Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

В березні 2018 року публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" в особі свого представника [PERSON], який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № б/н від 05.12.2007 року в сумі 40\~341, 14 грн. На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що відповідно до укладеного договору б/н від 05.12.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору, договір складається з заяви позичальника, "Умов та Правил надання банківських послуг" та "Тарифів Банку". Однак, відповідач належним чином не виконував зобов'язань відповідно до умов договору, у звязку з чим за нею утворилась заборгованість, яка станом на 28.02.2018 р. становить 40341 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь. Ухвалою суду від 29.03.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 05.12.2007 р., виявивши бажання оформити на своє ім'я кредит, [PERSON] заповнила підготовлений ПАТ КБ "Приватбанк" бланк заяви, у якій вказала свої особисті дані та поставила власний підпис. Одночасно з тексту заяви вбачається, що [PERSON] ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення. Своїм підписом [PERSON] підтвердила факт отримання інформації про умови кредитування "Приватбанку", а також відкриття\~ карткового рахунку, встановлення кредитного ліміту на платіжну картку\~ та розміру базової процентної ставки 36 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Оскільки сторони в анкеті-заяві від 05.12.2007 року погодили всі істотні умови договору, в тому числі і щодо його форми, беззастережно засвідчили це власними підписами, а відтак дотримались вимоги закону щодо письмової форми договору. Отже, заява про надання банківських послуг є договором про приєднання в розумінні ст. 634 ЦК України. Як зазначено в п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, підписання договору є безумовною згодою позичальника відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 6.6 даних Умов, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник зобовязується виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. В порушення вимог даних норм Закону і умов кредитного договору, відповідач [PERSON] не виконала взятих на себе зобов`язань і станом на 28.02.2018 року за нею утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку, наданого позивачем, становить 40341,14 грн., з яких: заборгованість за кредитом 368 грн. 75 коп., заборгованість за процентами за користуванням кредитом 33168 грн. 19 коп., заборгованість за пенею та комісією 4407,00 грн., штраф фіксована частина 500 грн. 00 коп.,\~ штраф процентна складова 1897,20 грн. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Норма ст. 629 ЦК України прописує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Проаналізувавши зміст умов та правил надання банківських послуг та умови кредитування з використанням платіжної картки, встановлені в Довідці, суддя приходить до висновку, що умовами договору передбачене застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасну оплату послуг передбачених даним договором за кожен день прострочення. У той самий час сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому за таких обставин суд відмовляє в стягненні пені та штрафу (фіксована частина). Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial