Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

до Воловецького районного суду Закарпатської області надійшла цивільна справа в порядку окремого провадження за заявою [PERSON] , заінтересована особа - Воловецька державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та який записаний у свідоцтві про народження заявника, як [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] , а вона його дочкою. В обґрунтування заяви покликається на те, що у свідоцтві про її народження серії [NUMBER] виданого 25.03.1978 року допущено помилку, а саме: невірно записано ім?я її батька як " [PERSON] " замість " [PERSON] ". [INFO] батько заявника [PERSON] помер ( свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 20.01.2020 року) і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] . Під час звернення заявника до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено та надано роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, а заяву просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Воловецької державної нотаріальної контори в судове засідання також не з`явилася, однак скерувала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, проти встановлення факту родинних відносин не заперечила. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання про задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.06.1964 року батько заявника [PERSON] , народився [INFO] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04.10.1966 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] . При цьому, в даному свідоцтві він вірно записаний як " [PERSON] ". Однак, при видачі свідоцтва про народження дочки [PERSON] та заявника по справі [PERSON] серії [NUMBER] , яке виданого 25.03.1978 року Лазівською сільською радою народних депутатів допущено помилку, а саме: невірно зазначено ім?я батька як " [PERSON] " замість " [PERSON] ". Після укладення шлюбу з [PERSON] заявник змінила прізвище на " [PERSON] ", підтвердження чого є свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 04.05.2006 року. [INFO] [PERSON] помер, при цьому у свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 20.01.2020 року він вірно значиться як" [PERSON] ". З довідки виданої виконкомом Лазвівської сільської ради Воловецького району за №253 від 28.09.2020 року вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , проживав в [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] , [INFO] , дочкою [PERSON] , [INFO] , зятем [PERSON] , [INFO] та внуками [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Після смерті батька заявника [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] ,. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.07.2011 року та витягу про державну реєстрацію прав ДВПТІ по Воловецькому району №30490349 від 04.07.2011 року [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . Дані обставини стверджуються поясненнями заявника [PERSON] викладеними в заяві про встановлення факту родинних відносин. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи достатньо стверджується той факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та який записаний у свідоцтві про народження заявника, як [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] , а вона його дочкою. Відповідно до п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.1, 6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, як вбачається із інформації, наведеної у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 (Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення), факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За положенням п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р., суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. У відповідності до абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Факт родинних відносин заявнику необхідно для оформлення нотаріальних дій щодо спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 20.01.2020 року). Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до переконання, що обставини на які покликається заявник у заяві знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, а тому вимоги викладені у заяві підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved