Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач не виконує зобов`язань, передбачених укладеним між сторонами договору про постачання електричної енергії, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 4 131, 85 гривень.\~\~ Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійнювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 29.11.2013 року між Житомирським районом електричних мереж, який діє на підставі положення і є виробничим підрозділом АТ "Житомиробленерго" та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір про постачання електричної енергії №1810 (а.с. 3-5). Відповідно до умов договору споживачу відпускалася електрична енергія, за яку останній повинен своєчасно й у повному обсязі розраховуватись (п.п. 2.2.3, 7.2. договору). Відповідно до рахунку за активну електроенергію №12005 від 31.01.2017 за січень 2017 року заборгованість відповідача перед РЕМ за активну електроенергію становить 4 131, 85 гривень (а.с. 6). 01.07.2019 року Житомирським районним судом Житомирської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] вказаної заборгованості, однак ухвалою від 03.09.2019 року такий судовий наказ за заявою боржника було скасовано. Відповідач подав відзив на позовну заяву, яким просив відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що рахунок на оплату за активну електроенергію №12005 від 31.01.2017 року не отримував та не підписував, а факт відсутності підпису виконавця напису про отримання слугує неможливості встановлення особи, яка підписала такий документ. Крім цього зазначив, що у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності 13.08.2014 року не користувався електроенергією за даним об`єктом, а спірна кількість електроенергії є втратою в електромережі. Не погодився відповідач і з показами, які містяться у відомості контрольного огляду засобів обліку від 30.01.2017 року та у рахунку на оплату. До відзиву на позов долучено копії посвідчень, з яких вбачається, що відповідач є інвалідом 2-ї групи та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії. Відповіддю на відзив представник позивача заперечив проти викладених відповідачем у відзиві обставин та просив позов задовольнити. Правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані положеннями наступних норм матеріального права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності. За такими принципами: кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Мало того, тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Частиною 4 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" визначено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електричною та тепловою енергією. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиту електричну енергію у заявленому розмірі. Відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п.п. 9, 10 ч. 1 ЗУ "Про судовий збір" . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved