Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

27 червня 2018 позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаною вище позовною заявою, у якій просить суд розірвати договір оренди землі, укладений між Решетилівською РДА та СТОВ «Хлібороб», зареєстрований 14.06.2011 року. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 18.03.2008 позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом №1266, відповідно до якого успадкував земельну ділянку, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Енгельса, розміром 3,75 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж земельної ділянки в натурі, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку серії ПЛ №0101813 від 22.04.1997. Для реалізації права на пай позивач звернувся до Решетилівської РДА із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Розпорядженням голови Решетилівської РДА від 19.03.2018 №90 [PERSON] затверджено технічну документацію, а також виділено в натурі і передано у власність земельну ділянку площею 3,9470 га кадастровий номер якої 5324255100:00:005:0009 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Решетилівської міської ради. 28.03.2018 зареєстровано право власності позивача. 20.02.2018 позивачем отримано витяг із Державного земельного кадастру, з якого він дізнався, що земельна ділянка передана в оренду СТОВ «Хлібороб» на підставі договору між СТОВ та Решетилівською РДА, укладеного на 10 років 14.06.2011, тобто до 2021 року. Позивач, будучи власником земельної ділянки, звернувся до РДА з проханням розірвати договір. РДА направлено повідомлення СТОВ «Хлібороб» про необхідність розірвати договір, на яке товариство не відреагувало і на даний час товариство користується земельною ділянкою. Договір не є припиненим чи розірваним. Провадження у справі відкрито 17 серпня 2018 року суддею Горульком О.М.; справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи не було завершено, у зв`язку зі звільненням головуючого судді Горулька О.М. у відставку 27.09.2019. Автоматизований розподіл справи між суддями був неможливим через відсутність у суді суддів, що підтверджується відповідним протоколом від 18.10.2018. За результатами повторно проведеного 25.02.2019 автоматизованого розподілу справ між суддями, справу передано на розгляд складу суду із головуючою Лизенко І.В. 15.04.2019 справу прийнято до розгляду, постановлено розпочати повторно розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін, призначено судовий розгляд на 11.09.2019, який відкладено через неявку відповідачів на 12.11.2019. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов, зазначивши у вступному слові, що спірний договір оренди було укладено щодо земельної ділянки як щодо невитребуваного паю. Проте на даний час позивач, як власник земельної ділянки, має намір користуватися землею. Докази на підтвердження укладення спірного договору оренди надати не може, оскільки вважає, що відповідачі повинні були їх надати. Клопотання про витребування доказів не заявляла. Представники відповідачів - Решетилівської РДА та СТОВ "Хлібороб" в судове засідання не з`явились, про час, дату і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення щодо СТОВ "Хлібороб" та витяг з Журналу вихідної кореспонденції щодо Решетилівської РДА. Клопотання про розгляд справи за їх відсутності, будь-яких заяв по суті та з процесуальних питань від відповідачів до суду не надходило. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Виходячи з положень статті 16 ЦК України, позивач миає право на захист свого права, в тому числі, шляхом витребування майна (земельної ділянки) від інших усіб, а також шляхом заявлення вимоги про розірвання договору оренди, укладеного іншими особами, щодо земельної ділянки, яка йому належить, у випадку якщо його право дійсно порушене. З матеріалів справи встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] успадковано право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Енгельса, розміром 3,75 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж земельної ділянки в натурі (а.с. 7); земельна ділянка належала померлій на підставі сертифікату серії ПЛ №0101813 від 22.04.1997, копію якого досліджено в судовому зсіданні (а.с. 10). Розпорядженням голови Решетилівської РДА від 19.03.2018 №90 [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на території Решетилівської міської ради, виділено в натурі та передано у власність земельну ділянку площею 3,9470 га, кадастровий номер якої 5324255100:00:005:0009, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території, розташовану на території Решетилівської міської ради (а.с. 9). Набуте позивачем право власності на земельну ділянку кадастровий номер якої 5324255100:00:005:0009, зареєстроване 28.03.2018, що встановлено із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.04.2018 (а.с. 8). Позивач просить суд розірвати договір оренди землі, укладений між Решетилівською РДА та СТОВ «Хлібороб», зареєстрований 14.06.2011 року, з посиланням на те, що предметом договору є належна йому земельна ділянка. Відповідно до ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право: а) продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, довірчу власність; б) самостійно господарювати на землі; в) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; г) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лісові насадження, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; ґ) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; д) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно ч. 3 ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. Отже, право позивача на витребування від інших осіб своєї земельної ділянки, а також право вимагати розірвання договору оренди, у разі, якщо його не припинено, грунтуються на законі. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стороною позивача не надано суду жодного доказу на підтвердження укладення між відповідачами договору оренди земельної ділянки, власником якої є позивач. Так, з копії наданого представником позивача договору оренди, укладеного 10.02.2010 між Решетилівською РДА та СТОВ «Хлібороб», вбачається, що орендодавець - Решетилівська РДА, передав орендарю - СТОВ «Хлібороб», земельну ділянку загальною площею 3,98 га, в тому числі рілля - 3,98 га (не витребувані паї, кадастровий номер 5324255100:00:005:0066); договір зареєстровано 14.06.2011. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.04.2018 право власності позивача зареєстровано на земельну ділянку, кадастровий номер якої 5324255100:00:005:0009 (а.с. 8). Отже, позивачем не доведено, що договір оренди від 10.02.2010 стосується належної йому земельної ділянки. Будь-яких інших доказів на підтвердження обставин, викладених у позові щодо укладення будь-яких договорів оренди стосовно його земельної ділянки, в тому числі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про інше речове право (оренда), стороною позивача не надано. При цьому, суд зазначає, що порядок надання та витребування доказів регламентовано ст. 183, 184 ЦПК України, якими встановлено строк подання доказів та клопотань про їх витребування, а саме разом із заявами по суті у межах строку для надання таких заяв. Ані доказів, ані клопотання про їх витребування до позовної заяви додано не було. Не подано їх також протягом судового розгляду. Таким чином, позивачем не довдено, що відповідачами порушується його право власності на земельну ділянку, кадастровий номер якої 5324255100:00:005:0009, шляхом відмови у припиненні договору оренди та протиправоному утриманні. Виходячи із зазначеного вище, а також з урахуванням положень у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю. На підставі викладеного, відповідно до статей 15, 16, 18, 381 ЦК України,

Outcome: dismissed