Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до Комунального підприємства "Теплозабезпечення", в якому просить визнати неправомірними нарахування плати за теплопостачання по особовому рахунку, який відкрито на її ім`я, та зобов`язати відповідача припинити нарахування плати за тепло з 15.07.2014 року, оскільки вона фактичного відключилася від мережі централізованого опалення через неякісне надання послуг. Вказує, що облаштувала квартиру автономним опаленням і послуг з Комунального підприємства "Теплозабезпечення" не отримує, але відповідач продовжує нараховувати їй плату за послуги, яких вона фактично не отримує. Сторони в судове засідання не з'явились, позивачка надала заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач надав письмові заперечення проти позову. За таких обставин суд проводить розгляд справи без фіксації технічними засобами, у відповідності до п.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та давши їм оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтвержжується свідоцтвом про право власності. Вказана квартира була підключена до внутрішньо будинкової мережі централізованого опалення і послуги з теплопостачання надавалися КП "Теплозабезпечення". Однак, якість наданих послуг з теплопостачання не відповідала нормативним актам, зокрема, температурний режим був нижче 18 градусів за Цельсієм, що підтверджується письмовими актами. Внаслідок цього 15.07.2014 року [PERSON] від`єдналась від мережі центрального опалення та влаштувала в своїй квартирі індивідуальне (автономне) опалення. Будинок [ADDRESS] обслуговується КВЖРЕП №2. Працівниками даного підприємства 03.10.2014 року було складено акт про відсутність в квартирі [ADDRESS] централізованого опалення. Однак, незважаючи на дані обставини КП теплозабезпечення продовжує нараховувати та виставляти позивачу рахунки для оплати за послуги з теплопостачання, яких [PERSON] фактично не отримує. Відповідно до вимог ст. 26 п.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця (виробника), споживач має право розірвати договір у порядку встановленому законом. Згідно з умовами договору, він може бути розірваний достроково, зокрема, у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця. Пунктом 3 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» права споживача вважаються порушеними, якщо при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої неналежним виконанням сторонами умов договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що право споживача - [PERSON] порушено. Вона неодноразово зверталася до КП "Теплозабезпечення" та міськвиконкому про надання послуг неналежної якості. Згідно з п.26 постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування схемою теплопостачання за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції … Оскільки комунальним підприємством теплозабезпечення не надано суду доказів про те, що [PERSON] порушила права будь-кого із інших мешканців будинку, створив будь-які незручності, суд приходить до висновку про правомірність її дій. Будинок, як і раніше отримує постачання теплової енергії, скарг від мешканців будинку не надходило. У відповідності до вимог ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Право споживача на звільнення від сплати за послуги у разі їх ненадання передбачено пунктом 13 пункту 16 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Даним нормативним документом передбачено, що підставами для розірвання договору може бути зникнення потреби в отриманні послуги, або відмова споживача від користування послугами. Відтак, судом встановлено, що фактично послуг з теплопостачання, що надаються комунальним підприємством "Теплозабезпечення" - [PERSON], не отримує. Однак, їй безпідставно нараховується плата за ці послуги. Законом України «Про теплопостачання» (ст.19 п.6) передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Таким чином, судом прийшов до висновку, що [PERSON] фактично не отримувала від комунального підприємства послуг по теплопостачанню з 15.07.2014 року , отже й комунальне підприємство "Теплозабезпечення" не повинно нараховувати плату за надання своїх послуг. На підставі викладеного та

Outcome: approved