Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

у січні 2018 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до ТОВ "Пролайн ЛТД" про стягнення авансового платежу. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 02 жовтня 2017 року він та ТОВ "Пролайн ЛТД" уклали договір № 02/10/17 про надання послуг, а саме доставку і супровід автомобіля. Ціна договору становила 8 200 доларів США в гривні по курсу покупки в банку "Приват банк" на момент оплати. Оплата послуг (авансовий платіж) за даним договором здійснювалась в розмірі 100% від фактичної вартості вантажу (п. 1.2 договору), який складає 6 500 доларів США в гривні за курсом покупки в банку "Приват банк" на момент оплати, здійснюється замовником в день підписання договору на розрахунковий рахунок виконавця. Максимальний термін виконання виконавцем ТОВ "Пролайн ЛТД" обов"язків за цим договором - два місяці з дати внесення замовником авансового платежу. 03 жовтня 2017 року [PERSON] сплатив авансовий внесок (оплата за автомобіль) в сумі 173 550 грн., що становило 6 500 доларів США за курсом покупки у банку "Приват банк" на день оплати. Проте, станом на день подачі позовної заяви відповідач не приступив до виконання та відповідно не виконав свої зобов"язання за договором про надання послуг. За таких підстав, позивач просить стягнути з ТОВ "Пролайн ЛТД" авансовий платіж за договором № 02/10/17 про надання послуг від 02.10.2017 р. у розмірі 173 550 грн. та судові витрати. В судове засідання представнеик позивача надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи повідомвлявся судом. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов"язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, й замовник зобов"язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 02 жовтня 2017 року між [PERSON] та ТОВ "Пролайн ЛТД" укладено договір № 02/10/17 про надання послуг. Відповідно до п. 1.1 договору замовник доручає, а виконавець виконує послуги з придбання, перевезення, розмитнення вантажу за рахунок і від імені замовника з США в Україну. Вантаж - Volkswagen passat sel vin: 1vwcp7a39dc134985 фактична вартість 6 500 американських доларів. Детальна інформація про вантаж (спеціфікація на англійській мові) в Доатку № 1 до договору. (п. 2.2) На виконання умов вищезазначеного договору [PERSON] сплатив авансовий внесок (оплата за автомобіль) в сумі 173 550 грн., що становило 6 500 доларів США за курсом покупки у банку "Приват банк" на день оплати, що підтверджується квитанцією 0.0.862769136.2 від 03.10.2017 р. (а.с. 9) Згідно п. 4.4 договору максимальний термін виконання виконавцем своїх обов"язків за цим договором - два місяці з дати внесення замовником авансового платежу (п. 5.2.1) Проте, у визначений договором строк відповідач до виконання взятих на себе зобов"язань не приступив і замовлений вантаж не передав. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Статтею 906 ЦК України передбачена відповідальність виконавця за порушення договору про надання послуг, у виді відшкодування збитків, завданих замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилось неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов"язання за договором, суд вважає необхідним стягнути з відповідача 173 550 грн. авансу. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави 2 603,25 грн. судового збору.

Outcome: approved