Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастерстрой Україна» (далі по тексту - відповідач, ТОВ «Мастерстрой Україна») про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні в розмірі 208 722,33 грн. та судовий збір у розмірі 2 087,22 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ "Мастерстрой Україна", був звільнений за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України 15.05.2018. При звільненні з позивачем не був проведений повний розрахунок за весь період роботи в сумі 9 848,28 грн. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 03.02.2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 05.11.2020 року, позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерстрой Україна" про стягнення заробітної плати та повернення трудової книжки, задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерстрой Україна" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 9848 гривень 28 копійок. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Мастерстрой Україна" видати [PERSON] належно оформлену трудову книжку. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерстрой Україна" на користь держави 768 гривень 40 копійок судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерстрой Україна" на користь [PERSON] 768 гривень 40 копійок судового збору. Станом на 15 грудня 2020 року (день подання позову ) розрахунок по заробітній платі з позивачем не проведено та не видано належним чином оформлену трудову книжку, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03.02.2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 05.11.2020 року не виконано. Позивачу слід сплатити середній заробіток за весь період затримки. Ухвалою суду від 13.01.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 26-27). Ухвалою суду від 02.02.2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 33-34). У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав з викладених у позові підстав та просив їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, викликався у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив. Відповідач ТОВ "Мастерстрой Україна" відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ "Мастерстрой Україна". Як вбачається з позовної заяви, позивач був звільнений за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України 15.05.2018. Позивач зазначає, що при звільненні з ним не був проведений повний розрахунок за весь період роботи в сумі 9 848,28 грн. Приписами ч. 3 ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 03.02.2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 05.11.2020 року, позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерстрой Україна" про стягнення заробітної плати та повернення трудової книжки, задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерстрой Україна" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 9848 гривень 28 копійок. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Мастерстрой Україна" видати [PERSON] належно оформлену трудову книжку. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерстрой Україна" на користь держави 768 гривень 40 копійок судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерстрой Україна" на користь [PERSON] 768 гривень 40 копійок судового збору (а.с. 9-11, 12-15). Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Приписами статті 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по фактичного розрахунку. Станом на 15 грудня 2020 року (день подання позову ) розрахунок по заробітній платі з позивачем не проведено та не видано належним чином оформлену трудову книжку, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03.02.2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 05.11.2020 року не виконано. Позивачу слід сплатити середній заробіток за весь період затримки. Середньоденний заробіток позивача становить 317,69 грн., виходячи з наступного розрахунку: 9848,28 грн. (заробітна плата позивача за період з 15.03.2018р. по 30.04.2018 року) 31 (кількість робочих днів позивача за період з 15.03.2018р. по 30.04.2018р.) = 317,69 грн. За період з 01.05.2018 р. по 15.12.2020 р. було 657 робочих днів, отже середній заробіток за цей період становить: 208 722,33 грн. (317,69 грн. (середньоденний заробіток) х 657 (кількість робочих днів затримки розрахунку ) = 208 722,33 грн.). Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 8 лютого 1995 року №100, у п.8 якої зазначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множ середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначає діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно з абз. 3 п.2 вище вказаної Постанови, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна п обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. У п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» вказано, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 цієї статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи, що відповідач, який належним чином був повідомлений про розгляд справи відзив на позов із спростуванням позовних вимог суду не подав, суд вважає, що позов є законним та обгрунтованим. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні в розмірі 208 722,33 грн. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved