Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ВАТ Акціонерний банк "Укргазбанк", третя особа : [PERSON] про повернення банківського вкладу. Позовні вимоги мотивує тим, що 19 лютого 2008 року, між ним та Відкритим акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" в особі начальника відділення №4 м.Мукачево Ківкович М.Ю. був укладений депозитний договір №М832/03-В на розміщення грошових коштів в сумі 10 000 доларів США на депозитний рахунок [NUMBER] в ВАТ АБ "Укргазбанк" на строк з 19 лютого 2008 року по 21 лютого 2010 року зі сплатою відсотків із розрахунку - 12% річних за зазначений період. В кінці березня 2009 року він звернувся до відділення №4, для отримання 12% відсотків річних, від суми вкладу, як було вказано у Договорі, в чому йому було відмовлено та повідомлено, що в базі даних їхньої установи такий вклад не значиться. Після чого звернувся до правоохоронних органів з заявою про викрадення його грошей працівниками банку з його банківського депозитного рахунку, на підставі якої було відкрито кримінальне провадження та виявлено, що його коштами заволоділа працівник Банку [PERSON], яка на той час працювала провідним спеціалістом відділення даного Банку. Так, ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 17 липня 2013 року [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за ст.ст. 366 ч.1, 191 ч.2 КК України, у зв'язку із закінченням строків давності притягнення її до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №12013070040000751 від 04 лютого 2013 року - закрито. Після цього, рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 27 травня 2014 року з ПАТ АБ "Укргазбанк" на його користь стягнуто суму депозитного вкладу 10 000 доларів США та 2400 доларів США річних, тобто за 24 місяці, у гривневому еквіваленті за курсом встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. На підставі вищевказаного рішення суду він отримав виконавчий лист, який відправив на виконання до відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві. Так, 06 листопада 2014 року, головним державним виконавцем виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Київ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим листом. 11 березня 2015 року на його рахунок в Мукачівському відділенні "Ощадбанк" від виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Київ поступили грошові кошти в сумі 132 386 грн. 62 коп., які були стягнуті з ПАТ АБ "Укргазбанк" на його користь. Згідно довідки Управління Національного банку України офіційний курс гривні до долара США станом на 11 березня 2015 року становив - 2173,5710 грн. за 100 доларів США, тобто 11 березня 2015 року від ВАТ АБ "Укргазбанк" він отримав 6090 доларів США, що суперечить рішенню Мукачівського міськрайонного суду від 27 травня 2014 року, в якому вказано, що з ПАТ АБ "Укргазбанк" необхідно стягнути на його ([PERSON]) користь 12400 доларів США. Таким чином Банк через затягування повернення йому депозитного рахунку та скориставшись коливанням валютного курсу фактично не повернув йому 6310 доларів США. Тому на підставі вищенаведеного просить стягнути з ВАТ Акціонерний банк "Укргазбанк" на користь його ([PERSON]) користь 6310 доларів США. -2- 15 жовтня 2015 року [PERSON] подав до Мукачівського міськрайонного суду заяву про уточнення позовних вимог та просить стягнути з ПАТ "Укргазбанк" на його користь майнову шкоду (упущену вигоду) в розмірі 6310 доларів США, що в еквіваленті на день звернення до суду становить 138820 грн.. Позивач - [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять суд їх задоволити. Відповідач - представник ПАТ АБ "Укргазбанк" Артимич М.М. в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у задоволенні позовної заяви [PERSON] просить відмовити, а також подав заперечення на даний позов, який мотивує тим, що позивач [PERSON] ще 04 квітня 2014 року звертався до Мукачівського міськрайонного суду з аналогічним позовом про повернення оспорюваного банківського вкладу (депозиту) в розмірі 10 000,00 доларів США та суми відсотків в розмірі 7300,00 доларів США за період з 19 лютого 2008 року по 19 березня 2014 року з розрахунку 12% річних за користування депозитом. За вказаним позовом було відкрито провадження у справі №303/2147/14-ц, по якій 27 травня 2014 року ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено частково та стягнуто з АБ "Укргазбанк" суму депозитного вкладу у розмірі 10000.00 доларів США та проценти за користування депозитом з розрахунку 12% річних за період з 19 лютого 2008 року по 21 лютого 2010 року, тобто, за 24 місяці в сумі 2400, 00 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. В решті позовних вимог відмовлено. В подальшому на вимогу органу Державної виконавчої служби Банк, як боржник згідно виконавчого документу, добровільно виконав вищевказане рішення суду та 10 грудня 2014 року згідно меморіального ордеру № 2668_1 від 10 грудня 2014 року перевів на рахунок отримувача - ВДВС Печерського РУЮ в м.Києві кошти в сумі 145714,28 грн., що по курсу НБУ станом на момент ухвалення судового рішення 100 доларів США = 1175,1152 грн., тобто, станом на 27 травня 2014 року складало 12 400,00 доларів США. Таким чином Банк виконав судове рішення у відповідності до резолютивної частини рішення суду, а саме повернув позивачу депозитний вклад у сумі 10 000,00 доларів США та проценти за користування депозитом в сумі 2400,00 доларів США, у гривневому еквіваленті за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення. Також, позивач не навів жодних доказів того, що Банк якимось чином затягував повернення йому депозитного вкладу, а підставою виконання рішення суду першої інстанції стала відмова Банку у відкритті касаційного провадження. Не згідний з доводами позивача про те, що Банк скористався коливанням валютного курсу з метою неповернення позивачу частини коштів, оскільки ніхто не знає яким буде курс гривні до інших валют завтра, через місяць чи через півроку. Також, представник у поданому запереченні на позовну заяву зазначає, що позивач мав би законне право на задоволення своїх теперішніх позовних вимог за умови, якби у рішенні суду було зафіксовано стягнення з Банку депозитних коштів у гривні по курсу станом на момент повернення їх позивачу, а Банк повернув би їх позивачу по курсу, що діяв на момент ухвалення рішення, проте позивач не ставив раніше таку позовну вимогу, а прийняте судом рішення щодо повернення коштів саме у гривні по курсу на момент ухвалення рішення не оскаржував. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини 1 статті 11 Цивільно - процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом належними доказами встановлено, що згідно Депозитного договору № М832/03-В (строковий банківський вклад) від 19 лютого 2008 року, який був укладений між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" в особі начальника відділення №4 м.Мукачево Ківкович М.Ю. та [PERSON], вкладник ([PERSON]) розмістив тимчасово вільні грошові кошти в сумі 10 000 доларів СШАна депозитний рахунок [NUMBER] в ВАТ АБ "Укргазбанк" на умовах дійсного договору на строк з 19 лютого 2008 року по 21 лютого 2010 рік, зі сплатою Банком Вкладнику процентів із розрахунку 12,00 % річних за зазначений період (а.с.20-21). З копії квитанції № 405__49 від 19 лютого 2008 року вбачається, що [PERSON] перерахував, а Ужгородська філія ВАТ АБ "Укргазбанк" отримала 10000 доларів США в еквіваленті 50500,00 грн. (а.с.22). -3- 27 травня 2014 року, Мукачівським міськрайонним судом по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Закарпатської обласної дирекції ПАТ АБ "Укргазбанк", тертя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] про повернення банківського вкладу та стягнення суми відсотків із розрахунку 12% річних за користування депозитом, винесено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено частково та виршено : «Стягнути з ВАТ АК "Укргазбанк", вул. Червоноармійська, 39 м. Київ, МФО 320478, ЄДРПОУ 23697280 в користь [PERSON], [INFO] р. н., ІПН [NUMBER], мешканця [ADDRESS] суму депозитного вкладу в розмірі 10000,00 (десять тисяч) доларів США та проценти за користування депозитом з розрахунку 12 % річних за період з 19.02.2008 року по 21.02.2010 року, тобто за 24 місяці в сумі 2400,00 (дві тисячі чотириста) доларів США, у гривневому еквіваленті за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. У решті позову відмовити». Також, з ПАТ АБ «Укргазбанк» стягнуто судовий збір в розмірі 243,60 грн.. (а.с.27-31). Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 11 вересня 2014 року, рішення Мукачівського міськрайонного суду від 27 травня 2014 року залишено без змін (а.с.32-33). З постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві Кузьмишин Е.М. від 27 квітня 2015 року вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа за № 303/2147/14-ц, виданого 01 жовтня 2014 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ВАТ АК "Укргазбанк" на користь [PERSON], суму у розмірі 12400, 00 доларів США - закінчено, оскільки рішення суду фактично виконано в повному обсязі згідно з виконавчим документом, борг у розмірі 12400,00 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення сплачено боржником. Так, статтею 509 Цивільного кодексу України визначено поняття зобов'язання та підстави його виникнення - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Нормою частини 1 статі 14 Цивільно - процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, що також закріплено у Законі України "Про судоустрій і статус суддів" (із змінами) від 07 липня 2010 року та у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення у цивільній справі" за № 14 від 18 грудня 2009 року. Відповідно до статті 1 Закону України "Про державну виконавчу службу" - Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, а частиною 2 статті 4 цього Закону визначено, що державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом. Статтею 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Відповідно до статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів щодо примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, так відповідно до положень частини першої та другої статті 57 цього Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і -4- вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. З пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, про що державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Як вбачається з матеріалів справи, з ПАТ "Укргазбанк" рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 27 травня 2014 року стягнуто на користь [PERSON] суму банківського вкладу в розмірі 10 000 доларів США та 2400 доларів США проценти за користування депозитом з розрахунку 12% річних за період з 19 лютого 2008 року по 21 лютого 2010 року, а 27 квітня 2015 року головним державним виконавцем Кузьмишиним Е.М. по ВП №45324138 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ВАТ АК "Укргазбанк" на користь [PERSON] суму у розмірі 12400,00 доларів США, оскільки вищевказана сума боржником сплачена. Тобто рішення Мукачівського міськрайонного суду від 27 травня 2014 року виконано. Щодо позовної вимоги позивача [PERSON] про стягнення з ПАТ "Укргазбанк" майнову шкоду в розмірі 6310 доларів США, як упущену вигоду, суд приходить до наступного. Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. В даному випадку мова йдеться не про реальні втрати особи, які вона зробила або зробить, а про ті доходи, які вона недоотримає внаслідок порушення її цивільного права (наприклад, особа домовилася про надання грошей, в позику під проценти, але не надала гроші в позику, оскільки боржник з нею не розрахувався. Саме сума запланованих, але неотриманих процентів в даному випадку буде складати упущену вигоду). Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). В частині 3 даної статті вказано, що якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. По відношенню до цього слід зазначати, що перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України. Поряд з цим, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Однак, ні наведеною правовою нормою, ні іншими законодавчими актами та умовами укладеного між сторонами Кредитного договору не встановлена можливість позикодавця захистити своє порушене право в обраний позивачем спосіб. Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національний банк України» офіційний валютний курс - курс валюти, офіційно встановлений Національним банком України як уповноваженим органом держави. Згідно з частиною 1 статті 36 названого Закону - національний банк встановлює офіційний курс гривні до іноземних валют та оприлюднює його. Так, при виконанні своєї основної функції пріоритетом для Національного банку України є досягнення та підтримка цінової стабільності в державі, Національний банк України в межах своїх повноважень сприяє фінансовій стабільності та стабільності банківської системи. Отже офіційний курс гривні до іноземних валют в різні періоди часу може змінюватися (зростати або падати), однак дана обставина не дає підстав стороні у зобов'язанні, спір щодо якого вже вирішений судом, пред'являти після цього до іншої сторони додаткові вимоги про стягнення курсової різниці. Так, у відповідності з частиною 2 статті 533 Цивільного кодексу України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Слід констатувати, що з часу ухвалення апеляційним судом Закарпатської області рішення від 27 травня 2014 року вже вирішено питання про стягнення суми боргу за правилом, установленим частиною 2 статті 533 Цивільного кодексу України, на день ухвалення судового рішення, тому доводи позивача щодо стягнення з відповідача збитків у зв'язку зі зміною курсу на увагу не заслуговують, оскільки за умовами договору (зокрема, пункту 6) зобов'язання боржника, а саме сума коштів, яку належало повернути Банку не ставилися у залежність від офіційного курсу валюти (в даному випадку - долара США) на день платежу. -5- Так, будучи рівноправними учасниками цивільних правовідносин, що виникли з укладенням Депозитного договору, як кредитор так і боржник укладаючи даний договір в однаковій мірі несли ризики у зв'язку з можливими коливаннями офіційного курсу гривні до іноземної валюти, однак такі умовами договору врегульовані не були. Офіційний курс гривні до іноземних валют в різні періоди часу може змінюватися (зростати або падати), однак дана обставина не дає підстав стороні у зобов'язанні, спір щодо якого вже вирішений судом, пред'являти після цього до іншої сторони додаткові вимоги про стягнення курсової різниці. Вказаний висновок суду у повній мірі узгоджується з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних, яка міститься в ухвалі від 04.07.2014 року. Таким чином, під час розгляду справи позивач [PERSON] повинен був довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача - ВАТ Акціонерний банк "Укргазбанк" стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. З урахуванням наведеного, всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні уточненої позовної заяви [PERSON] про стягнення майнової шкоди (упущена вигода) - необхідно відмовити.

Outcome: dismissed