Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] в травні 2015 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів, стягнення половини вартості понесених витрат на навчання, стягнення половини вартості додаткових витрат, стягнення 320 гривень щомісяця додаткових витрат на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що у зв'язку з досягненням донькою повноліття, з відповідача було припинено стягнення аліментів на її утримання, проте враховуючи те, що вона є студенткою денної форми навчання Державного вищого навчального закладу "Одеський коледж економіки ,права та готельно-ресторанного бізнесу", просить стягувати з відповідача аліменти на користь [PERSON], [INFO], на період її навчання у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення навчання, тобто до 01 лютого 2017 року; стягнути ? частку вартості понесених витрат на навчання у розмірі 7689 гривень; стягнути ? частку вартості додаткових витрат. які понесені на утримання доньки, у розмірі 5040 гривень; стягнути грошову суму у розмірі 320 гривень щомісяця, що становить ? частину вартості додаткових витрат на навчання доньки. В судовому засіданні позивачка підтримала позов і просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явився, з позовними вимогами позивача не погодився, підтримав заперечення на позов та просив позов задовольнити частково, з мотивів викладених в запереченні. Заслухав пояснення позивачки, відповідача, з'ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд встановив, що сторони перебували у шлюбі та рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано, а також стягнуто з [PERSON] 1/3 частки з усіх видів заробітку на утримання доньки, [PERSON], [INFO], аліменти сплачувались без заборгованості. Відповідно до довідки №3007 Державного вищого навчального закладу "Одеський коледж економіки ,права та готельно-ресторанного бізнесу", від 27 квітня 2015 року, [PERSON] навчається на 2-му курсі денного відділення вищезазначеного закладу, за спеціальністю «Туристичне обслуговування» на контрактній основі. Термін навчання з 01.09.2013 року по 01.02.2017 року. (а.с. 17). Позивачка разом із донькою [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст.ст.198, 199 Сімейного кодексу України батьки зобов,язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надати таку матеріальну допомогу. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов,язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.І ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікованаПостановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення повнолітніх дітей. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, що передбачено ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З врахуванням викладених обставин, суд вважає, що позов в частині позовних вимог про стягнення аліментів та стягнення частини вартості понесених на навчання підлягає до часткового задоволення, а саме стягнення з [PERSON], аліментів на період навчання повнолітньої доньки [PERSON] , в Державному ВНЗ "Одеський коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу", у розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягнення 1/6 частини вартості понесених на навчання доньки, а саме в сумі - 2563 грн. Щодо позовних вимог про стягнення ? частки вартості додаткових витрат. які понесені на утримання доньки, у розмірі 5040 гривень; стягнення грошової суму у розмірі 320 гривень щомісяця, що становить ? частину вартості додаткових витрат на навчання доньки, суд відмовляє у задоволенні вказаної частини позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Виходячи зі змісту названої статті у цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно в залежності від причини, що зумовила додаткові витрати. Якщо причина, що зумовила додаткові витрати є триваючою (тяжка хвороба, каліцтво тощо) витрати фінансуються наперед із зазначенням або без зазначення кінцевого терміну. Згідно з п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. З аналізу вказаних вимог закону та роз'яснень слідує, що обов'язок брати участь у додаткових витратах на дітей лежить на батьках у разі наявності особливих обставин, зокрема хвороби, не обов,язково тяжкої та фактичних витрат. Таким чином додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини, а забезпечує нормальні матеріальні умови для життя дитини. Позивачем не надано доказів в підтвердження можливості надання відповідачем додаткових витрат на, які понесені та будуть понесені на утримання [PERSON], [INFO]. Відповідач працює водієм тролейбуса «Одесміськелектротранс» (Тролейбусне депо - м. Одеса, вул. 25-ї Чапаївської дивізії), інших доходів окрім заробітної плати не має. Можливості надання доньці додаткових витрат на її утримання у зазначеному [PERSON] розмірі він не має. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати за вимогою про стягнення аліментів, від оплати яких було звільнено позивача.

Outcome: partial