Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

05 березня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Державного підприємства "Волиньвугілля" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 01 липня 2016 року її було прийнято на роботу стовбуровою дільниці шахтного транспорту на ДП "Волиньвугілля" ВП "Шахта №9 "Нововолинська", 08 серпня 2016 року переведена стовбуровою 2-го розряду на ДП "Волиньвугілля ВП "Шахта №9 "Нововолинська". 30 вересня 2017 року вона була звільнена з підприємства за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства умов колективного чи трудового договору. У день звільнення роботодавець не виплатив заробітну плату належну їй при звільненні в сумі 10784,96 грн. Просить суд стягнути з відповідача в свою користь 21508,74 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені з 30 вересня 2017 року по 23 січня 2018 року враховуючи, що середньоденний заробіток становив 265,54 грн., розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного провадження. Позивач [PERSON] до початку першого судового засідання належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник відповідача ДП «Волиньвугілля» до початку першого судового засідання, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до вищезазначеної норми процесуального права, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно копії трудової книжки позивача (а.с.4) позивач [PERSON] 30 вересня 2017 року була звільнена з ДП «Волиньвугілля» на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником або уповноваженим органом законодавства, умов колективного чи трудового договору, з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку. Відповідно до довідок ВП «Шахта №9 "НВ" №394 від 29.12.2017 року та №395 від 29.12.2017 року середньоденний заробіток позивача [PERSON] становив 265,54 грн., а заборгованість підприємства по заробітній платі станом на 29 грудня 2017 становила 10784,96 грн., (а.с.5-6). Згідно інформації наданої позивачем (а.с.7-14) відповідачем було погашено заборгованість по заробітній платі позивача і остання виплата підприємством заборгованих сум була здійснена 23 січня 2018 року. Оскільки, з вини підприємства належні звільненому працівникові суми у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, не були виплачені, остання виплата коштів належних позивачу була здійснена відповідачем 23 січня 2018 року, суд задоволює позовні вимоги та стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в користь позивача [PERSON] 21508,74 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30 вересня 2017 року по 23 січня 2018 року, з розрахунку наданого позивачем. Також, з врахуванням вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved