Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд достроково розірвати договір № 2110011450 від 21 листопада 2014 року про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (Депозиту), вклад "Постійний клієнт" 3 міс. (вид вкладу "_ПосКЗм9.5") на суму 32290,83 доларів США (тридцять дві тисячі двісті дев'яносто доларів США 83 центів), укладений строком дії до 23 лютого 2015 року та стягнути з Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" на свою користь заборгованість за договором банківського вкладу № 2110011450 від 21 листопада 2014 року про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (Депозиту), вклад "Постійний клієнт" 3 міс. (вид вкладу "_ПосКЗм9.5") у розмірі 32290,83 доларів США (тридцять дві тисячі двісті дев'яносто доларів США 83 центів). Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення повідомлявся належним чином, згідно поданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, у разі неявки представника відповідача не заперечує проти постановлення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання відповідач повідомлявся належним чином, причини неявки свого представника суду не повідомив, заяви про розгляд справи у відсутності представника відповідача до суду не надходило. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 21 листопада 2014 року між [PERSON] (Вкладник) та Публічним акціонерним товариством "Імексбанк" в особі начальника відділення № 447 в м. Херсон Чегодарь Поліни Тарасівни (Банк) було укладено Договір № 2110011450 від 21 листопада 2014 року про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (Депозиту), вклад "Постійний клієнт" 3 міс. (вид вкладу "_ПосКЗм9.5"), (далі - Договор), відповідно до якого позивач вніс кошти у розмірі 32290,83 доларів США (тридцять дві тисячі двісті дев'яносто доларів США 83 центів), строком на 94 дня, на вкладний рахунок № [NUMBER] та поточний рахунок № [NUMBER] зі сплатою 9,50 відсотків річних. Згідно п. 6.1 Договору, Банк повертає Вклад або його частину та сплачує нараховані та несплачені проценти у строк, що визначений договором про приєднання до договору. Згідно п. 6.3 Договору, Банк повертає Вклад ( за письмовою заявою вкладника) у Валюті вкладу. Згідно п. 8.3.2 Договору, Банк зобов'язаний зберігати кошти Вкладника та щоденно нараховувати по залишку грошових коштів на рахунку відсотки. Згідно п. 8.3.4 Банк зобов'язується повернути вкладнику суму депозиту з нарахованими та несплаченими відсотками після закінчення терміну дії договору, на першу вимогу Вкладника, готівкою або в безготівковій формі за заявою Вкладника, шляхом перерахування на поточний/картковий або інший депозитний рахунок, вказаний Вкладником в Договорі про приєднання до Договору або у письмовій заяві Вкладника. Відповідно до п. 8.3.4 Договору Банк зобов'язаний повернути Вкладнику суму депозиту з нарахованими відсотками після закінчення терміну дії договору, на першу вимогу Вкладника, готівкою або в безготівковій формі за заявою Вкладника, шляхом перерахування на поточний рахунок або інший депозитний рахунок, вказаний Вкладником. Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання за Договором № 2110011450 від 21 листопада 2014 року про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (Депозиту), вклад "Постійний клієнт" 3 міс. (вид вкладу "_ПосКЗм9.5"), та на письмову заяву позивача про розірвання договору та повернення внесених коштів від 09 лютого 2015 року не надає відповіді, що є грубим порушенням умов договорів щодо зворотності та платності та у свою чергу грубим порушенням прав позивача. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини. Згідно ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Отже, відповідач зобов'язаний повернути суму вкладу на першу вимогу вкладника, а відмова від такої видачі є неправомірною. Неповернення Банком Вкладнику його коштів порушує права позивача та умови укладеного між сторонами договору. В результаті неналежного виконання Банком умов Договору № 2110011450 від 21 листопада 2014 року про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (Депозиту), вклад "Постійний клієнт" 3 міс. (вид вкладу "_ПосКЗм9.5") виникла заборгованість перед позивачем в сумі 32290,83 доларів США (тридцять дві тисячі двісті дев'яносто доларів США 83 центів), Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України. Згідно з частиною третьою статті 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга статті 192 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня. Зазначена правова позиція висловлена в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року в праві №6-79цс14. Станом на 14 квітня 2015 року (на дату постановлення судового рішення), згідно даних, які розміщені на офіційному веб-сайті Національного банку України, офіційний курс долару США до української гривні становить: 1 долар США = 22,88 гривні. Щодо позовної вимоги про дострокове розірвання Договору № 2110011450 від 21 листопада 2014 року про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (Депозиту), вклад "Постійний клієнт" 3 міс. (вид вкладу "_ПосКЗм9.5"), суд вважає за необхідне зазначити про наступне. Частиною 1 ст. 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Пунктом 14.1 Договору № 2110011450 від 21 листопада 2014 року визначено, що Договір діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань. Оскільки вимога про дострокове розірвання Договору № 2110011450 від 21 листопада 2014 року про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (Депозиту), вклад "Постійний клієнт" 3 міс. (вид вкладу "_ПосКЗм9.5"), укладеного строком дії до 23.02.2015 року, на час постановлення рішення втратила свою актуальність, суд вважає , що вона задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судом встановлено, що позивач була звільнена від сплати судового збору, відповідно до п.17 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", в якому вказано, що від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування збитків, завданих внаслідок неповернення у троки, передбачені договорами або установчими документами, грошових та майнових внесків, залучених до акціонерних товариств, банків, кредитних установ, довірчих товариств та інших юридичних осіб, які залучають кошти та майно громадян. Частиною 3 статті 88 ЦПК України визначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial