Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Представник ТМО "Психіатрія" у м. Києві звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу, якого 04.05.2017 р. було госпіталізовано до відділення №9 ТМО "Психіатрія" у м. Києві з підстав: загострення психічного захворювання та погіршення стану здоров»я. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала заяву. Пояснила, що звернення до суду з даною заявою про госпіталізацію для добровільного лікування викликано рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р. У зв'язку з загостренням психічного захворювання [PERSON] (прояви агресії по відношенню до оточуючих, порушився нічний сон, став тривожним, вводив собі внутрішньовенно чай з анальгіном) 04.05.2017 року госпіталізовано до відділення №9 ТМО «Психіатрія» у м. Києві для проведення лікування з метою покращення його психічного стану здоров»я. Представник заінтересованої особи [PERSON], яка являється опікуном недієздатного, в судовому засіданні не заперечував проти госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу, у зв»язку з загостренням його психічного стану здоров»я, проявами агресії по відношенню до опікуна, недієздатний виявляє наміри вчинити дії, які становлять загрозу для його життя та здоров»я оточуючих. Прокурор Павліченко В.О. у поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити без її участі, ознайомившись з матеріалами справи, вважала заяву ТМО "Психіатрія" обґрунтованою та просила надати судовий дозвіл на госпіталізацію недієздатного [PERSON] до вказаного медичного закладу. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25.10.2016 р. визнано [PERSON] недієздатним. Призначено опікуном недієздатного [PERSON] (а.с. 4-6). Як встановлено судом, 04.05.2017 року [PERSON] госпіталізовано до відділення №9 ТМО «Психіатрія» у м. Києві, в зв'язку із загостренням психічного захворювання та погіршення стану здоров»я. З медичної карти стаціонарного хворого №2704 ТМО «Психіатрія» у м. Києві вбачається, що недієздатному встановлений діагноз при госпіталізації: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, виражений апато-абулічний тип дефекту (а.с. 8-15). З рішення ЛКК від 04.05.2017 року вбачається, що психічний стан [PERSON] змінився в 2005 році, неодноразово проходив лікування в умовах стаціонару, в з»язку із загостренням галюцинаторно-параноїдної симптоматики. Останнє лікування у період з 22.12.2015 року по 12.02.2016 року. За висновком комісії недієздатний потребує стаціонарного лікування (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Згідно з рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р., Конституційний Суд України вважає за необхідне вказати такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Вказаним рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. №1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. В зв»язку з тим, що процесуальним законодавством не передбачено порядок розгляду заяви про надання психіатричної допомоги в добровільному порядку, тому суд застосовує норму ст.282 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 282 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved