Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом. Зазначив, що Відповідно до укладеного договору № КТХRRX13045784 від 01 червня 2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1399 гривень 20 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Закрите Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк". 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 16 квітня 2014 року має заборгованість - 17190 гривень19 копійок, яка складається з наступного: 462 гривні 59 копійок - заборгованість за кредитом; 5233 гривні 30 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 184 гривні 68 копійок - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 10014 гривень 85 копійок - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф (фіксована частина); 794 гривні 77 копійок - штраф (процентна складова). Тому позивач вимушений звернутись до суду. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з»явився, надав письмову заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд винести рішення, яким задовольнити їх (а.с.33). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи присутній поштові конверти, в яких зазначено, що за вказаною в позовній заяві адресою [ADDRESS] - відповідач [PERSON] не проживає (а.с.32, 40). Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є необґрунтованою та не підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов не підлягає до задоволення. Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обгрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку обов'язки сторін. Всі ці складові можуть бути з'ясовані лише в діяльності, метою якої є, відповідно до ст. 10 ЦПК, всебічне і повне з'ясування обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст. 27,46 ЦПК Украни). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст.27 ЦПК України), та і обов'язок із доказування обставини при невизнанні їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Проаналізувавши установлені по справі фактичні обставини, оцінивши надані в силу ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до слідуючого висновку. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Із досліджених судом письмових доказів встановлено - відповідно до кредитного договору (а.с.12-19), договір був укладений між «ПриватБанком» та [PERSON] на придбання пральної машинки. Даний договір був укладений 13 вересня 2005 року, що підтверджується заявою позичальника [PERSON] від 13 вересня 2005 року №DNH4КР20830305 (а.с.7) . Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Тому, позовні вимоги, не підлягають задоволенню, оскільки вони в супереч вимогам ст. 60 ЦПК України не підтверджені жодним доказом і не доведені під час судового розгляду справи. Суду не надано жодного доказу того, що між сторонами виникли спірні правовідносини. Не підтверджено жодним доказом те, що саме [PERSON] отримував кошти у кредит від позивача, таким чином даний позов пред'явлено позивачем належно не доведений в судовому засіданні про порушення його права. Беручи до уваги вищенаведене та з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи те, що вимога позивача полягає у стягненні належних йому за договором кредитукоштів, в задоволенні позову слід відмовити, оскільки суду не надано документального підтвердження укладення між сторонами договору кредиту. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі243 гривні 60 копійок стягненню з відповідача не підлягають згідно ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed