Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що для забезпечення взятих на себе зобов`язань за кредитним договором від 30 жовтня 2006 року № HCL-0BC/001/2006 та договором про надання кредитної лінії від 29 січня 2008 року № CrL-SME010/046/2008 уклав з відповідачем договір іпотеки від 30 січня 2008 року № PM-SME 010/046/2008, предметом якого є житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 5,9437 га, що розташована на території Зарічанської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Також позивач вказав, що 06 березня 2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко С. А. вчинив виконавчий напис, яким звернув стягнення на вищезазначене майно, який, на думку позивача, є таким, що не підлягає виконанню, оскільки: відповідач не надав нотаріусу документи, які свідчать про безспірність заборгованості; відповідач не надіслав позивачу письмову вимогу про усунення порушень; з дня виникнення права вимоги минуло понад три роки. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 06 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком Сергієм Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за №421, про звернення стягнення на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 59437 кв. м, яка розташована на території Зарічанської сільської ради Житомирського району Житомирської області, кадастровий номер 1822082500:01:000:0001, які належать [PERSON] . АТ ОТП Банк подало відзив на позовну заяву, яким просить відмовити в задоволенні позову, оскільки: відповідач надав нотаріусу документи, що свідчать про безспірність заборгованості; направив позивачу письмову вимогу про усунення порушень; строк позовної давності перервано поданням позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у справі № 278/1523/15-ц (а.с. 70-72). Позивач подав відповідь на відзив, якою підтримав свої вимоги (а.с. 86-89). У засідання з`явилися позивач та його представник, які підтримали позов. Відповідач явку представника не забезпечив, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Для забезпечення взятих на себе зобов`язань за кредитним договором від 30 жовтня 2006 року № HCL-0BC/001/2006 та договором про надання кредитної лінії від 29 січня 2008 року № CrL-SME010/046/2008 уклав з відповідачем договір іпотеки від 30 січня 2008 року № PM-SME 010/046/2008, предметом якого є житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 5,9437 га, що розташована на території Зарічанської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с. 11-15). 06 березня 2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко С. А. вчинив виконавчий напис № 421, яким звернув стягнення на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 5,9437 га, що розташована на території Зарічанської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с. 20-21). Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року N 296/5 \далі - Порядок\). Стосовно надання документів, що підтверджують безспірність заборгованості, суд зазначає наступне. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 (п. 2 Порядку). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 (далі - Перелік) (п. 3.5 Порядку). Відповідно до п. 1-1 Переліку іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Михайленко С. А. надав суду копії документів, на підставі яких він вчинив виконавчий напис № 421 від 06 березня 2020 року, а саме: заяви про вчинення виконавчого напису від 05 березня 2020 року, договору іпотеки від 30 січня 2008 року № PM-SME 010/046/2008, договору по надання кредитної лінії від 29 січня 2008 року № CrL-SME010/046/2008, кредитного договору від 30 жовтня 2006 року № HCL-0BC/001/2006, кредитних заявок, виписок з рахунків, розрахунків заборгованості, іпотечного повідомлення (а.с. 114-134). Отже, на думку суду, приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис з дотриманням вимог стосовно необхідності надання документів, що свідчать про безспірність заборгованості. Стосовно вчинення спірного напису в межах встановленого трирічного строку з дня виникнення права вимоги суд зазначає наступне. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року N 296/5 \далі - Порядок\). Строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою Цивільним кодексом України. Таким чином, загальний строк для такого звернення становить три роки незалежно від суб`єктного складу сторін правовідносин, а якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду за результатами розгляду справи № 916/3006/17 (постанова від 02 липня 2019 року). Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким чином, пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності. Як встановлено у процесі розгляду справи, ПАТ ОТП Банк 30 вересня 2014 року та 03 жовтня 2014 року надсилало позивачу вимоги про погашення заборгованості за кредитними договорами від 29 січня 2008 року № CrL-SME010/046/2008 та від 30 жовтня 2006 року № HCL-0BC/001/2006 (а.с. 23-27). Отже, у зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором банк використав право достроково вимагати з позичальника повернення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання. З огляду на наведене, враховуючи, що відповідач ще у вересні-жовтні 2014 року двічі надсилав вимогу позивачу про дострокове погашення заборгованості за кредитними договорами, спірний виконавчий напис від 06 березня 2020 року вчинено поза межами трирічного строку, що свідчить про його незаконність. З огляду на наведене, суд вважає за потрібне задовольнити позовну заяву та визнати виконавчий напис, вчинений 06 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком Сергієм Анатолійовичем, зареєстрований за № 421, таким, що не підлягає виконанню. Також суд вважає за потрібне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 1261,20 грн судового збору.

Outcome: approved