Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач Регіональне відділення Фонду державного майна України по Житомирській області звернулося в суд з позовом з врахування заяви про уточнення та зменшення позовних вимог, в якій просили витребувати із чужого незаконного володіння [PERSON] об`єкт нерухомого майна - вбудований в адмінприміщення з вбудованою їдальнею (літ. А) об`єкт цивільної оборони, а саме: підвальне приміщення № 3-2 площею 219,50 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (Інвентаризаційна справа № 14597) у власність держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області; стягнути з відповідачів на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області судовий збір в розмірі 1378 грн. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, судова повістка, направлена відповідачу повернулась на адресу суду не врученою адресату, з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання». Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позо в таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Ст. 13 Конституції України визначає, що від імені Українського народу право власника здійснюють органи державної влади і органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Судом встановлено, що 14.12.2015 регіональним відділенням ФДМУ по Житомирській області була проведена перевірка утримання, зберігання та використання державного майна, яке при приватизації не увійшло до статутного капіталу, але залишилось на балансі ВАТ «Житомирводбуд». Перевірка проводилась на виконання наказу Фонду державного майна України від 16.12.2009 № 1998 «Про забезпечення збереження, контролю за використанням та реалізацією про пропозицій інвентаризаційних комісій щодо державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але залишилися у них на балансі». За результатами перевірки було встановлено, що підприємством за договором купівлі-продажу було незаконно відчужено об`єкт цивільної оборони, який розташований у [ADDRESS] Приватизація підприємства проводилась відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України № 57-93 від 20.05.1993 р. «Про приватизацію майнових комплексів державних підприємств та їх структурних підрозділів, зданих в оренду" та Декрету Кабінету Міністрів від 17.05.1993 № 15-93 «Про особливості приватизації майна агропромисловому комплексі". Наказом регіонального відділення від 15.12.1995 № 289-А0 було затверджено акт оцінки вартості майна Орендного підприємства «Житомирводбуд". Згідно з актом оцінки вартість цілісного майнового комплексу зменшена вартість майна: що належить орендарю на суму 343 630 950 тис. крб.; щодо якого органом приватизації встановлено особливий режим приватні на суму 21 790 530 тис. крб.; державного житлового фонду на суму 183 405 200 тис. крб.; об`єктів, які не підлягають приватизації на суму - 22 072 370 тис. крб. Згідно додатку до акту оцінки, по структурному підрозділу Автобаза вилучення вартості майна, що не підлягає приватизації становить 375,9 тис. крб. Згідно розрахунку вартості приміщення ГО по автобазі Орендного підприємства «Житомирводбуд", які не приватизуються, підписаного директором та головним бухгалтером автобази (копія додається) на суму 375 925,0 т. крб. з вартості ЦМК було вилучено та відповідно не приватизовано ВАТ «Житомирводбуд» приміщення ГО, яке розташоване в адмінпримішенні за адресою [ADDRESS] залишковою вартістю 373140 , 0 т. крб. та приміщення ГО розташоване у м. Коростишів залишковою вартістю 2785,0 т. крб. При цьому, необхідно зазначити, що адмінприміщення за адресою [ADDRESS] , в якому розташований об`єкт цивільної оборони, інвентаризаційному описі основних засобів, який був складений на момент приватизації зазначене як будинок їдальні. Про те, що це один і той самий об`єкт свідчать вартості будівель, зазначені у розрахунку вартості приміщення ГО по автобазі «Житомирводбуд" та інвентаризаційному описі, а саме приміщення їдальні адмінприміщення мають ідентичну балансову вартість -2514555500 крб. У переліку нерухомого майна, який був виданий Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області по структурному підрозділу ВАТ «Житомирводбуд» ДП «Житомирська «Автобаза» серед об`єктів нерухомого майна п. 5 зазначено будинок їдальні. В подальшому підприємством надано до регіонального відділення технічний паспорт та довідку характеристику БТІ, на підставі якої до переліку майна внесено зміни та замість їдальні зазначено адмінбудинок з вбудованою їдальнею. Вилучення вартості майна, яке не підлягає приватизації з вартості цілісного майнового комплексу ВАТ «Житомирводбуд" на суму 22 072 370 тис. крб. також підтверджується Планом приватизації, затвердженим наказом регіонального відділення № 106-ПП від 29.03.1996 року. Так, відповідно до п. 2 Розділу IX Плану приватизації, з вартості орендного підприємства на суму 22 072 370 тис. крб. вилучено об`єкти, які передаються на баланс товариства і не підлягають приватизації, а саме, об`єкти ГО та інженерної інфраструктури для забезпечення населення газом, водою, електроенергією. Враховуючи вищевикладене, та законодавчу заборону в процесі приватизації, до статутного капіталу Відкритого акціонерного товариства «Житомирводбуд» не увійшов об`єкт цивільної оборони, розташований у [ADDRESS] та залишився на балансі товариства як об`єкт права державної власності. Згідно паспорту протирадіаційного укриття №ЖТ -21013 на вищезазначений об`єкт цивільної оборони, в якому зазначені технічні характеристики та інші індивідуальні ознаки даного об`єкта. Також, протирадіаційне укриття №ЖТ-21013 за адресою [ADDRESS] перебувало на обліку в штабі цивільної оборони Богунського району м. Житомира. Відповідно до Закону України «Про управління об`єктами державної власності» та Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів і господарських товариству процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.1999 № 908/68 регіональне відділення є органом управління, який вибирає і забезпечує спосіб та умови подальшого використання державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств в процесі приватизації. Регіональним відділенням на виконання наказу Фонду державного майна України від 16.12.2009 № 1998 «Про забезпечення збереження, контролю за використанням та реалізацією пропозицій інвентаризаційних комісій щодо державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але залишилось у них на балансі» проводились перевірки утримання, зберігання та використання державного майна, яке при приватизації не увійшло до статутного капіталу ВАТ «Житомирводбуд» та залишилось на його балансі та на балансі його структурних підрозділів як державне майно. Листом № 1/170 від 15.10.2002 року,Ю ВАТ «Житомирводбуд" було надано пропозиції відносно акту перевірки від 27.03.2002 року та зазначено, що приміщення цивільної оборони продовжують знаходиться на балансі ВАТ «Житомирводбуд". Згідно наказу регіонального відділення № 578 від 21.10.2004 року було створено інвентаризаційну комісію, до складу якої входили тому числі, голова правління та головний бухгалтер ВАТ «Житомирводбуд» результатами інвентаризації, комісією було складено протокол від 15.05.2005 року. Згідно з пропозиціями інвентаризаційної комісії об`єкти цивільної оборони залишаються на балансі підприємства. У звіті про інвентаризацію об`єктів, додатком до протоколу інвентаризаційної комісії, зазначено, що по ДП «Автобазам «Житомирводбуд" об`єкт цивільної оборони наявний. Спірний об`єкт цивільної оборони належить до державної власності підприємству-балансоутримувачу було відомо, а з другої сторони балансоугримувач не повідомив регіональне відділення, як орган уповноважений управляти спірним майном про те, що об`єкт цивільної оборони вбудований в адмінприміщення був відчужений підприємством - ПП [PERSON] договору купівлі-продажу від 24.12.2002 року. Згідно до інформації з Єдиного державного ре юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 13.09.2016 року припинено підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця [PERSON] Крім того, відповідно до статуту - Публічне акціонерне товар «Житомирінвест» є правонаступником прав та обов`язків « Житомирводбуд ». Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно із пунктом 3 наказу ФДМУ та Міністерства економіки України № 908/68 від 19.05.1999 року «Про управління державним майном яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі» господарські товариства, на балансі яких перебуває державне майно, яке не увійшло до статутних капіталів у процесі приватизації, несуть відповідальність за збереження такого майна відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до Закону України "Про управління об`єктами державної власності Положення про управління державним майном яке не увійшло до статутних капі господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх б затвердженого наказом Фонду державного майна України та Міністерства економ України № 908/68 від 19.05.1999 року регіональне відділення є органом управління вибирає і забезпечує спосіб та умови подальшого використання державного майна, не увійшло до статутних капіталів господарських товариств в процесі приватизації. Регіональне відділення вибирає та забезпечує способи управління державним май здійснення приватизації; передача майна в оренду; передача майна у комун власність; передача майна в управління центральних та місцевих органів виконавчої влади; передача майна господарським товариствам на умовах схову. Відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного майна» зі змінами та доповненнями об`єкти цивільної оборони не підлягають приватизації. Згідно ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно зі ст. 387 ЦК України, власник має право звернутися до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння. Відповідно до п. 6 Положення про Єдиний реєстр об`єктів державної власності, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 467 від 14.04.2004 року до реєстру вносяться відомості на підставі бухгалтерської та статистичної звітності підприємств, господарських товариств, у статутному капіталі яких акції (частки, паї) ти залежать державі, та балансоутримувачів. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Частиною 3 статті 388 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Крім того, відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, відповідно до п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 Цивільного кодексу України). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) предявлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 Цивільного кодексу України. У звязку із цим, необхідно розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі ст. 388 Цивільного кодексу України звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише і випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Таким чином, у відповідності до вимог ст. ст. 330, 388 ЦК України право власності на земельну ділянку, яку було відчужено поза волею власника не набувається добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна. Згідно з п. 23 вищевказаної постанови, відповідно до ст.387 ЦК України та ч.3 ст 10 ЦПК України, особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Як зазначено Верховним Судом України в постанові №6-140цс 14 від 17.12.2014, власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених ст.ст. 387, 388 ЦК Укріїни. Також, Верховним Судом України звернуто увагу на те, що при розгляді спорів щодо витребування такого майна, суди повинні мати на увазі, що в позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у ст.388 ЦК України. Також, під час розгляду спорів про витребування майна мають бути встановлені всі юридичні факти, які визначені ст. ст. 387, 388 ЦК України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо. Враховуючи вищезазначене, суд задовольняє позов в повному обсязі та стягує з відповідачів сплачений позивачем судовий збір на його користь. На підставі ст.ст. 4, 13, 81, 82, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved