Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про захист прав споживача та визнання договору № 710146 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі від 04.08.2014 року недійсним, стягнення коштів внесені за договором у сумі 45369, 27 грн., пені (3 % річних за кожен день прострочення) у розмірі 246355, 13 грн. та моральної шкоди завданої невиконанням договору в розмірі 5000 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 04 серпня 2014 року між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО» укладено договір № 710146 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі з додатком № 1, № 2, предметом якої є надання учаснику послуг системи Авто ТАК, спрямованих на придбання автомобіля Zaz Sens за ціною 85750 грн. Також 04 серпня 2014 укладено договір доручення № 710146, який є невід'ємною частиною договору № 710146, відповідно до якого повірений - ТОВ «АТ СЕРВІС» зобов'язується вчиняти визначені договором дії від імені довірителя - [PERSON] На виконання угоди ним було сплачено на користь відповідача 3087 грн. за послуги пов'язані зі вступом до системи АвтоТак, згідно договору доручення № 710146 від 04 серпня 2014 року та 42282, 27 грн. щомісячних платежів згідно договору № 710146 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі. Таким чином всього ним на користь відповідача сплачено 45369, 27 грн. На його вимогу щодо видачі автомобіля після внесення необхідної суми, ТОВ «АВТО ПРОСТО» відмовило, мотивуючи це тим, що 30.10.2014 року йому було надано право на отримання автомобіля за механікою накопичення внесків, проте ним не було надано необхідних документів для отримання автомобіля та у звязку з невиконанням умов договору № 710146 його було усунуто від участі в асигнаційних актах. На його заяву про розірвання договору та повернення коштів, відповідач у листі від 01.12.2014 року повідомив, що йому будуть повернуті кошти за вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі 2 (двох) періодичних платежів, розрахованих відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на дату повернення. Вважає таку підприємницьку практику нечесною та такою, що вводить споживача в оману, містить ознаки пірамідальної схеми, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів такої системи, а не за рахунок продажу або споживання продукції. В судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з'явився, подав до суду заперечення, в яких позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що 15.01.2013 року ТОВ «АВТО ПРОСТО» отримало ліцензію на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах № 198421 від 15.01.2013 року, тобто державою в особі спеціального уповноваженого органу надано офіційний дозвіл на здійснення такого виду діяльності та надання таких послуг. 04 серпня 2014 року між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON] було укладено договір № 710146 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару у групі, який укладено у повній відповідності до Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів та перевірено його відповідність Ліцензійним умовам Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ризиків фінансових послуг, що в поєднанні з отриманою ліцензією гарантує законність такого договору та його повну відповідність законодавству України. Діяльність ТОВ «АВТО ПРОСТО» перевіряється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, що виключає сумніви в законності договору № 710146 між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та [PERSON] Заслухавши пояснення позивача та його представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що 04 серпня 2014 року між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО» укладено договір № 710146 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі з додатком № 1, № 2, предметом якої є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об'єднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак . Також 04 серпня 2014 укладено договір доручення № 710146, відповідно до якого повірений - ТОВ «АТ СЕРВІС» зобов'язується вчиняти визначені договором дії від імені довірителя - [PERSON] Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. 27 листопада 2014 року [PERSON] скористався своїм правом передбаченим ст. 3 Розділом І договору № 710146 і надіслав заяву про розірвання договору та поверненню йому періодичних платежів. Відповідно до Розділу ІІ ст. 12 договору № 710146 при розірванні договору поверненню підлягають періодичні платежі розраховані у відповідності до положень п. 12.1.1. - сума періодичних платежів, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до Поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці здійснення повернення зазначених внесків, за вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі 2 періодичних платежів, розрахованих відповідно до поточної ціни автомобіля, здійсненої на дату повернення, про що ТОВ «АВТО ПРОСТО» повідомив [PERSON] у листі від 01.12.2014 р. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до положень, закріплених у ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, Законом України "Про захист прав споживачів" закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. При цьому в зазначеному Законі нормативне визначення поняття "пірамідальної схеми" не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до "пірамідальної схеми". Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" дає підстави для висновку, що поняття "пірамідальна схема" у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару. Таким чином, для кваліфікації "пірамідальної схеми" необхідна наявність усіх зазначених ознак. Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як "пірамідальної", тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України. Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів. У той самий час предметом Угоди сторін, укладеної в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах "АвтоТак", є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля. Договором № 710146 передбачена щомісячна сплата внесків за (товар) автомобіль, який передається споживачеві в рамках укладеної Угоди, а не за можливість одержання права на купівлю товару. Споживач, який виконав усі умови угоди, має повне право вимагати від ТОВ "АВТО ПРОСТО" виконання свого зобов'язання, а саме: оплатити продавцю вартість автомобіля та передати автомобіль споживачу, незалежно від того, чи сплачують кошти інші споживачі. Отже, за системою придбання автомобілів у групах "АвтоТак" кожний з учасників, який належним чином виконує зобов'язання за Угодою, отримує автомобіль через механізм, передбачений в Угоді, оскільки система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можна придбати за рахунок Фонду групи, створеного за рахунок щомісячних внесків учасників групи. За таких обставин доводи позивача про те, що діяльність ТОВ "АВТО ПРОСТО" за Угодою сторін є функціонуванням "пірамідальної схеми", суперечить змісту п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" у зв'язку з відсутністю головних ознак "пірамідальної схеми" - безтоварність та сплати компенсації одним учасником за рахунок інших, оскільки за схемою придбання товарів у групах придбавають товар усі учасники за рахунок об'єднання внесків кожного з них. Різниця між споживачами - учасниками схеми є тільки в часі одержання автомобіля кожним із них, за умови виконання своїх зобов'язань. Крім того, для віднесення схеми до пірамідальної необхідно врахувати й інші норми чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, оскільки діяльність ТОВ "АВТО ПРОСТО" з адміністрування фінансових коштів підпадає під поняття "фінансова послуга". Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" під поняттям "фінансова послуга" розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг" (введено в дію з 9 січня 2012 року) внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" та доповнено п. 111 , відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган) (далі - Нацкомфінпослуг), затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження від 9 жовтня 2012 року № 1676 "Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах") (далі - Ліцензійні умови). Ліцензійні умови закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах. З аналізу Ліцензійних умов слід зробити висновок про те, що діяльність таких груп направлена на легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів та/або послуг. Згідно з п. 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи. Ураховуючи те, що ТОВ "АВТО ПРОСТО" отримало відповідний дозвіл (ліцензію) на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо "придбання товарів у групах" у Нацкомфінпослуг, яка здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, його діяльність є легітимною. Отже, якщо укладений сторонами правочин передбачає одержання споживачем необхідного йому товару, визначає умови (схему фінансування тощо), за яких такий товар може бути одержаний (у тому числі закріплює відповідні права та обов'язки сторін), то до такого правочину не може бути застосовано визначення "пірамідальної схеми". Помилковим є й висновок позивача про введення його відповідачем в оману з підстав оплати ним не самого товару, а права купівлі товару та відсутності залучення власних коштів відповідача. Такий висновок суперечить нормам чинного законодавства й суті самого правочину, визначеного в ч. 5 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг". Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. З матеріалів справи вбачається, що під час укладення договору № 710146 [PERSON] отримав примірник договору та додатки до неї, які містять опис послуг ТОВ "АВТО ПРОСТО". Відповідно до п. 19.2 ст. 19 договору № 710146 підписання цього договору та додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змісту договору та додатків до нього. Таким чином, у діях ТОВ "АВТО ПРОСТО" під час укладення договору з позивачем відсутні наявність обману та ознаки "пірамідальної схеми". Суд враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом України в своїй Постанові від 11 вересня 2013 року, ухваленій в справі №6-40цс 13 за заявою ТОВ "Авто Просто" про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2012 року у справі за позовом до ТОВ "Авто Просто" про визнання угоди недійсною, відшкодування майнової і моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed