Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором від 30 серпня 2012 року у розмірі 31818,37 гривень. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 25 січня 2012 року відповідач став клієнтом позивача та на підставі анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послугу у ПриватБанку отримав кредитну картку "Універсальна", яку 30 серпня 2012 року було переоформлено на престижну кредитну картку "Gold", відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 23000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Згідно умов договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання в розмірі встановленому тарифами позивача, з розрахунку 360 календарних днів на рік, за порушення строків платежів по кожному з грошових зобов'язань передбачених договором, більше ніж на 30 днів відповідач зобов'язався сплатити штраф у розмірі 500,00 гривень + 5% від суми позову. Позивач свої зобов'язання виконав та надав відповідачу грошові кошти у розмірі встановленому договором від 30 серпня 2012 року, а відповідач зазначені кошти отримав, але свої зобов'язання щодо виплати коштів не виконує, в результаті чого, станом на 31 серпня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 31818,37 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, тому суд на підставі письмової згоди представника позивача ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 30 серпня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу переоформлено кредитну картку "Універсальна" на престижну кредитну картку "Gold", відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 23000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. При цьому, відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; за порушення строків платежів по кожному з грошових зобов'язань передбачених договором, більше ніж на 30 днів відповідач зобов'язався сплатити штраф у розмірі 500,00 гривень + 5% від суми позову. Позивач кредит у розмірі 23000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку надав, а відповідач кредит отримав, але свої зобов'язання щодо виплати грошових коштів за договором кредиту не виконує, в результаті чого станом на 31 серпня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 31818,37 гривень з яких: - заборгованість за кредитом у розмірі 22916,87 гривень; - заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 6539,22 гривень; - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом у розмірі 370,93 гривень; - штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 гривень; - штраф (процентна складова) у розмірі 1491,35 гривень, що підтверджена розрахунком заборгованості за договором від 30 серпня 2012 року. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором від 30 серпня 2012 року не виконує, а позивач має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, суд вважає що сума боргу підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на корить позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved