2005 року. 20 серпня 2019 року отримавши витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] стало відомо, що нерухоме майно, яке належить йому на праві приватної власності, а саме домоволодіння та земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було перереєстровано за банком. З 18 червня 2019 року новим власником майна зазначено АТ «УКРСОЦБАНК», код ЄДРПОУ: 00039019, місце реєстрації: 03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака, 29. Згідно з Витягом, 18 червня 2019 року державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Верестун Олексієм Івановичем право власності на моє майно, за адресою: [ADDRESS] перереєстровано за АТ «УКРСОЦБАНК», код ЄДРПОУ: 00039019. Індексний номер рішення про державну реєстрацію - 47537328 від 27.06.2019. Згідно з витягом, підставою реєстрації права власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] за АТ «УКРСОЦБАНК», код ЄДРПОУ: 00039019 є: іпотечний договір № 04/1-616 серія та номер 4487д, виданий 28.11.2006 року, який посвідчений Приватним нотаріусом Ковальчук С.П. та повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки серія та номер USB/12, виданий 28.01.2019 року, видавник АТ «УКРСОЦБАНК». 28 серпня 2019 року було відкрито провадження по даній справі і призначено підготовче судове засідання на 19 вересня 2019 року. 19 вересня 2019 року за заявою представника третьої особи, справу відкладено на 21 листопада 2019 року. 21 листопада 2019 справу призначено до судового розгляду на 16 грудня 2019 року 16 грудня 2019 року справу відкладено на 03 січня 2020 в зв`язку з неявою представників відповідачів. 03 січня 2020 за клопотанням представника відповідача справу відкладено на 27 січня 2019 року. В судовому засіданні представника [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник АТ "Альфа-Банк" двічі до суду не з`явився, повідомлений належним чином, відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань не направив. Представник Комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг" до суду не з`являється, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, однак інгнорує виклики до суду. Жодних заяв та клопотань до суду не направляв. Представник служби у справах дітей та сім`ї виконкому Переяслав-Хмельницької міської ради Хоменко Л.О підтримала позовну заяву та не заперечує щодо її задоволення, оскільки вважає що банком порушується права [PERSON] , [INFO] . також зазначила, що представниками банку не було ніяких звернень чи заяв до служби у справах дітей та сім`ї виконкому Переяслав-Хмельницької міської ради. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Статтею 15 ЦК України, визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Так, статтею 55 Конституції України, статтею 16 ЦК України та статтею 7 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Частиною першою статті 19 ЦПК України, встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 № 815/6956/15 Згідно з ст. 20 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», про подання/отримання заяви на проведення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна, щодо якого подано заяву. Відповідно до положень ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду, зокрема, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» , іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Статтею 36 цього Закону передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим нотаріально посвідченим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог останнього, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку». Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає останньому застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». При цьому згідно із частиною першою статті 37 Закону України «Про іпотеку» правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності. Порядок відступлення прав за іпотечним договором визначено статтею 24 Закону України «Про іпотеку», згідно з положеннями якої таке відступлення здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. З правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові Великої Палати від 13 березня 2019 року по справі № 753/1534/16-ц вбачається, що з метою встановлення правомірності переходу права власності на предмет іпотеки згідно з іпотечним договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, суд повинен встановити обставини такого переходу, здійсненого шляхом реєстрації цього права за іпотекодержателем. Таким чином, законодавчо встановлено обов`язок, як Банку (іпотекодержателя), так і державного реєстратора повідомляти боржника (власника майна) про початок процедури прийняття банком у власність предмету іпотеки. Державним реєстратором порушено порядок здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та безпідставно прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на вищезазначене майно за Банком, оскільки останній не надав документів (що підтверджують надіслання Банком та отримання Позивачем копії претензії), які відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, є підставою для реєстрації права власності. Також представники позивача звернули увагу суду на те, що відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 7 червня 2014 року, згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Згідно ст. 4 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 7 червня 2014 року, протягом дії цього Закону, інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. [PERSON] вказав, що будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , має загальну площу 242,2 кв. м., є забезпеченням по валютному кредиту, та єдиним житлом позивача та його малолітньої дитини. Дана інформація підтверджується доказами доданими до позовної заяви. Дія вказаного вище мораторію на примусове стягнення майна громадян, як забезпеченням за валютними кредитами розповсюджується і на позасудовий порядок такого стягнення. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 31 жовтня 2018 року у справі 465/1310/17. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Окільки відповідачами ігноруються судові засідання, беручи до уваги думку Служби у справах дітей та сім`ї виконкому Переяслав-Хмельницької міської ради та те, що малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] представник служби у справах дітей Переяслав - Хмельницької РДА позовні вимоги підтримала, та вказала суду, що державним реєстратором Комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг" Верестун Олексієм Івановичем рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.06.2019 №47537328 прийнято з порушенням вимог Закону, оскільки прийнято без урахування думки органу опіки та піклування та має наслідком порушення прав малолітньої дитини та всупереч ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 7 червня 2014 року, з урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають до задоволення. Питання про розподіл судових витрат між сторонами вирішено на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved