Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути із відповідача аліменти на її користь на повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Свої вимоги мотивує тим, що вона проживала однією сім`єю, як подружжя, з відповідачем [PERSON] . За час спільного проживання з відповідачем у них народилася дочка - [PERSON] - [INFO] . Їхнє сімейне життя з відповідачем не склалося, а тому вони перестали спільно проживати. Їхня дочка проживає з нею і перебуває на її утриманні. Вона витрачає на дитину всі зароблені нею кошти, однак її доходів на утримання та навчання дочки не вистачає. До досягнення дитиною повноліття ( [INFO] ) відповідач сплачував аліменти на її утримання. Зараз дочка [PERSON] навчається в Івано-Франківському базовому медичному коледжі на III курсі на денній формі навчання за спеціальністю „Сестринська справа на платній формі навчання. Оскільки [PERSON] навчається на денній формі навчання, і заробляти кошти самостійно не може, тому вона утримує їхню дочку. До досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання дитини та частково сплачував за її навчання. Оскільки дитина продовжує навчатися і після досягнення повноліття на денній формі навчання на контрактній формі, вона надалі перебуває на її утриманні. Для навчання дочки вона придбала всі необхідні їй речі, також її одягає, харчує та надає кошти на інші витрати. Однак її коштів на утримання дочки і вже після досягнення повноліття на період навчання не вистачає. Тому вважає, що відповідач зобов`язаний також утримувати їхню дочку на період навчання і сплачувати аліменти. Відповідач працює в НГВУ «Долинанафтогаз» та заробляє значні кошти, аліментів нікому не платить, а тому може надавати матеріальну допомогу своїй дочці та сплачувати аліменти на її утримання. На підставі викладеного важає, що відповідач зобов`язаний сплачувати їй аліменти, оскільки на утримання дочки потрібні витрати на харчування, одяг, ліки, канцтовари, тощо. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 09.02.2021 відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для надання відзиву. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з"явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити (а.с.16). Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з"явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав та не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання (а.с.15). Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Крім цього, ч. 1 ст. 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Суд, дослідивши матеріали справи, у зв"язку з визнанням позову відповідачем, вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні, яким задовольнити позовні вимоги, виходячи з такого: Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.03.2003 (а.с. 7), батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] . Про те, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] , свідчать довідки про реєстрацію місця проживання за №№ 745, 746, видані Підберезькою сільською радою Івано-Франківської області від 21.10.2019 (а.с.4,5), а також довідка №491 про місце реєстрації та склад сім`ї, видана Долинською міською радою 20.01.2021 (а.с.6). Про те, що [PERSON] навчається в Івано-Франківському базовому медичному коледжі на 3 курсі на денній формі навчання за спеціальністю Медсестринство" на контрактній основі, свідчить договір про підготовку молодшого спеціаліста № 99 від 23 липня 2018 року та видана даним навчальним закладом довідка №102-Е\~від 22.12.2020 (а.с. 9, 8). З матеріалів справи вбачається, що відповідач працює в НГВУ «Долинанафтогаз» та отримує заробітну плату. Інших осіб, які потребують утримання, немає. Таким чином, судом встановлено, що у сторін є одна повнолітня дочка, яка продовжує навчатись та потребує матеріальної допомоги. Батько дівчинки проживає окремо, працює та може надавати дочці таку допомогу, чого він не заперечив у своїй письмовій заяві. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.1\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріального допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, а також з врахуванням можливостей самої повнолітньої дочки (сина) нести таке утримання. Даючи оцінку викладеному, суд приймає до уваги також, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну допомогу доньці, оскільки остання продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу, відповідачем не надано, навпаки він звернувся до суду із заявою про визнання позову, тому, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини, визначені в ст. 182 СК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 (25 відсотків) частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання, але не більше, ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років, починаючи з 09.02.2021, оскільки згідно з ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 908,00 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 81, 141 ЦПК України, ст.ст. 7, 79, 141, 181, 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved