Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини , а саме доньки [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги які позивачка в подальшому підтримала письмовою заявою, та мотивує тим, що 31.12.2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який на підставі рішення Жовківського районного суду Львівської області 02.12.2015 року розірвано. Від цього шлюбу у них народилась одна дитина донька, [PERSON], [INFO]. З травня 2014 року вони з відповідачем перестали проживати однією сім»єю, та на даний час не ведуть спільного господарства . Дитина проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не дає, також офіційно працює, та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки . Тому позивач в подальшому просила стягувати аліменти на її користь у розмірі 1/3 від всіх видів його доходів на дитину щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з наступного дня народження дитини ,а саме з 27.11.2014 року . Позивач в судове засідання не прибула, однак на адресу суду подала письмову заяву, якою просила суд позовні вимоги задоволити та дану справу розглядати за її відсутності. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки та просив суд стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини в користь її матері позивачки по справі аліменти в розмірі 1/3 від всіх видів його доходів на дитину щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з наступного дня народження дитини ,а саме з 27.11.2014 року. Мотивуючи таке тим, що відповідач офіційно працює вантажником на ТзОВ "Ніка Захід" де отримує заробітну плату, та з моменту народження дитини не надав жодної допомоги. Відповідач в судовому засіданні щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини не заперечив , та просив суд такі призначити згідно чинного законодавства України та вважає, що такі аліменти слід стягувати з дати подачі позову до суду. Заслухавши думку сторін по справі, а тому судом вирішено розгляд даної справи проводити за відсутності позивача по справі . Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебували у шлюбі, який на підставі рішення Жовківського районного суду Львівської області від 02.12.2015 року розірвано, що підтверджується копією, яке долученого до матеріалів справи. З копії свідоцтва про народження дитини серії 1-СГ № 436239 вбачається, що 26.11.2014 року народилася [PERSON], і її батьками є [PERSON] - батько та [PERSON] мати. Дитина [PERSON], [INFO] проживає та зареєстрована разом із матір"ю [PERSON] , [INFO] в с.Малі Грибовичі, по вул.Шухевича, 30 , Жовківського району Львівської області, що вбачається із довідки за №793/02-22 від 03.11.2015 року виданої виконкомом Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області . Як вбачається із копії рішення Жовківського районного суду Львівської області від 02.12.2015 року із [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто кошти на утримання дружини в розмірі по 200,00 грн. щомісячно, починаючи з 03.11.2015 року до досягнення дитиною [PERSON] трьохрічного віку, а саме до 26.11.2017 року включно. Відповідно до довідки виданої директором ТзОВ "Ніка Захід" за №160310/9 від 10.03.2016 року, вбачається що відповідач по справі [PERSON] прийнятий на роботу на ТзОВ "Ніка Захід" вантажником з 16.05.2012 року де отримує місячну заробітну плату в розмірі 1 575, 00 грн. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно зі ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що дитина проживає разом із матір»ю, знаходиться на її утриманні, а відповідач добровільно свого обовязку по утриманню дитини не виконує, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів , суд враховує : - стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка не хворіє, майна у власності не має , самостійних доходів не отримує; - стан здоровя та матеріальне становище матері - позивача по справі, яка не хворіє, не працює ; - стан здоровя та матеріальне становище батька відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, працює вантажником на ТзОВ "Ніка Захід" з 16.05.2012 року, та може надавати кошти на утримання неповнолітнього сина . При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Так, позивач просить стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/3 всіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з наступного дня після народження дитини, а саме : 27.11.2014 року . Стягнення аліментів у частці заробітку (доходу) батька, матері має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. Суд вважає, що стягнення з останнього аліментів в розмірі 1/3 всіх видів його доходів щомісячно на утримання неповнолітньої доньки буде значно погіршувати відповідача матеріальне становище , окрім того рішенням суду в користь позивачки з відповідача стягнуто кошти на її утримання. Так, позивач просить постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/3 від всіх видів його доходів на дитину щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з наступного дня народження дитини ,а саме з 27.11.2014 року. Проте позивач та його представник не надав суду доказів щодо можливості відповідача надавати утримання неповнолітній донці у визначеному нею розмірі. Окрім того, позивач та представник позивача в судовому засіданні просив суд призначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини з наступного дня після народження дитини , тобто з 27.11.2014 року . Проте, суд вважає що у цій частині вимоги позивача слід відмовити, оскільки відповідно до ст.191 СК України , чітко визначено час, з якого присуджуються аліменти на дитину. Тобто відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тобто, як вбачається із матеріалів даної справи аліменти слід починати стягувати з відповідача з 03.11.2015 року. Відповідно до ст.191 ч.2 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Проте, ні позивачем ні його представником не надано суду доказів щодо того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Враховуючи обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і розяснення, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати /доходів/, а також з врахуванням на час винесення рішення по справі розміру мінімальної заробітної плати /1 378 грн. 00 коп./, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. А відтак , суд приходить до висновку , що розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини , повинен бути визначений в розмірі по 1/4 частини на дитину , всіх видів його доходів, щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, до зміни матеріального становища сторін. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved