Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 21.12.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Свій позов позивач мотивує тим, що він є бабусею [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В свою чергу відповідачі є батьками дітей. 05.02.2015 шлюб між відповідачами було розірвано. Після чого батько дітей: [PERSON] залишив родину і зник у невідомому напрямку, а мати - [PERSON] почала зловживати спиртними напоями та вести аморальний образ життя. З метою убезпечити дітей, які на той час проживали з матір`ю, від нездорової моральної атмосфери, в якій їм прищеплювалися соціально небажані потреби й інтереси, позивач вимушений був забрати онуків до свого будинку, де вони проживають до цього часу. Таким чином, більше чотирьох років діти фактично знаходиться під опікою бабусі: проживають разом з нею та перебувають повністю на її вихованні і утриманні. В свою чергу батько дітей - [PERSON] протягом цього часу не спілкується з ними, не цікавиться їхнім здоров`ям, взагалі не бере участі у їх вихованні, не виявляє до них ніякого інтересу та не надає будь якої матеріальної допомоги. На відміну від батька дітей їх мати, якій також байдуже до здоров`я, виховання та утримання дітей, все ж таки періодично «спілкується» з ними, при цьому практично завжди при таких контактах знаходиться в алкогольному сп`янінні в зв`язку з чим її розмови з дітьми набувають вигляду лайки із застосуванням нецензурної лексики, що не може називатися спілкуванням матері з дітьми. Одночасно позивач кожного дня піклується про духовний та фізичний розвиток своїх онуків, намагається зробити все, аби надати їм як можна більше своєї турботи та любові, якої вони не відчувають від власних батьків та, на скільки це можливо за рахунок своєї пенсії, забезпечує дітей їжею, одягом, шкільним приладдям, тощо. Однак незважаючи на те, що позивач пов`язаний з дітьми родинними зв`язками, оскільки вони є його онуками, він не може бути законним представником дітей, який в повній мірі може забезпечити їх особисті немайнові і майнові права та інтереси до поки дітям не буде надано статусу дітей, позбавлених батьківського піклування, - лише потім у позивача виникне право на оформлення опіки над ним. В зв`язку з чим, виключно в інтересах своїх онуків позивач вимушений звернутися до суду з позовом до їх батьків [PERSON] та [PERSON] , в якому ставити питання про позбавлення їх батьківських прав. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позов підтримує у повному обсязі. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Н.П. від 10.02.2020 було відкрито провадження у справі та витребувано у Шполянському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області довідку про розрахунок заборгованості боржника: [PERSON] по аліментах, які стягуються з нього примусово у виконавчому провадженні № 49680055. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Н.П. від 07.05.2020 було закрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 09.06.2020 було вирішено розглянути справу заочно у відсутність відповідача. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В суді встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження від 01.02.2011 серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] народився [INFO] , про що 01.02.2011 було зроблено відповідний актовий запис №15. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). За даними свідоцтва про народження від 07.06.2008 серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] народилася [INFO] , про що 07.06.2008 було зроблено відповідний актовий запис №88. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Згідно зі свідоцтвом про народження від 22.07.2005 серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, [PERSON] народився [INFO] , про що 22.07.2005 було зроблено відповідний актовий запис №95. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). За змістом свідоцтва про народження від 26.11.2003 серії [NUMBER] , повторно виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, [PERSON] народився [INFO] , про що 07.05.2003 було зроблено відповідний актовий запис №48. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Відповідно до рішення Шполянського районного суду Черкаської області у справі №710/212/15-ц від 05.02.2015 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - шлюб між вказаними особми було розірвано (а.с. 19). Згідно з повідомленням голови вуличного комітету вул. Ломоносова [PERSON] . [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , дійсно веде аморальний спосіб життя, часто знаходиться в стані алкогольного сп`яніння і не займається вихованням дітей. Діти проживають з матір`ю (а.с. 20). Відповідно до повідомлення голови вуличного комітету вул. Фоміна [PERSON] діти [PERSON] проживають зі своєю бабусею [PERSON] по [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні. Батько та мати участі у вихованні та житті дітей не приймають. Діти відвідують школу №5, завжди чисті, охайні, ввічливі. Бабуся піклується про взуття, одяг, канцтовари (а.с. 21). Згідно з підтвердженням голови вуличного комітету вул. Фоміна [PERSON]. [PERSON]. , [PERSON]. , [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22-23). Відповідно до характеристики Шполянської загальноосвітньої школи І -III ступенів № 5 Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області [PERSON] навчається в даному закладі з 1 класу. За час навчання зарекомендував себе як не активний, проте комунікабельний учень. Має достатні здібності для засвоєння навчального матеріалу. Пам`ять розвинена посередньо. Увага - не стійка. До уроків готується не систематично. Проявляє інтерес до навчання рідко. Часто запізнюється на уроки. Має схильність до предметів гуманітарного циклу. Мовлення розвинуте не добре, думки висловлює іноді не чітко, словниковий запас - не значний. Не завжди уміє аналізувати, робити правильні висновки. У характері учня переважають такі риси: імпульсивність, комунікабельність. [PERSON] має друзів, активний у спілкуванні. Проте до доручень ставиться не відповідально. Не бере участь у громадському житті класу, у різноманітних конкурсах, шкільних заходах. Вихованням займається бабуся (а.с. 24). Відповідно до характеристики Шполянської загальноосвітньої школи І -III ступенів № 5 Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області [PERSON] навчається у Шполянській ЗОШ І-ІІІ ст. № 5 з першого класу. Учениця має середній та достатній рівень навчальних досягнень. При більшій наполегливості та старанності могла б навчатися краще. Має нахил до предметів гуманітарного циклу. На уроках не завжди уважна. Домашні завдання виконує не систематично. Має добрий загальний розвиток. Бере участь у житті класу та школи. Доручення вчителів та класного керівника виконує вчасно і добросовісно. Учениця тактовна, ввічлива по відношенню до старших та однокласників. Скромна, вихована, доброзичлива. Не пропускає уроки без поважних причин, правила поведінки завжди свідомо виконує. Підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Вихованням займається бабуся (а.с. 25). Відповідно до характеристики Шполянської загальноосвітньої школи І -III ступенів № 5 Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області [PERSON] навчається у школі з 1 класу. Має навчальні досягнення достатнього та середнього рівня. Проявляє зацікавленість до навчання. Особливо любить уроки природознавства та читання. Домашні завдання завжди виконує. Вдома читає дитячі книжки, в класі розповідає про прочитане. Має власну дитячу бібліотеку. Сумлінно виконує доручення. Бере активну участь у житті класного колективу. Хлопчик чемний, ввічливий, скромний, товариський. Завжди свідомо виконує правила поведінки. Підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Не пропускає уроки без поважних причин. Відвідує ляльковий гурток та музичну школу (а.с. 26). Згідно з довідкою, виданою дирекцією Шполянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №5 Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, про те, що батьки учениці 6 класу [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] та [PERSON] не беруть щоденної участі у вихованні доньки: за час навчання не відвідували навчальний заклад та батьківські збори, не спілкуються з учителями, не цікавляться шкільним життям учениці (а.с. 27). Згідно з довідкою, виданою дирекцією Шполянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №5 Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, про те, що батьки учня 9 класу [PERSON] , 2005 року народження, [PERSON] та [PERSON] не беруть щоденної участі у вихованні сина: за час навчання не відвідували навчальний заклад та батьківські збори, не спілкуються з учителями, не цікавляться шкільним життям учня (а.с. 28). Згідно з довідкою, виданою дирекцією Шполянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №5 Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, про те, що батьки учня 3 класу [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] та [PERSON] не беруть щоденної участі у вихованні сина: за час навчання не відвідували навчальний заклад та батьківські збори, не спілкуються з учителями, не цікавляться шкільним життям учня (а.с. 29). Відповідно до довідки, виданої дирекцією Багатопрофільного регіонального центру професійної освіти у Черкаській області, про те, що мати учня групи 21/1 [PERSON] , 2003 року народження, [PERSON] не бере щоденної участі у вихованні сина: за час навчання не відвідувала навчальний заклад та батьківські збори, не спілкується з майстром виробничого навчання та класним керівником, не цікавиться життям сина (а.с. 30). Згідно з Інформацією з Єдиного реєстру боржників від 18.12.2019 [PERSON] є боржником за виконавчими провадженнями №49680055 та №55977049 (а.с. 31). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, наданого Шполянським РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заборгованість по аліментах [PERSON] станом на 31.01.2020 становить 137652,37 грн. (а.с.57-59). Згідно з поясненнями Шполянської міської ради ОТГ працівниками служб у справах дітей Шполянської міської ради ОТГ було проведено неодноразово профілактичну бесіду з [PERSON] щодо невиконання батьківських обов`язків, підписано пояснюючу про правову відповідальність та наслідки невиконання батьківських обов`язків, крім цього, вона була запрошена на засідання Комісії по захисту прав дитини, але не з`явилася. Тому вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] (а.с. 52, 55). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 та ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання батьківських обов`язків. [PERSON] не виконує вимоги чинного законодавства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України правовою підставою позбавлення батьківських прав матері, батька є ухилення їх від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як роз`яснив Верховний Суд України в п. 15 постанови Пленуму від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.п.15, 16 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до частин першої та другої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Савіни проти України» від 18.12.2008 ( заява №39948/06) право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла , п. 87). Визначаючи, чи було конкретне втручання "необхідним у демократичному суспільстві", суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8 (див., наприклад, справи "Кутцнер проти Німеччини", N 46544/99, п. 65, ЄСПЛ 2002-I, та "Зоммерфельд проти Німеччини", [GC], N 31871/96, п. 66, ЄС/7/72003-VIII). Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу "Ньяоре проти Франції", N 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу "Скоццарі та Дж`юнта проти Італії" [GC], NN 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII). Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, справу "Хазе проти Німеччини", N 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004-III (витяги)). Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я (див. справи "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", N 23848/04, п. 72, від 26 жовтня 2006 року; і "Гавелка та інші проти Чеської Республіки", N 23499/06, N 57, від 21 червня 2007 року). З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків (див., наприклад, справу "К. А. проти Фінляндії", N 27751 /95, п. 92, ЄСПЛ 2003-I). Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (див., наприклад, справу "Мозер проти Австрії", N 12643/02, п. 68, від 21 вересня 2006 року; згадані вище рішення у справі "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", пп. 73 - 76, та у справі Гавелка та інші, п. 61). Крім того, оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки), і чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (див., mutatis mutandis, ухвали у справах: "Шульц проти Польщі", N 50510/99, від 8 січня 2002 року; "Реммо і Узункая проти Німеччини", N 5496/04, від 20 березня 2007 року; та "Полашек проти Чеської Республіки", N 31885/05, від 8 січня 2007 року). Суд також повинен врахувати, чи самим дітям було надано можливість висловити свою думку, коли цього вимагали обставини (див., наприклад, згадані вище рішення у справах Гавелка та інші, п. 62, і Хазе , п. 97). Згідно з наданими доказами та поясненнями позивача суд приходить до висновку, що відповідачі дійсно ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а тому суд вважає, що відповідачі свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками і не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкуються з ними в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дітей, не піклуються про стан їхнього здоров`я, хоча б мали це робити, тобто по своїй вині ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Протягом усього часу розгляду справи по суті позивач не змінив підставу або предмет позову, не збільшив або не зменшив розмір позовних вимог, відповідачі відзив не надали, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Таким чином, з метою захисту прав і інтересів неповнолітніх дітей, суд вважає, що позбавлення відповідачів батьківських прав буде вчинене в інтересах [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно з ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2020 становить - 2218,00 грн. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] сплачує Аліменти на дітей відповідно до виконавчого листа Шполянського районного суду Черкаської області від 02.12.2015 на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тоум відсутні підстави для стягнення аліментів з даного відповідача. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не надала доказів щодо її непрацездатності, наявності інших утриманців, а тому суд стягує з даного відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття старшої дитини [PERSON] , тобто до [INFO] . З урахуванням обставин справи суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дітей. Згідно з ч.1 ст.190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України. Заходи забезпечення позову не застосовувались. Оскільки позов задовольняється - суд стягує з відповідачів судовий збір в розмірі 1536,80 грн. на користь позивача. На підставі ст. 60 ЦК України, п.2 ч.1 ст. 164, ст. ст. 165, 166, 180-182, 191 СК України, ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,

Outcome: approved