Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

29 січня 2014 року [PERSON] звернувся до Марганецького міського суду з позовом до [PERSON], треті особи Служба у справах дітей Марганецької міської ради та орган опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, посилаючись на те, що він з відповідачкою деякий час проживали разом однією сім'єю в результаті чого в них народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Останній час він проживає окремо від Відповідача та дитини, працює на ПАТ «Марганецький ГЗК» щомісячно через бухгалтерію підприємства перераховує аліменти на утримання дитини. Йому достовірно відомо, що протягом останніх років (з моменту народження сина у 2003 році по теперішній час) Відповідач ніде не працює, а кошти, які отримуються Відповідачем в рахунок аліментів сплачуються на свої власні потреби, тобто витрачаються не за цільовим призначенням - безпосередньо на утримання дитини. З огляду на зазначені обставини, він звернувся з відповідною заявою до комісії з питань захисту прав дитини виконкому Марганецької міської ради. Згідно з висновком № 73 від 02 квітня 2012 року вищевказаної комісії Відповідачкою дійсно неодноразово допускались випадки нецільового використання коштів, отриманих в якості аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] Так, згідно даних Марганецького міського центру зайнятості Відповідач на обліку не перебуває, вперше з питань працевлаштування звернулась до центру зайнятості 07.02.2001 року, була знята з обліку за невідвідування центру зайнятості більше 30 календарних днів без поважних причин 18.09.2011 року. Повторно звернулась до центру зайнятості 22.11.2001 року та була знята з обліку в зв'язку з працевлаштуванням до ДКП Благоустрій 01.09.2002 року. На теперішній час Відповідачка не працює, будь-яких даних щодо її роботи в період 2002 року по теперішній час нею не надано. Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців Відповідач як фізична особа-підприємець не зареєстрована. Відповідач разом з сином [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Фактично Відповідач разом з сином проживає в будинку [ADDRESS]. Комісією встановлено, що Відповідачці належить на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS]; земельна ділянка, площею 0,0694 га для обслуговування зазначеного будинку та господарчих споруд до нього; 1/4 частина квартири [ADDRESS]; легковий автомобіль "Опель-Омега" державний номер № [NUMBER]. Відповідно до ч.4 ст.319 Цивільного кодексу власність зобов'язує, з огляду на приписи даної норми закону Відповідачкою здійснювалися відповідні платежі на утримання зазначеної власності (оплата за комунальні послуги, техогляд, тощо) за рахунок аліментів на утримання дитини. Комісією з'ясовано, що 01.02.2012 року Відповідач поклала гроші на особистий рахунок в відділенні № 741 АТ "Укрсіббанк" в сумі три тисячі гривень (квитанція № 32), 02.03.2012 року - в сумі дві тисячі сімсот гривень (квитанція № 126). Наведене свідчить, що Відповідач, маючи єдине джерело доходів - аліменти на дитину використовувала їх не за цільовим призначенням: на утримання власності (нерухомості та автомобіля), на свої особисті потреби (оскільки Відповідач ніде не працює, не є фізичною особою-підприємцем та будь-яких даних щодо наявності власних доходів Позивачкою не надано). Крім того, комісія при вивченні наданого Відповідачем звіту про використання аліментів на утримання дитини [PERSON] дійшла висновку, що добова кількість продуктів харчування набагато збільшена: завищено вживання кондитерських виробів, рослинного масла, яєць, напоїв, ряд продуктів вказані по завищеним цінам - риба, гречка, мука, цукерки тощо. Враховуючи безкоштовне шкільне харчування дитини (відповідно до рішення виконкому Марганецької міської ради від 21.01.2009 року №7 „Про організацію безкоштовного харчування учнів 1-4 класів та дітей пільгових категорій і учнів, що харчуються за кошти батьків у загальноосвітніх школах") та фізіологічний вік дитини, на підставі доповнення № 4 до Постанови Кабінету Міністрів України № 1591 "Норми харчування у дитячих будинках, загальноосвітніх школах-інтернатах, інтернатах у складі загальноосвітніх навчальних закладів, професійно-технічних навчальних закладів" встановлена максимальна вартість харчування дитини в день - 25 грн., відповідно місячне харчування дитини 9 років не повинно перевищувати 800 грн. В звіті, наданому Відповідачем на адресу комісії, щомісячне харчування складає 1 793 грн., що більше ніж вдвічі перевищує встановлені норми. Відповідачкою на адресу комісії не надано жодного документа, який підтверджує її витрати (зазначені в її звіті) на: придбання одягу дитини, оплати поїздки до Криму, перебування в дитячому оздоровчому таборі, придбання дивану, додаткових занять з викладачами (уроки репетиторства) тощо. За результатами наведеного, комісія дійшла висновку, що: за шість місяців 2011 року з червня 2011 року по січень 2012 року на утримання [PERSON] Відповідачкою витрачено 5 047,89 грн., при тому, що отримано в якості аліментів - 18 941,20 грн., за перший квартал 2012 року витрачено 6 083,75 грн., отримано 11 289,85 грн. Наведене свідчить, що різниця коштів, отриманих в якості аліментів на утримання дитини Відповідачем, витрачена за нецільовим призначенням. З огляду на наведені обставини та

Outcome: dismissed