Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

В позові до суду позивач зазначив, що на даний час є фізичною особою підприємцем, одним із видів його діяльності є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, надання послуг з перевезення речей. При здійсненні своєї підприємницької діяльності він використовує транспортний засіб FAW, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску.Вказаним транспортним засобом він користується на підставі генерального доручення від 31.01.2011 року. 30.09.2013 року він відповідно до п.2.2 ПДР України передав керуванння вищевказаним транспортним засобом відповідачу для перевезення вантажу. 07.10.2013 року близько 21 години [PERSON] керуючи транспортним засобом FAW, реєстраційний номер [NUMBER] на автодорозі Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки, проїжджаючи перехрестя з головною автодорогою Полтава-Олександрія в порушення п.п.16.11, 2.1, 2.2 ПДР України не надав переваги в русі транспортному засобу "Камаз 5410", реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], не виконав вимоги дорожніх знаків приорітету, чим допустив зіткнення вказаних транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження. ДТП сталася з вини водія [PERSON], що підтверджено постановою старшого слідчого СВ Кобелянського РВ УМВС України в Полтавській області про закриття кримінального провадження та постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.01.2014 року - якими [PERSON] було визнано винним в порушенні ПДР України та у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу №451 від 29.10.2013 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу для усунення пошкоджень від ДТП складає 27415грн. 68 коп. Відповідач відшкодував йому 10000 грн., а решту повертати не має наміру. Пошкоджений транспортний засіб ним був відновлений за власний рахунок та з тих коштів, що були надані відповідачем. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.04.2014 року йому було відмовлено про стягнення шкоди з відповідача, яка була завдана ним під час виконання трудових обов"язків, у зв"язку з тим, що трудовий договір між ними згідно положень КЗпП України не укладався. В позові до суду позивач просив стягнути з відповідача на його користь 17515 грн. 68 копійок у рахунок відшкодування заподіяних йому збитків в результаті ДТП, що мала місце 07.10.2013 року, 1150 грн., що становить вартість автотоварознавчого дослідження та 243 грн. 60 копійок витрат по сплаті судового збору. В суді позивач та його представник підтримали позовні вимоги за обставин викладених вище та просили їх вимоги задовольнити.Також позивач суду пояснив, що передав автомобіль в своїх інтересах відповідачу для перевезення картоплі з м.Бахмач в м.Дніпропетровськ. Відповідач позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що він власними силами відновлював пошкоджений автомобіль, а тому вважає, що він нічого позивачу не винен.Також суду пояснив, що за власні кошти купив на автомобіль лобове скло, яке отримував особисто на пошті. Де саме він платив за нього гроші і кому згадати не може. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що позивач фактично допустив відповідача до роботи в якості водія, тому вважає, що слід враховувати умови трудового договору від 30.09.2013 року в якому передбачений місячний заробіток відповідача у розмірі 1400 грн.Вважає, що в такому розмірі останній повинен був відшкодовувати позивачу [PERSON] матеріальну шкоду. Відповідач підтвердив, що дійсно була домовленість позивача з ним щодо перевезення картоплі в іншу область в ітересах позивача. Відповідач та його представник просили в задоволенні позові відмовити. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Свідок [PERSON] суду показала, що їй відомо зі слів [PERSON], що той власними силами робив ремонт пошкодженого ним автомобіля. Суд, вислухавши учасників процесу, свідка, вивчивши матеріали справи приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін; докази подаються сторонами; доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до довіреності від 31.01.2011 року позивач має право розпорядження автомобілем марки FAW, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, належного [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ, серії [NUMBER]. Позивачем заявлені вимоги про відшкодуванння шкоди внаслідок ДТП з підстав пошкодження належного йому автомобіля під час виконання відповідачем домовленості щодо перевезення вантажу.Дана обставина сторонами не заперечується. За приписами ст.ст.386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Згідно постанови Ніжинського міськрайонного суду від 28.01.2014 року [PERSON] 07 жовтня 2013 року керуючи автомобілем марки FAW, реєстраційний номер [NUMBER], на автомобільній дорозі Дніпропетровськ-Царичанка-Кобеляки-Ре шитилівка, в порушення п.п.16.11; 2.1; 2.2 ПДР здійснив зіткнення із автомобілем марки "Камаз", номерний знак [NUMBER], в результаті ДТП вищезазначені автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначені обставини в постанові суду щодо скоєного ДТП, яка сталася з вини відповідача сторонами не заперечуються. Відповідно до припису ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи з вищенаведеного, позивач відповідно до правових підстав вимагає відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля марки FAW, реєстраційний номер [NUMBER]. Даними висновку №451 від 29.10.2013 року експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу - вартість відновлювального ремонту вантажного автомобіля FAW-СА 1061 К28L5R5-2111", державний реєстраційний [NUMBER], необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 07.10.2013 року, з урахуванням значення коєфіцієнту фізичного зносу його складників, станом на час проведення дослідження складає: з урахуванням суми ПДВ 20% - 2935,21грн., у вартості складників - 27415 грн. 63 коп. Під час проведення експертного дослідження був присутнім відповідач, про що свідчить його підпис на матеріалах експертного дослідження. На а.с.15 є письмова розписка відповідача, з тексту якої вбачається, він зобов"язується відновити автомобіль ФАВ 1061, д.н.[NUMBER] в повному обсязі та відшкодувати затрати по ремонту. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.04.2014 року в позові [PERSON] до [PERSON] про відшкодуння шкоди відмовлено.Позовні вимоги є аналогічними, але заявлені з підстав пошкодження належного позивачу автомобіля відповідачем під час виконання трудових обов"язків. В рішенні суд зазначив, що між сторонами трудовий договір згідно положень КЗпП України не укладався, між останніми наявні відносини щодо цивільно-правової угоди згідно норм ЦК України з правами та обов"язками виконавця та замовника. Враховуючи наведене, посилання представника відповідача на укладений трудовий договір між сторонами від 30.09.2013 року не заслуговує на увагу. Доказів тому, що відповідач власними силами та за власні кошти відновлював автомобіль марки FAW ні відповідач, ні його представник суду не надали. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору за позовом та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження, оскільки такі витрати мають документальне підтвердження.

Outcome: approved