Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивача мати [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] . За час шлюбу народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області з відповідача [PERSON] вирішено стягувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 350 гривень. [INFO] позивачу виповнилось 18 років. Стягнення аліментів припинено. На даний час позивач навчається на денній формі навчання у Закарпатському угорському інституті ім. Ференці Ракоці ІІ. У зв"язку з викладеними обставинами позивач просить стягувати з [PERSON] на її утримання 3000 (три тисячі) гривень щомісячно до виповнення 23 років. Відповідач подав відзив на позов. У відзиві вказує про те, що має можливість сплачувати на користь позивача 500 гривень, щомісячно. Після розірвання шлюбу з матір`ю позивача, від іншої жінки в нього народилась донька. Він офіційно не працевлаштований, у зв"язку з чим сплачувати на користь позивача визначену нею суму, можливості не має. Позивач в судовому обставини та вимоги позову підтримала. Пояснила, що відповідач працює на будівництві, як за кордоном так і за місцем проживання. У зв"язку з чим отримані заробітки дозволяють йому сплачувати на її користь 3 000 гривень щомісячно. Відповідач не з`явився в судове засідання, належним чином повідомлений про розгляд справи. Відповідно до поданого відзиву у задоволенні позову просить відмовити. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.8-9). [INFO] позивачу виповнилось 18 років, відповідно, стягнення аліментів з відповідача за рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області № 2 -1669/11 від 20 січня 2012 року на утримання позивача припинено. Позивач є студентом денної форми навчання за освітнім ступенем бакалавр Закарпатського угорського інституту ім. Ференці Ракоці ІІ, що підтверджується довідкою інституту від 11 лютого 2021 року за № 101 (а.с.5). Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України). Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Обставини, які б свідчили про неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу дитині, яка продовжує навчання, не встановлені, а обставини відзиву про наявність на утриманні у позивача малолітньої дитини, відсутність постійного місця роботи, не свідчать про зворотнє. Зокрема, як вбачається з довідки про склад сім"ї відповідача, малолітня дитини не входить до складу його сім"ї. Таким чином, обставини передбачені ст. 199 СК України про неможливість надавати позивачу матеріальну допомогу, відповідачем не доведені. У відповідності до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3"') наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3"") доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна. Проаналізувавши надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, позицію позивача та відповідача, враховуючи в першу чергу якнайкраще забезпечення інтересів дитини, суд дійшов висновку про підставність заявлених вимог. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved