Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.12.2021 року позовну заяву [PERSON] до Товариства з\~додатковою відповідальністю\~"Міжнародна\~страхова компанія" про відшкодування шкоди,\~завданої внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди, задоволено частково. Стягнуто з Товариства з\~додатковою відповідальністю\~"Міжнародна\~страхова компанія"\~ на користь [PERSON] \~ страхове відшкодування у розмірі 149497,71 грн. В решті позову відмовлено. З огляду на заяву представника позивача адвоката Борисенко В.А.,\~подану в\~порядку ч.\~8\~ст.\~141\~ЦПК України, питання про розподіл судових витрат призначено до розгляду у судовому засіданні на 23.12.2021 року. 20.12.2021 року представник позивача адвокат Борисенко В.А. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування розміру понесених позивачем судових витрат до заяви надав копію акту приймання-передачі наданих послуг від 17.12.2021 року та копію договору від 20.04.2021 року про надання правничої допомоги. У судове засідання 23.12.2021 року представник позивача адвокат Борисенко В.А. не з`явився, у заяві про ухвалення додаткового рішення просить розглянути питання без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Розглянувши питання про розподіл судових витрат в межах справи № 641/6297/21, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3). Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При зверненні до суду з цим позовом [PERSON] сплачено 2500 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією № 7P9E-CB6P-A42C-A2P1 від 11.08.2021 року. При цьому суд враховує, що у позовній заяві позивачем пред`явлено вимогу про стягнення 220 000грн., а тому при зверненні до суду судовий збір мав бути сплачений у розмірі 2200грн. Приймаючи до уваги, що рішенням суду від 13.12.2021 року позов задоволено частково, то витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача ТДВ "Міжнародна страхова компанія" на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог складає 67,95%, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1494,90 грн. (2200 грн.*67,95/100) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає\~сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. В обґрунтування розміру понесених позивачем [PERSON] витрат на правничу допомогу у розмірі 11450 грн. до матеріалів справи надано копії наступних документів: 1. Договір про надання правової допомоги від 20.04.2021 року, укладений між адвокатом Адвокатським об`єднанням "Борисенко і партнери", в особі керуючого партнера Борисенка В.А. та [PERSON] , згідно умов якого Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати Клієнту за його усними чи письмовими зверненнями правову (правничу) допомогу протягом усього строку дії цього договору, а клієнт зобов`язується виплатити Адвокатському об`єднанню гонорар відповідно до умов цього Договору або додаткових угод; 2. Акт приймання-передачі наданих послуг від 17.12.2021 року, згідно якого Адвокатське об`єднання "Борисенко і партнери" та [PERSON] склали цей акт про те, що правова (професійна правнича) допомога за договором про надання правової (професійної правничої) допомоги від 20.04.2021 року надана виконавцем у встановлений термін, у повному обсязі, а саме: правовий аналіз наданих клієнтом документів, консультація клієнта з питань виплати заборгованості по виплаті страхового відшкодування та порядку та її стягнення у судовому порядку тривалістю 2 год., вартістю 2700 грн.; складання позовної заяви та її подання до суду тривалістю 2 год., вартістю 3500 грн.; представництво інтересів у судовому засіданні тривалістю 1 год., вартістю 1750 грн.; складання додаткових письмових пояснень до позовної заяви тривалістю 2 год., вартістю 3500 грн., а всього у розмірі 11450 грн. Приймаючи до уваги, що рішенням суду від 13.12.2021 року позов задоволено частково, позивачем належними та допустимими доказами доведено, що ним підлягають сплаті витрати на правову допомогу у розмірі 11450 грн., то вказані витрати підлягають стягненню з відповідача ТДВ "Міжнародна страхова компанія" на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог складає 67,95%, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7780,28 грн. (11450 грн.*67,95/100) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial