Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

У січні 2015 року надійшла до суду заява [PERSON], заінтересована особа: Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) у особі Департаменту містобудування та архітектури про встановлення факту, що має юридичне значення. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Маліновської В.М. від 15 січня 2015 року відмовлено у відкритті провадження за заявою [PERSON], заінтересована особа: Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) у особі Департаменту містобудування та архітектури про встановлення факту, що має юридичне значення. (а.с. 20). Ухвалою Колегії суддів судової палати Апеляційного суду м. Києва з цивільних справ від 10 березня 2015 року ухвалу судді Маліновської В.М. від 15 січня 2015 року скасовано з направленням до Шевченківського районного суду м. Києва для вирішення питання про прийняття (а.с. 54). Ухвалою судді від 10 квітня 2015 року відкрито провадження за заявою [PERSON], заінтересована особа: Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) у особі Департаменту містобудування та архітектури про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с. 60). Заявник зазначив, що 13.02.2012 р. згідно з постановою про порушення кримінальної справи слідчим Головного управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України Захаровим А.В. порушено щодо [PERSON] кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, у зв'язку із заволодінням правами на нерухоме майно, що нібито знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Однак, у вказаній постанові слідчого було зазначено неіснуючу адресу, що підтверджено змістом, наданого на запит адвоката Овчаренко Л.М. від 23.09.2013 року, листа Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.09.2013 р. (далі КМДА) про те, що «... адреса вважається присвоєною з моменту внесення її до реєстру адрес, який є складовою частиною містобудівного кадастру. Інформація щодо зазначеної поштової адреси в містобудівному кадастрі відсутня. Департамент в установленому порядку не погоджував та не присвоював поштової адреси [ADDRESS]». Заявник стверджує про достовірність зазначеного змісту листа, посилаючись на повноваження Департаменту містобудування та архітектури КМДА при вирішені зазначеного питання, та на прийняті з цього питання нормативні акти. (п. 4 рішення Київської міської рад від 22.05.2013 р. № 337/9394 «Про деякі питання ведення реєстрів адрес, вулиць та інших поіменованих об'єктів у місті Києві», п. 1.4 та п. 4.21 «Положення про реєстр адрес у місті Києві», п. 1.4 «Тимчасового порядку присвоєння поштових адрес об'єктам нерухомості у місті Києві», затвердженого розпорядженням КМДА від 25.06.2011 р. № 1094 «Про питання присвоєння поштових адрес об'єктам нерухомості у місті Києві» «адреса - ідентифікатор об'єкта нерухомого майна (за критеріями його місцезнаходження);». Для заявника встановлення факту, а саме, відсутності у м. Києві нерухомого майна, якому в установленому порядку була присвоєна адреса «[ADDRESS]», має юридичне значення, оскільки від цього залежить можливість реалізації його прав як громадянина України, гарантованих Конституцією України. Враховуючи вищевикладене, заявник просив встановити факт, що у м. Києві відсутній об'єкт нерухомого майна, якому в установленому порядку була присвоєна адреса: «[ADDRESS]». В судовому засіданні заявник та його представник уточнили свої вимоги та просили суд встановити факт, що у м. Києві, відсутня адреса: "[ADDRESS]". Та щодо мети встановлення юридичних фактів пояснили наступне: відповідно до частини 2 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 13.02.2012 р. слідчий в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Захаров А.В. порушив щодо заявника ([PERSON].) кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого частиною 4 статті 190 КК. Згідно з постановою про порушення зазначеної кримінальної справи орган досудового слідства обвинувачує заявника в тому, що він шахрайським способом заволодів об'єктом нерухомого майна за адресою: м. Київ, [ADDRESS]. Водночас відповідно до листа Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Киї вської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вхід. КГА від 24.09.2013 р. № 16150/0/02-13; вихід. від 27.09.2013 р. № 17342/0/06/27-13) повідомлено про те, що «адреса вважається присвоєною з моменту внесення її до реєстру адрес, який є складовою частиною містобудівного кадастру. Інформація щодо зазначеної поштової адреси в містобудівному кадастрі відсутня. Департамент в установленому порядку не погоджував та не присвоював поштової адреси: [ADDRESS] та [ADDRESS], літ. А.». Статтею 63 Конституції України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист. У зв'язку з чим, заявник вважає, що саме з метою реалізації права на захист від кримінального переслідування необхідно встановити факт, що має юридичне значення, що в м. Києві відсутня адреса «[ADDRESS]». Крім того, заявник посилався на статтю 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Европейського суду з прав людини», згідно з якою судам, при розгляді справ, слід застосовувати як однє з джерел права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та протоколи до неї, згоду на застосування яких надала Верховна Рада України. Згідно з частиною 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав и основних свобод людини», яка є невід'ємною частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питань про його громадянські права та обов'язки чи при пред'явленні йому будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий та відкритий судовий розгляд в розумні строки незалежним та неупередженим судом. Заінтересована особа: Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) у особі Департаменту містобудування в судове засідання свого представника не направило, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Будь-яких заяв не надали. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, скасовуючи ухвалу судді про відмову у відкритті провадження Апеляційний суд послався на що висновки суду про те, що із даної заяви вбачається спір про право є необґрунтованими з посиланням на доводи апеляційної скарги, що згідно із п. 1.4 «Тимчасового порядку присвоєння поштових адрес об'єктам нерухомості у місті Києві», затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 25.06.2011 р. № 1094 «Про питання присвоєння поштових адрес об'єктам нерухомості у місті Києві» «адреса - ідентефікатор об'єкта нерухомого майна (за критеріями його місцезнаходження);». Таким чином, як зазначено в ухвалі, реєстр присвоєних адрес у м. Києві створюється на підставі інвентаризації матеріалів-рішень уповноважених органів місцевого самоврядування і не пов'язаний з вирішенням будь яких спорів про право. Судом встановлено, що звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що у м. Києві, відсутня адреса: "[ADDRESS]". На підтвердження факту заявник посилався на те, що Департамент містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у відповіді на запит представника заявника зазначив, що відсутня інформація щодо зазначеної поштової адреси у містобудівному кадастрі. Така адреса не погоджувалась та присвоювалась Департаментом. (а.с. 32). Як вбачається із матеріалів справи, Постановою слідчого Головного управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України від 13.02.2002 року порушено щодо [PERSON] кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, у зв'язку із заволодінням правами на нерухоме майно, що нібито знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 25) У вказаній Постанові слідчого Генеральної прокуратури від 13.02.2012 року зазначено, що директивою Міністра оборони від 25.12.1997 року передано на баланс ДП Міністерства оборони України «Українська авіаційна транспортна компанія» нерухоме майно у м. Києві за адресою м. Київ, [ADDRESS], а саме будівлю № 3 площею 3142 кв.м., огорожу та інше майно, що є державною власністю. А також у Постанові зазначено, що КМБТІ на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2009 року зареєструвало право власності на нерухоме майно за ТОВ «Продекспорт» за цією адресою. Метою встановлення факту, що у м. Києві, відсутня адреса: "[ADDRESS]", необхідно для заявника, як він вказав у заяві, як юридичне значення для можливісті реалізації його прав, як за змістом заяви розуміється, захисту від звинувачення у шахрайстві. Відповідь Департаменту «Київмістобудування» від 27.09.2013 року підтверджує факт відсутності об'єкту «нерухомого майна у м. Києві за адресою м. Київ, [ADDRESS] (а.с. 32). Отже суд вважає, що достатньо підстав задовольнити заяву про встановлення факту, що у м. Києві, відсутня адреса: «[ADDRESS].

Outcome: approved