Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 20 березня 2015 року Товариству стала відома інформація, що реєстраційною службою Кагарлицького районного управління юстиції в Київській області проведено державну реєстрацію права оренди земельних ділянок, які знаходяться в адміністративних межах с. Кадомка Кагарлицького району Київської області. Таке право було зареєстровано 13 березня 2015 року, виходячи з договору оренди землі укладених 10 березня 2015 року між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20071434 від 17.03.2015 року. Проте між [PERSON] та СТОВ «Переможець» 09 вересня 2009 року було укладено та зареєстровано у Кагарлицькому районному відділі КРФ Центр ДЗК, договір оренди землі строком на 10 років. При проведені державної реєстрації права оренди, державним реєстратором в порушення положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не перевірено, чи були зареєстровані права на цю земельну ділянку за іншими особами, що призвело до порушень прав СТОВ «Переможець». А тому просять визнати недійсним договір оренди земельних ділянок, укладених між відповідачкою та Фізичною особою-підприємцем [PERSON], скасувати державну реєстрацію права оренди, рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Відповідачка [PERSON] подала до суду зустрічний позов про розірвання договору оренди посилаючись на те, що Товариством «Переможець» належним чином не виконуються умови договору, укладений договір оренди земельної ділянки не відповідає типовій формі договору оренди землі, встановленою Постановою Кабінету Міністрів України № 220 від 03 березня 2004 року. Так в п.12.3 договору зазначено, що невід,ємними частинами договору є кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень ( обтяжень) у її' використанні та встановлених земельних сервітутів, довідка про визначення нормативної грошової оцінки об,єкта оренди, але дані частини договору відсутні, а також в дійсності договір оренди вона не підписувала на 10 років, а на 5 років. В судовому засіданні представник позивача СТОВ «Переможець» позов підтримав, проти зустрічного заперечив, і суду пояснив, що розмір повного земельного паю по Кадомськівй сільській раді становить 3,56 га. , а тому відповідно в договорі оренди вказано орендна плата за повний пай. Так як у відповідачки неповний пай розміром 1,0002 га, то відповдно до додатку до договору оренди вираховано розмір оплати за пай. Договора оренди земельних ділянок з СТОВ "Переможець" були укладені та зареєстровані в 2009 році строком на 10 років. Термін дії договору оренди не закінчився, однак відповідачка уклала договір оренди з [PERSON], який був зареєстрований реєстраційною службою. Орендна плата відповдачці виплачувалась в повному обсязі та своєчасно. ЗА 2014 рік відповідачкою не було одержано кошти в сумі 38 грн., які їй були переслані в 2015 році. В судовому засіданні відповідачка [PERSON]О проти позову заперечила, свій зустрічний позовов підтримала і суду пояснила, що вона підписувала договір оренди земельної ділянки та додаток до нього в 2009 році з СТОВ «Переможець» на капоті автомобіля, коли привезли зерно на орендну плату. На першій сторінці договору було вказано термін оренди 5 років. Коли одержала на руки договір оренди, то виявила, що перша сторінка договору замінена і вказано термін дії договору 10 років. В договорі оренди підпис схожий на її підпис. Орендну плату вона одержувала, за 2014 рік недоплачену орендну плату в сумі 38,47 грн. одержала в 2015 році. Також пояснила, що розмір її земельної ділянки становить 1,0002 га Представник відповідачки проти позову заперечив, зустрічний позов підтримав і суду пояснив, що відповідачка не підписувала договір оренди на 10 років, а також їй несвоєчасно та не в повному обсязі виплачувалась орендна плата, з якої виразовувався прибутковий податок незаконно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, а в зустрічному відмовити з слідуючих підстав. Так, власники земельних ділянок мають право передавати земельну ділянку в оренду, що передбачено ст.90 ЗК України. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, Законом України « Про оренду землі» іншими правовими актами , прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі ( ст.2 Закону України « Про оренду землі»). В судовому засіданні встановлено, що 10 березня 2009 року між [PERSON] та позивачем було укладено та зареєстровано у Кагарлицькому районному відділі КРФ Центр ДЗК, договір оренди землі строком на 10 років. Дане стверджується копією договору оренди з відміткою про державну реєстрацію, довідкою управління Держземагенства у Кагарлицькому районі Київської області про проведення державної реєстрації договорів оренди землі від 06.04.2015 р., оглянутими в судовому засіданні книгами записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Не припинивши право користування земельною ділянкою з СТОВ «Переможець», 10.03.2015 року між відповідачкою та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір оренди землі, який зареєстрований державним реєстратором реєстраційної служби Кагарлицького РУЮ 17.03.2015 року, чим порушено ст. 141, 142 Земельного кодексу України . Також 09 вересня 2009 року між [PERSON] та СТОВ «Переможець» було укладено та зареєстровано у Кагарлицькому районному відділі КРФ Центру ДЗК, договір оренди землі строком на 10 років. Дане стверджується копією договору оренди, довідкою управління Держземагенства у Кагарлицькому районі Київської області про проведення державної реєстрації договорів оренди землі від 06.04.2015 р. , оглянутими в судовому засіданні книгами записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, права на нерухоме майно та їх обтяження", що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Отже договір оренди землі укладений між СТОВ «Переможець» та відповідачкою, був зареєстрований управлінням держземагенства в Кагарлицькому районі відповідно до норм, які діяли на момент його реєстрації, і відповідно до положень вищевказаного закону визнаються чинними та дійсними. Відповідно до ч.5 ст.203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Відповідно пункту 8 ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державний реєстратор: під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки. Також Листом Державної реєстраційної служби України від 06.08.2013 р. № 2951/05-15-13 «Щодо запобігання випадкам подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними правонабувачами», надано роз'яснення, що у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю). Таким чином при проведені державної реєстрації права оренди державним реєстратором в порушення положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не перевірено, чи були зареєстровані права на цю земельну ділянку за іншими особами, що призвело до порушень прав СТОВ «Переможець», то суд вважає, що слід скасувати державну реєстрацію права оренди, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора реєстраційної служби Кагарлицького РУЮ та визнати недійсним договір оренди земельних ділянок, укладених між відповідачкою та [PERSON] Щодо зустрічного позову про розірвання договору оренди з СТОВ «Переможець», то даний позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09.09.2009 року між СТОВ «Переможець» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років. Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до п.п.4 вищевказаних договорів оренди земельних ділянок, щорічна орендна плата за користування земельною ділянкою за домовленістю сторін може здійснюватись в матеріальній або грошовій формі.. Орендна плата щорічно вноситься орендарем орендодавцю до 31 грудня кожного року. У відповідності до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а у відповідності до вимог статті 25 вказаного закону, орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. Згідно ст. 9.3 Договору, орендар земельної ділянки зобов»язаний в строки, передбачені договором вносити орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди (ст. 21 Закону України «Про оренду землі»). Згідно додатку до договору оренди, визначено форми та порядок розрахунків по договору, а саме: до 31 грудня кожного року. Орендна плата сплачується щорічно в натуральному вигляді сільськогосподарською продукцією: [PERSON] ( земельна ділянка розміром 1,0002 га) : зерно 390 кг, цукор - 26 кг., олія -1,5 л., крупа 1,5 кг. Згідно довідок та копій відомостей СТОВ «Переможець», останній своє зобов'язання щодо сплати орендної плати, в зазначених в договорі оренди землі розмірах та строках виконує. Відповідно до ч. 3 ст. 31 Ст.. 32 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні щодо даних правовідносин, на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов»язків. Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного Кодексу України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Вказане також передбачено ст. 32 Закону України «Про оренду землі». який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні щодо даних правовідносин. Крім того, відповідачкою не вказано, як, де, і скільки їй не було виплачено орендної плати, а недоплата орендної плати в сумі 38,47 грн. за 2014 рік, яка одержана відповідачкою в 2015 році суд вважає, що не є суттєвою та регулярною невиплатою орендної плати. Щодо строку оренди договорів, де Позивачкою в позовній заяві вказується, що договори оренди землі з Товариством були підписані строком на 5 років, і підтвердження цього є додаток до договору, то суд вважає, що даний додаток не встановлює строк дії договору, який закріплений у п. 3.1. Договору, а лише визначає форму орендної плати, кількість і період виплати, що також чітко передбачено в п. 4.1. 4.5. договорів оренди землі. Відповідно до частини першої статті З Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Виходячи з того, що відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України та статті З Цивільного процесуального кодексу України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен встановити чи дійсно порушуються права орендодавців у зв'язку з відсутністю в договорах оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», визначити істотність цих умов, а також з'ясувати у чому саме полягає порушення їхніх законних прав. Відповідачка не надала суду доказів того, які її права були порушені, не визнані або оспорені через відсутність в Договорі істотної умови, а саме передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, а також як відсутність даної умови впливає на виконання укладеного Сторонами Договору та чи буде порушене право відповідачів відновлене в саме той спосіб, який вони вибрали. Посилання представника відповідача, що позивач незаконно вираховував із суми орендної плати прибутковий податок не можуть бути взяті до уваги, поскільки це передбачено ст..168 Податкового Кодексу України. Посилання відповідачки в позовній заяві на ту обставину, що договір оренди землі на 10 років вона не підписувала і в договорі не її підпис, не підтверджено ніякими доказами, а також спростовується її ж показами в судовому засіданні про те, що вона підписала договоір оренди на 5 років і перший аркуш договору замінено, де вказано строк дії договору 10 років та підпис в договорі схожий на її підпис. За даним договором позивачка одержувала орендну плату, що підтверджуєтся відомостями про видачу грошових коштів та зерна і з чим погодилась відповідачка. А тому суд вважає, що права відповідачки [PERSON] не порушені, і договорін оренди землі, укладений з СТОВ "Переможець" не підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed