Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідно до укладеного між сторонами договору № б/н від 31.12.2010 [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений до 17000 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Також відповідач на час укладення кредитної угоди дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач не виконує належним чином умови укладеного договору, що спричинило виникнення заборгованості за кредитом, яка станом на 30.11.2020 становить 19545,33 грн., яка складається з заборгованості за поточним тілом кредиту у розмірі 20,00 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 18290,84 грн., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 1234,49 грн. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь банку вказану заборгованість у сумі 19545,33 грн. та судовий збір в розмірі 2270 грн. Представник відповідача подав письмові пояснення (заперечення) на позовну заяву, в яких просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень зазначав, що позов є незаконним на необгрунтованим з тих підстав, що позивачем не зазначено, на яких суттєвих умовах було укладено кредитний договір, а саме банк не надав: доказів розміру кредиту, який був наданий відповідачу, доказів узгодження з відповідачем розміру відсоткової ставки по кредиту, доказів узгодженння з відповідачем терміну, на який видавався кредит та строку повернення кредиту, доказів, які банківські послуги були замовлені відповідачем, доказів отримання відповідачем банківської кредитної картки, типу та строку дії відповідної картки. Водночас позивач у якості доказу надав суду лише єдиний документ, який містить підпис відповідача - анкету-заяву від 31.12.2010, а інші документи, надані позивачем в якості доказів обгрунтування позовних вимог, не містять жодного підпису відповідача, так само надані документи не містять жодного підпису з боку позивача - на документах не зазначено посади підписанта, прізвища, імені та по батькові підписанта, на документах відсутня печатка банку. Долучений до позовної заяви розрахунок є звичайною роздруківкою, неналежним доказом, без підтвердження банківською випискою, випискою по картковому рахунку, квитанціями, касовими ордерами та іншими документами первинного обліку, фінансовим регістрам, що засвідчували здійснення платежу та підтвердження розміру боргу, тобто заявлена сума боргу по кредиту не відповідає дійсним обставинам справи. Крім того, розрахунки щодо нарахування процентів за користування кредитом позивач в своєму позові обгрунтовує умовами, викладеними у анкеті-заяві, та умовами і правилами надання банківських послуг, розміщеними на офіційному сайті Приватбанку. Разом з тим, в анкеті-заяві від 31.12.2010 відсутня інформація щодо розміру кредиту та щодо відсотків за користування кредитом, тобто розмір відсотків за користування кредитом з відповідачем не погоджувався; відсутні докази ознайомлення з умовами і правилами надання банківських послуг; витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" сформований після 2010 року. Із змісту наданого витягу вбачається, що умови неодноразово змінювалися, отже цей документ не може свідчити про узгодження тарифів з відповідачем станом на 2010 рік; з анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку не вбачається отримання відповідачем певного типу кредитної картки, тобто обрання конкретного тарифного плану. Надані позивачем та зазначені умови і правила всупереч вимогам ст.ст. 207, 1055 ЦК України, ч. 4 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" позичальником не підписані. Крім того, в матеріалах справи відсутні дані про те, що оригінали цих документів були передані кредитором відповідачу, у зв`язку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору. Крім того, представник відповідача зазначав, що долучені до позовної заяви документи не посвідчені у визначеному законом порядку, що дає підстави стверджувати, що такі документи є неналежними та недопустимими доказами. Також представником відповідача подано клопотання про розподіл судових витрат у справі, згідно якого просив покласти судові витрати за послуги з надання правової (правничої) допомоги в розмірі 8 000 грн. на позивача. У відповіді на заперечення банк зазначав, що відповідач по справі з метою отримання банківських послуг підписала заяву від 31.12.2010. При оформленні кредиту заява на отримання кредиту підписується повнолітньою дієздатною особою, чим підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що Заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Укладення договору таким чином чинному законодавству не суперечить, а між сторонами були здійснені всі необхідні дії, які вказують на вчинення двостороннього договору, складовими якого виступають Заява, Умови, Правила та Тарифи, з якими відповідач був ознайомлений, про що свідчить підпис в заяві. На підставі поданої заяви, що разом з умовами та правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку, складають договір про надання банківських послуг, при цьому відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , ключем до карткового рахунку є пластикова картка, яку отримав відповідач, та мобільний телефон, який вказав відповідач в заяві. За допомогою встановлених ключів до карткового рахунку відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування. Також позивач зазначав, що Закон України "Про захист прав споживачів" не поширюється на спірні правовідносини, оскільки споживчий кредит - це кошти, що надаються банком споживачеві на придбання продукції, а в даному випадку кошти надавалися у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Підписавши заяву, відповідач підтвердив, що вона була ознайомлена з умовами кредитування та погодилася з ними, що засвідчила власним підписом, а погашаючи заборгованість по кредиту відповідач прийняла умови договору та погодилася з ними. При цьому, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищевказані Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі, в той час як відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, інший розрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначалися. Оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Що до встановлення та зміни розміру кредитного ліміту, позивач вказував, що умовами та правилами надання банківських послуг визначено право банку в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Відповідальність клієнта настає в момент використання кредитного ліміту. При проведенні претензійно-позовних заходів ключову роль відіграє заборгованість клієнта (сума фактично отриманих коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті. Тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка. На підставі заповненої анкети-заяви відповідачу було надано кредитну картку "Універсальна, 55 днів рільгового періоду". Суду надано фото клієнта з карткою, виписку по картрахунку, які є підтердженням, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідач користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримала кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Також з наданої виписки про рух коштів вбачається, що відповідач активно користувалася кредитним рахунком. Відповідач на сьогоднішній день не зверталася до банку з повідомленням про незгоду з внесеними змінами до умов та правил надання банківських послуг та не ініціювала розірвання договору, при цьому активно кристувалася карткою, що говорить про прийняття відповідачем діючих умов банківського обслуговування, а тому її заперечення є необгрунтованими. Що до наданого розрахунку заборгованості, банк вказував, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоди часу. Банківська виписка має статус первинного документа, в зв`язку з чим банком надано суду банківську виписку по рахунку відповідача. Із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову коритсувався кредитними коштами. Крім того, позивач зазначав, що нарахування відсотків відповідачу за користування кредитними коштами було здійснено у відповідності до умов та правил надання банківських послуг. Також відповідач безпідставно посилається на положення ДСТУ 4163-2003, адже цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи, при цьому ні умови та правила надання банківських послуг, ні розрахунок заборгованості не входять до переліку організаційно-розпорядчих документів, а тому положення ДСТУ 4163-2003 не поширюються на оформлення документів, доданих до позовної заяви. Також позивач зазначав на відсутність підстав для задоволення заяви відповідача на компенсацію витрат на правничу допомогу. Також позивач вказував на те, що картковий рахунок діє до повного його виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці. Крім того, згідно виписки по рахунку, відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знала про умови кредитування та визнала свої зобов`язання за договором, а тому її посилання на те, що вона не була ознайомлена з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. На підставі вище викладеного, позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою судді Путивльського районного суду Сумської області від 27.01.2021 дану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 73). В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з заявою у якій просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с. 68). Відповідач в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, у якій просила провести розгляд справи за її відсутності, просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених нею у письмових поясненнях на позовну заяву (а.с. 110). За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного. 31 грудня 2010 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] відбулося підписання анкети-заяви б/н, на підставі якої на ім`я відповідача було оформлено кредитну картку "Універсальна", яка отримана відповідачем (а.с. 8, 106). З довідки АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття 31.12.2010, термін дії 11/14, № [NUMBER] , дата відкриття 29.09.2014, 12.12.2014, термін дії 09/18, № [NUMBER] , дата відкриття 19.10.2018, термін дії 08/22, № [NUMBER] , дата відкриття 26.11.2018, термін дії 08/22 (а.с. 10). 31.12.2010 відповідача [PERSON] під розпис було ознайомлено з умовами кредитування (а.с. 9). Зокрема, у вказаному документі сторонами було узгоджено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача за типом кредитного продукту "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", а саме узгоджено базову процентну ставку у місяць - 2,5 %, узгоджено розмір щомісячних платежів - 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, узгоджено строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним, узгоджено комісію за зняття готівки та за зняття власних коштів, визначено пеню за несвоєчасне погашення заборгованості, обумовлено штраф за порушення строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів - 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Згідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] , 31.12.2010 відбувся старт карткового рахунку № [NUMBER] , в подальшому кредитний ліміт неодноразово змінювався - станом на 31.12.2010 становив 3500,00 грн. (встановлення кредитного ліміту), 31.12.2010 - 0,00 грн., 23.02.2011 - 4100,00 грн., 19.03.2011 - 4900,00 грн., 20.03.2011 - 4900,00 грн., 22.04.2011 -5700,00, 24.05.2011 - 6700,00 грн., 23.10.2011 - 4000,00 грн., 12.07.2016 - 8000,00 грн., 27.10.2016 - 10000,00 грн., 03.04.2017 - 17000,00 грн., 20.07.2018 - зменшено кредитний ліміт - 0,00 грн. (а.с. 11). З виписки по картковому рахунку [PERSON] за період з 31.12.2010 по 24.11.2020 вбачається рух коштів по кредитним карткам №№ [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] (а.с. 22-33). На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав розрахунок заборгованості за договором № б/н від 31.12.2010, згідно якого станом на 30.11.2020 розмір заборгованості [PERSON] перед банком становить 19545,33 грн, яка складається з заборгованості за поточним тілом кредиту у розмірі 20,00 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 18290,84 грн., заборгованості за простроченими відсотками 1234,49 грн. (а.с. 12-21). Підставами позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» є неналежне виконання [PERSON] умов кредитного договору, який було укладено шляхом підписання відповідачкою заяви № б/н від 31.12.2010, та стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам за користування кредитними коштами. Згідно з ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. АТ КБ «Приватбанк» надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у неповній сплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів. Таким чином, наявні у справі докази дають підстави для висновку про повне задоволення позову у розмірі 19545 грн. 33 коп. У зв`язку із повним задоволенням позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2270 грн. 00 коп. судового збору. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved