Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів, про скасування рішення [PERSON] сільської ради Городоцького району Хмельницької області про передачу у власність земельної ділянки та рішення [PERSON] районної державної адміністрації Хмельницької області про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, вказавши суду, що його сусідці [PERSON] було незаконно передано у власність частину земельної ділянки, що перебуває у нього в користуванні. 14.08.2017 р. судом було здійснено заміну первісного відповідача державного реєстратора [PERSON] районної державної адміністрації Хмельницької області [PERSON] на належного відповідача - [PERSON] районну державну адміністрацію Хмельницької області. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять позов задовольнити, а саме: визнати незаконним та скасувати рішення [PERSON] сільської ради Городоцького району Хмельницької області від 10.02.2017 р. №19 про затвердження [PERSON] технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), площею 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 6821284500:01:001:0065) в с. Лісоводи по вул. І.Мазепи 11 та передачу у власність. Також просять скасувати рішення державного реєстратора [PERSON] районної державної адміністрації про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33900182 від 17.02.2017 р. щодо реєстрації за [PERSON] права власності на вищевказану земельну ділянку. В підтвердження своїх позовних вимог представники позивача пояснили, що у користуванні [PERSON] перебуває земельна ділянка №9 по вул. І.Мазепи в с. Лісоводи, Городоцького району Хмельницької області. Згідно записів у погосподарських книгах за даним будинком рахувалась земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0.25 га, однак на даний час фактична площа її складає 0.2380 га. Позивач вказує, що саме [PERSON] захопила частину його земельної ділянки та приватизувала її, що порушує його права. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] проти задоволення позову категорично заперечили, вказують на його безпідставність. Додатково пояснили, що [PERSON] дійсно приватизувала земельну ділянку, що багато років перебуває у її користуванні. Межі даної земельної ділянки є такими, що фактично склались близько 40-50 років і з приводу даним меж спорів у суміжних землекористувачів ніколи не було. Також відповідач вказує, що додатково відступила від межі певну частину в період оформлення земельної ділянки задля уникнення спорів із [PERSON], на його користь. Крім того, вказують, що на момент оформлення права власності на земельну ділянку [PERSON] земельна ділянка [PERSON] вже мала чітко визначені межі і їй вже було присвоєно кадастровий номер, що враховувалось при виготовленні технічної документації [PERSON] Представники відповідача [PERSON] сільської ради Городоцького району Хмельницької області [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позову заперечили, вважають його безпідставним. Вказують, що згідно записів у погосподарських книгах дійсно зазначаються певні площі земельних ділянок, що рахуються за садибами, однак, з врахуванням того, що такі виміри здійснювались ще близько 40 і більше років тому, ці площі є досить умовними і для більш точно їх визначення потребують додаткових вимірів та уточнень. Крім того, вказують, що сам [PERSON] не бажає провести належні виміри власної земельної ділянки та не допускає фахівців для цього. Додатково представники відповідача пояснили, що [PERSON] приватизувала земельну ділянку виключно в тих межах і в тій конфігурації, якою користувалась вона та її батьки багато років, межі визначались по межових знаках, які існують багато років і ніколи з їх приводу спорів із позивачем не було. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Хмельницької області [PERSON] заперечив проти задоволення позову, вказує що у діях державного реєстратора немає жодних порушень чинного законодавства. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає що позовна заява не підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом об'єктивно встановлено, що рішенням [PERSON] сільської ради Городоцького району Хмельницької області від 23.07.2013 р. №7 було надано дозвіл [PERSON] на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0.25 га, в тому числі для будівництва і обслуговування будівель і споруд, із земель, які перебувають в його користування в с. Лісоводи по вул. Мазепи 9 (а.с.12). Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 22.12.2015 р., яке набрало законної сили, задоволено позовні вимоги [PERSON] до приватного підприємства землевпорядний центр "Прометей" та зобовязано відповідача виготовити технічну документацію на земельну ділянку із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговуваня житлового будинку, господарських будівель за адресою вул. І.Мазепи 9 у с. Лісоводи, Хмельницької області відповідно до фактичного розташування (а.с.75-76). Як вбачається із даного рішення суду, при виготовленні технічної документації позивача землевпорядною організацією було допущено технічні помилки, що стало причиною для відмови у затвердженні документації із землеустрою на сесії [PERSON] сільської ради Городоцького району Хмельницької області 20.07.2015 р. Крім того не було погоджено межі із сусідами. Однак, станом на день розгляду даного позову судом рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 22.12.2015 р. залишається невиконаним. Як вбачається з копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.06.2016 р. між [PERSON] та іншими землекористувачами ([PERSON] та [PERSON]В.) існує спір з приводу погодження меж земельних ділянок. Тому виготовити технічну документацію неможливо, поки між суміжними землекористувачами (землевласниками) не будуть погоджені межі земельної ділянки (а.с.79). 14.12.2015 р. рішенням [PERSON] сільської ради Городоцького району Хмельницької області №2 було надано дозвіл [PERSON] на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0.25 га, в тому числі для будівництва і обслуговування будівель і споруд в с. Лісоводи по вул. І.Мазепи 11 (а.с.74). З акту встановлення меж земельної ділянки громадянки [PERSON] від 29.03.2016 р. вбачається, що [PERSON] відмовився від його підпису в присутності членів комісії (а.с.78). 29.11.2016 р. рішенням [PERSON] сільської ради Городоцького району Хмельницької області №30 вирішено вважати акт встановлення меж земельної ділянки [PERSON] та суміжної із нею земельної ділянки [PERSON], від 29.03.2016 р., який затверджено на сьомій сесії [PERSON] сільської ради (рішення №32 від 21.06.2016 р.) невід'ємною частиною акта прийомки-передачі межових знаків на зберігання (а.с.80-82). У подальшому, рішенням [PERSON] сільської ради Городоцького району Хмельницької області від 10.02.2017 р. №19 було затверджено [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0.25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Мазепи 11 в с. Лісоводи, Хмельницької області (кадастровий номер земельної ділянки 6821284500:01:001:0065) та передано у власність [PERSON] вищевказану земельну ділянку (а.с.10). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] дав суду покази про те, що дійсно він, будучи працівником землевпорядної організації здійснював обміри земельної ділянки позивача. Як вказав свідок, з документів вбачалась площа земельної ділянки позивача 0.25 га, тоді як фактично було в наявності близько 0.24 га. Свідок, з допомогою ноутбука та відповідної програми в судовому засіданні продемонстрував земельну документацію позивача і вказав, що виходячи із наявних меж земельних ділянок та їх промірів вбачається, що будь-яких накладень між ділянками позивача і [PERSON] немає, тоді як є накладення меж з ділянкою з іншого боку (ділянкою [PERSON]В). Дане накладення прослідковується зокрема і на схемі, що долучена до матеріалів справи (а.с.11), де вбачається, що частина земельної ділянки [PERSON] накладається на ділянку [PERSON] зі сторони дороги, тоді як із зворотної сторони між цими ділянками виникає прогалина. Свідок вважає, що саме з врахуванням даних неточностей і виникають розбіжності у площі земельної ділянки позивача. Також свідок додатково зазначив, що частина ділянки яка накладається на ділянку позивача зі сторони дороги не входить у загальну площу земельної ділянки позивача, що вимірювалась, але фактично перебуває у його користуванні. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] (директор ПП "Прометей") дав суду покази про те, що він не зміг виконати рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 22.12.2015 р. з тих причин, що [PERSON] (донька позивача) фактично не допускала його та працівників до проведення повторного обміру земельної ділянки. В подальшому, з прибуттям представника органів ДВС, було зроблена зйомка, складений акт погодження меж, який [PERSON] підписала від імені позивача, однак вказала, що розміри земельної ділянки не відповідають зйомці. Тому суміжні землекористувачі відмовились підписувати вказаний акт погодження меж. Свідок підтвердив, що [PERSON] дійсно на певну відстань відступила від межі на користь [PERSON], однак останнього це все одно не влаштовувало. Даний свідок також підтвердив, що накладення між ділянками [PERSON] та [PERSON] відсутні, між ними існують межі, які склались багато десятиліть тому (зокрема фундамент забору зі сторони дороги, який там існує декілька десятиліть, знаходяться певні приміщення, тощо). Суперечності у розмірах та промірах виникають саме між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] (де є накладення з однієї сторони та розходження з іншої). Також свідок вказав, що помилки у площах земельних ділянок, які вказані у погосподарських книгах є типовим явищем, оскільки такі обміри робились декілька десятиліть тому, вони не є абсолютними, а досить приблизні, що зумовлено і засобами вимірювання, які використовувались раніше і не могли бути точними, а також і тим, що часто такі обміри робились досить умовно та поверхнево. Тобто у [PERSON] такої площі земельної ділянки, як він вказує могло ніколи і не бути у фактичному користуванні, про що свідчать і межі земельних ділянок, які багато десятиліть є незмінними. З долучених до матеріалів справи фотознімків вбачається, що зі сторони дороги межа між господарствами [PERSON] та [PERSON] лежить по фундаменту забору. Як вказують сторони (і ними ця обставина визнається), даний фундамент є межею між їх господарствами вже не одне десятиліття. Також, з фотознімку (арк. справи 86) вбачається, що частину власної межі відповідач [PERSON] відступила [PERSON] зважаючи на його неодноразові прохання та з метою врегулювання конфлікту. З врахуванням показів свідків, досліджених письмових доказів, суд приходить до висновку що позивачем не надано суду будь-яких переконливих доказів, які б свідчили про обгрунтованість його позову. Докази (фактичні дані) встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст.76 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч.1,6 ст.81 ЦПК України). Суд приходить до висновку, що даний позов ґрунтується лише виключно на припущеннях позивача і не містить жодних достатніх доказів, які б свідчили про зворотне. Позивач посилається на те, що фактична площа його земельної ділянки має становити 0.2436 га і саме на таку площу він погоджується, оскільки це підтверджується технічною документацією, яка була розроблена ПП землевпорядний центр "Прометей". Однак такі твердження позивача не заслуговують на увагу з тих підстав, що на даний час така технічна документація (з врахуванням дійсних промірів і меж земельної ділянки позивача) не розроблена, тому-що невиконаним залишається з вини позивача рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 22.12.2015 р., яким і зобовязано ПП землевпорядний центр "Прометей" виготовити вищевказану технічну земельну документацію виходячи із фактично наявної площі, оскільки при виготовленні попередньої були допущенні технічні помилки та неточності. Дані обставини підтвердив і свідок [PERSON] (директор ПП "Прометей"). Не заслуговують і на уваги твердження позивача про те, що встановлення меж земельної ділянки [PERSON] відбулось із порушенням норм діючого законодавства. Як вбачається із акту встановлення меж земельної ділянки від 29.03.2016 р. [PERSON] та його донька [PERSON] були присутні при встановленні межових знаків, однак даний акт підписувати відмовились через свою незгоду. Однак відмова суміжного користувача від підпису акту погодження меж не є перешкодою для визначення таких меж, оскільки обовязковою є або присутність суміжних землекористувачів або їх належне повідомлення про такі дії (в разі їх відсутності при визначенні меж), що передбачено п.3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріпленні межовими знаками, затв. наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 р. №376. Крім того, позивачем не оскаржувалось рішення відповідача [PERSON] сільської ради Городоцького району Хмельницької області про затвердження акту встановлення меж земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] №32 від 21.06.2016 р., що свідчить про згоду із таким рішенням відповідача. Суд вважає, що набуття права власності на земельну ділянку громадянкою [PERSON] відбулась із дотриманням визначених діючим законодавством процедур, зокрема ст.118 ЗК України і будь-яких порушень при цьому не встановлено, доказів на підтвердження таких порушень позивачем не надано. Отже, будь-яких підстав для визнання незаконним та скасування рішення [PERSON] сільської ради Городоцького району Хмельницької області від 10.02.2017 р. №19 не вбачається. За таких обставин і в решті позовні вимоги позивача є безпідставними.

Outcome: dismissed