Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог 03.10.2019 до Шполянського районного суду надійшов даний позов в якому позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Свій позов позивач мотивує тим, що батьки дітей з 2018 року не приймають участі у вихованні та утриманні дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , не виконують своїх батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків виражається у тому, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичним доглядом, лікуванням дітей, майже не спілкуються з ними, не відвідують батьківські збори в навчальних закладах, не виявляє інтереси до внутрішнього світу дітей, не створюють умови для отримання ними освіти, що порушує їх нормальний розвиток. В зв`язку з цим позивачка звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 07.10.2019 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 28.10.2019 відкрито провадження по справі. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 26.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та просила позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В судове засідання представник Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади не з`явився. Представником подано заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги вказали, що підтримують. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В суді встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 30.06.2006 серія [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, зафіксовано факт народження [PERSON] , яка народилася [INFO] , про що 30.06.2006 було зроблено відповідний актовий запис №79. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . (а.с.13). За даними свідоцтва про народження від 04.09.2012 серія [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, зафіксовано факт народження [PERSON] , який народився [INFO] , про що 04.09.2012 було зроблено відповідний актовий запис №133. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . (а.с.14). Згідно свідоцтва про народження від 31.01.2014 серія [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, зафіксовано факт народження [PERSON] , яка народилася [INFO] , про що 31.01.2014 було зроблено відповідний актовий запис №7. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . (а.с.15). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00024039706 від 25.09.2019 виданого Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, [INFO] народилася [PERSON] , номер актового запису 133, дата складання 04.09.2012 року, документ, що підтверджує факт народження дитини - медичне свідоцтво про народження №288 від 23.08.2012, видане Шполянською центральною районною лікарнею Черкаської області; відомості про батька - [PERSON] ; відомості про матір - [PERSON] , [INFO] , підстава запису про батька: - заява про державну реєстрацію народження відповідно до ч.1 ст.135 СК України; відомості про видані свідоцтва - серія [NUMBER] видане 04.09.2012. (а.с.18-19). За даними повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00024039522 від 25.09.2019 виданого Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, [INFO] народилася [PERSON] , номер актового запису 79, дата складання 30.06.2006 року, документ, що підтверджує факт народження дитини - медичне свідоцтво про народження №95/20 від 26.05.2006, видане Шполянською районною лікарнею Черкаської області; відомості про батька - [PERSON] ; відомості про матір - [PERSON] , [INFO] , підстава запису про батька: - заява про державну реєстрацію народження відповідно до ч.1 ст.135 СК України; відомості про видані свідоцтва - серія [NUMBER] видане 30.06.2006. (а.с.20-21). Згідно довідки, виданої КЗ «Шполянська загальноосвітня санаторна школа - інтернат Черкаської обласної ради» від 20.09.2019 № 352, [PERSON] , дійсно навчається в 2 класі КЗ «Шполянська загальноосвітня санаторна школа - інтернат Черкаської обласної ради» з 01.09.2018 року і не перебуває на повному державному утриманні. (а.с.9). Відповідно до довідки, виданої КЗ «Шполянська загальноосвітня санаторна школа - інтернат Черкаської обласної ради» від 20.09.2019 № 353, [PERSON] , дійсно навчається в 6-А класі КЗ «Шполянська загальноосвітня санаторна школа - інтернат Черкаської обласної ради» з 01.09.2018 року і не перебуває на повному державному утриманні. (а.с.10). За змістом характеристики [PERSON] , [INFO] , наданої комунальним закладом «Шполянська загальноосвітня санаторна школа - інтернат Черкаської обласної ради», [PERSON] навчається в міру своїх сил і можливостей, має навчальні досягнення середнього та початкового рівнів. (а.с.16). Відповідно до характеристики [PERSON] , [INFO] , наданої комунальним закладом «Шполянська загальноосвітня санаторна школа - інтернат Черкаської обласної ради», до закладу учениця зарахована з 1 вересня 2018 року на підставі заяви батьків. За період навчання дитина програмовий матеріал засвоїла на низькому рівні. Батьки і бабуся постійно цікавляться навчанням та вихованням дівчинки. Забезпечують необхідним приладдям для здійснення освітнього процесу. Батько кожен день забирає ученицю додому. (а.с.17). Згідно характеристики на [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , наданої головою вуличного комітету вул. Героїв Крут, [PERSON] , підпис якого стверджений секретарем Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області 24.09.2019, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . є інвалідом загального захворювання на даний час ніде не працює, зловживає алкогольними напоями. [PERSON] , також зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , постійно не працює, не перебуває в Шполянському центрі зайнятості, вживає алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя. На даний час перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення. Батьки самоусунулися від виховання своїх батьківських обов`язків щодо малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Мають борги за електроенергію. На них постійно надходять скарги від сусідів. (а.с.8). Рішенням виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 30.09.2019 №405 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] » затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , який відповідає інтересам дітей та є доцільним. (а.с.5). За даними висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , мати - [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] та [PERSON] записаний відповідно ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Спеціалісти служби у справах дітей неодноразово відвідували сім`ю за місцем проживання. Під час кожного візиту проводилися профілактичні бесіди з батьками та попередження про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. Однак, ні мати, ні батько не реагували на зауваження, не виконували рекомендації та поради спеціалістів служби. Проведена профілактична робота не дала жодних позитивних результатів. Батьки самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітніх дітей: не допомагають матеріально, не цікавляться життям та здоров`ям дітей, нехтують своїми батьківськими обов`язками, не турбуються про їх фізичний і духовний розвиток, не дбають про підготовку до самостійного життя, не виявляють інтереси до їх внутрішнього світу, не дають доступу до культурних та інших духовних цінностей, не забезпечують необхідним харчуванням. Малолітня [PERSON] не відвідує дошкільні заклади, не спілкується з дітьми в повному обсязі, необхідному для її нормального розвитку. Тому вирішено за доцільне позбавити батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей. (а.с.6-7). Згідно заяви [PERSON] , справжність підпису на якій засвідчена приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Курінним А.В., 26.09.2019, зареєстровано в реєстрі за №1144, [PERSON] повідомляє заінтересованих осіб, органи та установи про те, що надає згоду на виховання та проживання її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , терміном до шести місяців, своїй матері [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживає в с. Сигнаївка, Шполянського району, Черкаської області. (а.с.55). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 30.09.2019 №405 визнано за доцільне позбавити батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] , відносно їх малолітніх дітей. Висновок обґрунтований наступним. Малолітня [PERSON] навчається в КЗ «Шполянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат Черкаської обласної ради», згідно поданої характеристики [PERSON] програмний матеріал засвоює після багаторазового пояснення вчителя, може відволікатися при поясненні матеріалів, зошити веде неохайно, пише не каліграфічно, часто не бачить лінії рядка. Час від часу може конфліктувати з однокласниками, проявляючи нетерпимість до їх слів та вчинків. Малолітня [PERSON] навчається в КЗ «Шполянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат Черкаської обласної ради», згідно поданої характеристики до закладу учениця зарахована з 1 вересня 2018 року на підставі заяви батьків. За період навчання дитина програмний матеріал засвоїла на низькому рівні. За час перебування в закладі [PERSON] опанувала навички особистої гігієни, правила для учнів та правила поведінки в громадських місцях. Дівчинка завжди присутня на уроках, на вихідних забирає бабуся або мама. Малолітня [PERSON] не відвідує заклади дошкільної освіти. Згідно характеристики голови вуличного комітету батьки [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою [ADDRESS] ніде не працюють, на час проживання за адресою зарекомендували себе з негативної сторони, постійно надходили скарги від сусідів, зафіксовані звернення щодо порушення громадського спокою. Спеціалісти служби у справах дітей неодноразово відвідували сім`ю за місцем проживання. Під час кожного візиту проводилися профілактичні бесіди з батьками та попередження про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. Однак, ні мати, ні батько не реагували на зауваження, не виконували рекомендації та поради спеціалістів служби. Проведена профілактична робота не дала жодних позитивних результатів. Батьки самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітніх дітей: не допомагають матеріально, не цікавляться життям та здоров`ям дітей, нехтують своїми батьківськими обов`язками, не турбуються про їх фізичний і духовний розвиток, не дбають про підготовку до самостійного життя, не виявляють інтереси до їх внутрішнього світу, не дають доступу до культурних та інших духовних цінностей, не забезпечують необхідним харчуванням. Малолітня [PERSON] не відвідує дошкільні заклади, не спілкується з дітьми в повному обсязі, необхідному для її нормального розвитку (а.с.6-7). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України правовою підставою позбавлення батьківських прав матері, батька є ухилення їх від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.п.15, 16 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 за № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до частин першої та другої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Савіни проти України» від 18.12.2008 ( заява №39948/06) право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла, п. 87). Визначаючи, чи було конкретне втручання "необхідним у демократичному суспільстві", суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8 (див., наприклад, справи "Кутцнер проти Німеччини", N 46544/99, п. 65, ЄСПЛ 2002-I, та "Зоммерфельд проти Німеччини", [GC], N 31871/96, п. 66, ЄС/7/72003-VIII). Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу "Ньяоре проти Франції", N 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу "Скоццарі та Дж`юнта проти Італії" [GC], NN 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII). Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, справу "Хазе проти Німеччини", N 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004-III (витяги)). Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я (див. справи "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", N 23848/04, п. 72, від 26 жовтня 2006 року; і "Гавелка та інші проти Чеської Республіки", N 23499/06, N 57, від 21 червня 2007 року). З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків (див., наприклад, справу "К. А. проти Фінляндії", N 27751 /95, п. 92, ЄСПЛ 2003-I). Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (див., наприклад, справу "Мозер проти Австрії", N 12643/02, п. 68, від 21 вересня 2006 року; згадані вище рішення у справі "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", пп. 73 - 76, та у справі Гавелка та інші, п. 61). Крім того, оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки), і чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (див., mutatis mutandis, ухвали у справах: "Шульц проти Польщі", N 50510/99, від 8 січня 2002 року; "Реммо і Узункая проти Німеччини", N 5496/04, від 20 березня 2007 року; та "Полашек проти Чеської Республіки", N 31885/05, від 8 січня 2007 року). Суд також повинен врахувати, чи самим дітям було надано можливість висловити свою думку, коли цього вимагали обставини (див., наприклад, згадані вище рішення у справах Гавелка та інші, п. 62, і Хазе, п. 97). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду у справі №631/2406/15-ц від 13.03.2019. Згідно ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XIІ, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Протягом усього часу розгляду справи по суті позивач не змінив підставу або предмет позову, не збільшив або не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . Батьком дітей у свідоцтвах про їхнє народження зазначений [PERSON] . Підставою запису про батька є заява про державну реєстрацію народження відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується повними витягами з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. (а.с. 18 - 21). Відповідачка є також матір`ю [PERSON] , [INFO] . Батьком записаний [PERSON] (а.с.15). Відповідачі матеріально дітей не утримують, діти: [PERSON] та [PERSON] не перебувають на повному державному забезпеченні, та навчаються в КЗ «Шполянська загальноосвітня санаторна школа - інтернат Черкаської обласної ради», що підтверджується відповідними довідками (а.с.9-10). Малолітня [PERSON] не відвідує заклади дошкільної освіти. Згідно характеристики наданої головою вуличного комітету вул. Героїв Крут, м.Шпола, батьки зловживають алкогольними напоями, самоусунулися від виховання своїх батьківських обов`язків щодо малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На них постійно надходять скарги від сусідів. (а.с.8). Таким чином, з метою захисту прав і інтересів малолітніх дітей, суд вважає, що позбавлення відповідачів батьківських прав буде вчинене в інтересах [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Суд вважає, що в разі залишення дітей під опікою батьків, діти страждатимуть через відсутність піклування, та будь-якого виховання, що становитиме загрозу фізичному та психічному здоров`ю дітей. За допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, дану проблему на даний час, вирішити не можливо. В даному випадку, втручання держави у виховання дітей є виправданим, а інтереси дитини, переважають над інтересами батьків. Таким чином, суд приходить до висновку, що наведені вище фактичні дані свідчать про безпричинне, свідоме ухилення відповідачів від виконання їхніх обов`язків по вихованню своїх малолітніх дітей, що є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав. Згідно ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно з ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.5. ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не надала доказів щодо її непрацездатності, а тому суд стягує з відповідача [PERSON] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 03.10.2019 до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , щомісячно. З урахуванням обставин справи суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дітей. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не надав доказів щодо його непрацездатності, а тому суд стягує з відповідача [PERSON] , аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 03.10.2019 до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , щомісячно. Згідно з ч.1 ст.190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення в частині стягнення аліментів з відповідача за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Аліменти стягувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Зобов`язати [PERSON] , відкрити особисті рахунки на дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у відділенні Державного ощадного банку України. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідачів судовий збір пропорційно до задоволених вимог на користь позивача в розмірі 768,40 грн. та 768,40 грн. на користь держави. На підставі ст. 60 ЦК України, п.2 ч.1 ст.164, ст. ст.165, 166, 180 - 183, 191 СК України,

Outcome: approved