Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому зазначив, що він являється сином [PERSON] , на даний час він є повнолітнім, однакпродовжує навчатись на денній формі у військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Термін навчання встановлено до серпня 2021 року та отримує грошове забезпечення в розмірі 208 гривень. Коштів які надає йому мати недостатньо для нормального проживання та навчання. В зв`язку із цими обставинами він потребує матеріальної допомоги на час свого навчання. Відповідач коштів на його утримання і навчання в добровільному порядку не надає, тому він вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою та просить суд стягувати з відповідача на його користь аліменти на період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. А також зазначив, що він навчається на денній формі у військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка та перебуває на повному державному утриманні. Термін навчання встановлено до серпня 2021 року, він отримує грошове забезпечення в розмірі 600 гривень на місяць. Однак коштів які надає йому мати не вистачає, оскільки йому постій потрібно канцтовари, одяг взуття, ліки, кошти на проїзд, тощо. Вважає, що батько має змогу надавати кошти на його утримання поки він продовжує навчання. Представник позивача Ертус С.В. в судовому засіданні позов підтримав з підстав зазначених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні суду позов не визнав та просив відмовити в повному обсязі, оскільки він немає можливості сплачувати аліменти на навчання. А також зазначив, що при можливості добровільно буде надавати кошти. Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , являється сином [PERSON] (а.с.5) та в даний час навчається на денній формі у військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Термін навчання встановлено до серпня 2021 року (а.с.6). Як вбачається із довідки про грошове забезпечення [PERSON] отримує дохід в розмірі 208 гривень (а.с.7). У зв`язку із цими обставинами, позивач не має свого заробітку і потребує матеріальної допомоги на час свого навчання, оскільки йому потрібно за свої кошти купувати канцелярське приладдя, зошити, книжки, військове посезонне та польове обмундирування, додаткові теплі речі, взуття, майки, носки, термічну білизну, потрібні кошти на проїзд, тощо. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вказане аліментне зобов`язання це правовідносини, підставою виникнення яких є сукупність таких юридичних фактів, як: 1) продовження навчання дочкою, сином після досягнення повноліття; 2) недосягнення дочкою, сином встановленого законом віку 23 років; 3) потреба дочки, сина у зв`язку з навчанням в матеріальній допомозі; 4) можливість батьків подавати матеріальну допомогу. Вказані юридичні факти у своїй сукупності утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення аліментного зобов`язання по утриманню батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання. Якщо відсутня хоч би одна з умов, встановлених ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, то аліментне зобов`язання по утриманню батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. Дані обставини, також, вказані у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", де роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто однією із умов стягнення аліментів на повнолітню дитину є його потреба у зв`язку з навчанням у матеріальній допомозі; можливість відповідача надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст.5, 89 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, згідно, Постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.02 № 426 "Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту ДССЗ та З"; Наказу Міністра оборони України від 16.07.97 № 300 "Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України". Наказ Міністра оборони України від 29.04.2016 № 232 "Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України" затверджено облік витрат, пов`язаних з підготовкою та утриманням у навчальному закладі та методика розрахунку фактичних витрат, пов`язаних з підготовкою та утриманням у навчальному закладі. Встановлено, що [PERSON] перебуває на державному забезпеченні, а саме забезпечується продовольчим, речовим, медичним та грошовим забезпеченням, а також безкоштовним проживанням в гуртожитку казарменого типу. Відповідно до ст.81 ч.ч.1, 5, 6Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За нормами ст.89Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахування вищевикладених та встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку про те, що позивач не надав належних та допустимих доказів і при розгляді справи судом їх не встановлено щодо можливості відповідачем надавати матеріальну допомогу. При цьому, судом враховується, що після вступу [PERSON] до військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка він має повне державне забезпечення, а відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, тому відсутні підстави, передбачені ст.199 Сімейного Кодексу України.

Outcome: dismissed