Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернулася до Орджонікідлзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], третя особа: ПАТ „Страхова група „ТАС" про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, зазначивши наступне. 18.07.2013 року близько о 12-00 год [PERSON] керуючи належним йому автомобілем ВАЗ 1111 ОКА, д.н. [NUMBER] скоїв ДТП та завдав автомобілю позивача Тойота корола (д.н. [NUMBER]) механічні пошкодження. Зазначила, що з самого початку виникнення конфлікту з відповідачем (отримання відмови у виплаті франшизи) вона усвідомлювала демонстративну незаконність його дій, протягом тривалого часу переживала тривалі і сильні негативні емоції і переживання, що виражалося поганим настроєм, знесиленні, зниженні працездатності, порушенні сну, підвищеній дратівливості, через що був істотно втрачений позитивний емоційний фон при спілкуванні із сім'єю, друзями і колегами по роботі. В результаті переживань, викликаних ремонтом автомобіля і відновленням здоров'я, порушився сон, оскільки замість того, щоб займатися лікування дитини, їй довелося бігати оформляти документи по ДТП. Іншими словами, відповідач заподіяв їй етичні страждання. Моральний збиток, нанесений неправомірними діями відповідача оцінює у 800 грн. Окрім цього, позивачка понесла прямий матеріальний збиток, пов'язаний з витратами на пересування з метою відновлення своїх прав, неодноразові поїздки в ДАІ з тим, щоб привезти, відвезти документи, забрати довідку про ДТП, відвезти її в страхову компанію, зробити поїздки до експерта, до медичної установи, що віднімало час, нерви і засоби в сумі на бензин 400 грн. У зв'язку з тим, що вона не має юридичної освіти, вимушена була звернутися за юридичною допомогою, за що сплатила суму 500 грн. Крім того, позивач бажає відновити свій автомобіль повністю (не шпаклівкою і рихтуванням двох дверей), а замінити всі пошкоджені деталі на нові. Згідно рахунку № ВА-004667 від 24.07.13 р. і розгорнутій калькуляції - висновки № 938 від 29.09.13 р. відновлення автомобіля обійдеться в 17 402,38 грн. Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача, складає 16 081,38 грн., а саме: основна сума прямого збитку складає 1000 грн.; моральний збиток в сумі 800 грн.; витрати понесені на пересування з метою відновлення своїх прав - 400 грн.; відновлення автомобіля (17402,38 грн. - 4021 грн. оплата страхової) 13 381,38 грн.; витрати по здобуттю правової допомоги в день здійснення ДТП в сумі 500 грн. На підставі викладеного просить суд, стягнути з відповідача шкоду у загальному розмірі 16 081,38 грн. та судові витрати. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просить його задовольнити з підстав зазначених у позові. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечує частково, просить позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягнути з [PERSON] франшизу у розмірі 1 000,00 грн., а в іншій частині позову відмовити. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 18 липня 2013 року о 12 год. 10 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме по вул. 40 років Радянської України, проти будинку №63, водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ-11113, д.н. [NUMBER], на ділянці напрямку руху не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем Тойота, д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], яка рухалась зліва в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджено, травмованих не має. Вина водія [PERSON] (Відповідач) встановлена постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 23 серпняа 2013 року, якою притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові насідки дії особи стосовно якої ухвалено постананову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 3 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Так встановлено, що 09 червня 2013 року між ПАТ СГ «ТАС» та [PERSON] був укладений Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1054781, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власника забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 11113 державний реєстраційний № [NUMBER]. Згідно ст. 6 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, виключаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Крім того, відповідно до п.п.35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву. У заяві про виплату страхового відшкодування мають міститися обставини, якими заявник обґрунтовує свою вимогу, та докази, що підтверджують її відповідно до законодавства. Відповідно до п.п.35.2 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» до заяви додаються довідки про дорожньо- транспортну пригоду, довідки відповідних закладів охорони здоров'я щодо тимчасової втрати працездатності або довідки спеціалізованих установ про встановлення стійкої втрати працездатності (інвалідності) у разі її виникнення, інші документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди, завірені у встановленому порядку. Встановлено, що 02 серпня 2013 року до ПАТ СГ „ТАС" звернулась [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно заяви-погодження від 02.08.2013 року, позивач [PERSON] погодилась із сумою матеріального збитку у розмірі 5 021,80 грн., яку страховою компанією було перераховано ТОВ „Бриллиант Авто" на поновлювальний ремонт автомобіля позивача (рахунок на замовлення наряда №ВА-004667 від 24.07.2013 року). Отже страхова компанія в повному обсязі виконала свої зобовязання, щодо виплати страхового відшкодування внаслідок ДТП на користь позивача, при цьому позивач погодився з визначеною сумою, оскільки жодних позовних вимог до страхової компанії не висував, за таких обставин позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди до відповідача по справі, не ґрунтуються на законі, так як обов'язок по відшкодуванню матеріальної шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу, яким керував позивач по справі, покладено саме на страхову компанію, де було застраховано автомобіль відповідача. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується Страховиком згідно з договором страхування. Відповідно ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до п.5 Полісу №АЕ/1054781 від 09.06.2013 року, сума франшизи становить 1 000 грн. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати для відновлення свого порушеного права, а саме: 1 000 грн. (франшиза). Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань та з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача й інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Таким чином, в частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає необхідним визначити суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 грн., оскільки на думку суду дана сума буде достатньою компенсацією за перенесені позивачем переживання пов'язані з ДТП. Вимоги позивача про компенсацію витрат за надання правової допомоги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Відповідно до ст.79 ЦПК України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно із ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно з ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду позивачем не надано відповідних доказів. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача підлягаючими частковому задоволенню.

Outcome: partial