Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з вищевказаною позовною заявою про визнання цивільно-правових угод правомірними, посилаючись на те, що нею та відповідачем TOB «РИСТ» укладені цивільно-правові угоди №1-01-07 від 11.07.2019 року та №1-01-08 від 01.08. 2019 року, за умовами яких виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги, виконати роботи по розмалюванню ялинкових прикрас, а замовник зобов`язаний своєчасно прийняти та оплатити виконані послуги. Замовник надає всі необхідні матеріали для надання послуг, забезпечує робочим місцем та побутовими умовами. Оплата передбачена п.2 "Угоди", акт приймання наданих послуг являється підставою для підписання документа про надання послуг. Розрахунок здійснюється по 1 грн. за одиницю виробленої продукції. Указаними угодами передбачена відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених обов`язків за чинним законодавством. На виконавця не розповсюджуються Правила внутрішнього трудового розпорядку Замовника. Виконавець сам організовує процес надання послуг відповідності до вимог цивільного законодавства. Виконавець використовує матеріали та обладнання Замовника. І відповідає за неправильне їх використання. Виконавець зобов`язаний надати звіт про використання матеріалу та повернути його надлишок. Позивач за указану роботу по договору отримав всього по першому договору 567грн. та 2154 грн. = 2721 грн., по другому договору - 2190 грн. та 1987.50 грн. = 4177.50 грн., з яких оплатив податки та за неї був сплачений ЄСВ підприємством. Позивач повністю згодна з умовами договору та системою оплати за роботу. Але на підприємстві була проведена інспекційна перевірка ГУ Держпраці України в Харківській області, за результатами якої був складений акт про порушення трудового законодавства, що указані цивільно-правові угоди є прихованими трудовими. У зв`язку з цим позивач вважає, що необхідно захистити її права на вільний вибір форми договору на виконання будь-якої роботи. Позивач стверджує, що їй зручно працювати за такою цивільно-правовою угодою. Вона виплачує державі всі податки та обов`язкові платежі, як то - 18% податку та 22 % єдиний соціальний внесок, 1,5% військовий збір. Підстав для того, аби визнати цивільно-правові відносини «прихованими трудовими», немає. Тому, позивач просить суд Визнати цивільно-правові угоди №1-01-07 від 11.07. 2019 року та №1-01-08 від 1.08. 2019 року, укладені між нею та ТОВ «РИСТ» на виконання розмалювання ялинкових прикрас - правомірними та такими, що не суперечить загальним засадам цивільно-правових угод. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи мається заява представника позивача - адвоката Пухтаєвич О.О. з проханням розглядати справу у їх відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача - ТОВ "РИСТ" у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи у його відсутності, зазначено, що заперечень з приводу позовних вимог ТОВ "РИСТ" не має, просить позов задовольнити. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 11.07.2019 між [PERSON] та відповідачем ТОВ "РИСТ" було укладено цивільно-правову угоду №01-01-07, 01.08.2019 було укладено ще одну угоду №01-01-08 за умовами яких виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги, виконати роботи по розмалюванню ялинкових прикрас, а замовник зобов`язаний своєчасно прийняти та оплатити виконані послуги. Замовник надає всі необхідні матеріали для надання послуг, забезпечує робочим місцем та побутовими умовами. Оплата передбачена п.2 "Угоди", акт приймання наданих послуг являється підставою для підписання документа про надання послуг. Розрахунок здійснюється по 1 грн. за одиницю виробленої продукції. Викладене підтверджується ксерокопіями угод (а.с. 8, 10). 15.07.2019, 31.07.2019, 16.08.2019 та 30.08.2019 було складено акти приймання наданих послуг згідно договорів №01-01-07 та №01-01-08. В актах зазначено, що послуги виконані "Виконавцем", повністю відповідають вимогам договору. Зауважень та претензій у "Замовника" і "Виконавця" по якості наданих послуг, ціні та обсягу немає, що підтверджується копіями актів (а.с. 9, 11). 25.10.2019 Державною службою України з питань праці було складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ХК6729/1160/2НД/АВ. Згідно наданого акту, ТОВ "РИСТ", в порушення вимог законодавства про працю, допустило до роботи 14 працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади про прийняття працівників на роботу в порядку встановленому КМУ (а.с. 14-19). 20.11.2019 [PERSON] написала заяву на ім`я директора ТОВ "РИСТ" Александрова Р.В. з проханням укласти цивільно-правову угоду, тому що вона доглядає онука дошкільного віку та їй потрібен вільний графік роботи (а.с. 20). Відповідно довідки директора ТОВ "РИСТ", за період з 01.02.2019 по 31102019 по цивільно-правовим договорам сплачено податків: ЕСВ у сумі 146571 грн. 87 коп., ПДВ у сумі 119922 грн. 44 коп., військовий збір у сумі 9993 грн. 54 коп. (а.с. 21). На письмовий запит суду, представник Головного управління Держпраці у Харківській області А. Лещенко, надав інформацію стосовного того, що в Харківському окружному адміністративному суді розглядається справа №520/12790/19 за адміністративним позовом ТОВ "РИСТ" до Головного управління Держпраці у Харківській області про скасування акта інспекційного відвідування Головного управління Держпраці у Харківській області від 25.10.2019 №ХК6729/1160/2НД/АВ та скасування постанови про накладення штрафу від 08.11.2019 №ХК6729/1160/2НД/АВ/П/ТД-ФС (а.с. 58). Постановою від 08.11.2019 №ХК6729/1160/2НД/АВ/П/ТД-ФС на ТОВ "РСИТ" Головним управлінням Держпраці у Харківській області було накладено штраф у розмірі 1752660,00 грн., що підтверджується копією постанови (а.с. 59-75). 24.06.2020 року Харківський окружний адміністративний суд ухвалив рішення по справі № 520/12790/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РиСТ" (вул. 8 березня, буд. 7, м. Куп`янськ, Харківська область, 63700, код ЄДРПОУ 31436034) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, код ЄДРПОУ 39779919) про скасування постанови. Згідно копії рішення, отриманого з офіційного сайту ЄДРСР (http://www.reestr.court.gov.ua/Review/90074036), ТОВ "РИСТ" було відмовлено у задоволенні позовної заяви про скасування постанови від 08.11.2019 №ХК6729/1160/2НД/АВ/П/ТД-ФС. Підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ "РИСТ" стало те, що умови спірних договорів мають ознаки трудового характеру, а не цивільно-правової угоди між сторонами. Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 209 ЦК України нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Враховуючи висновки Верховного Суду щодо критеріїв розмежування трудових і цивільно-правових відносин, викладених у постанові від 04.07.2018 (справа № 820/1432/17), де вказано, що основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду. З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт. Так, предметом укладених договорів позивача з фізичними особами є процес праці, а не її кінцевий результат. Фізичні особи повинні були виконувати систематично певні трудові функції на підприємстві відповідно до визначеного виду виконуваної роботи, у встановлений строк. При цьому, в укладених договорах не визначається обсяг виконуваної роботи, а обумовлюється у вигляді зобов`язання виконувати роботи (надавати послуги). Як було встановлено у судовому засіданні, у договорах передбачено оплату саме процесу праці, оскільки у договорах відсутні обсяги робіт та фактичний перелік складу конкретних робіт, договір регулює постійний характер праці. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed