Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

17 липня 2019 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 32423 грн 13 коп. за кредитним договором № без номеру від 13 березня 2013 року (далі Договір-1), що було укладено між сторонами. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до умов укладеного Договору-1 [PERSON] 13 березня 2013 року отримала кредит у розмірі 10500 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов`язання належним чином не виконала і станом на 23.06.2019 має заборгованість у розмірі 32423 гривень 13 копійок, яка складається з наступного: - заборгованість за тілом кредита 14266 грн 05 коп.; - заборгованість за простроченим тілом кредита 7194 грн 29 коп.; - нарахована пеня 8231 грн 33 коп.; - нарахована пені за несвоєчасність сплати боргу на суму\~ від 100 грн 00 коп. 711 грн 31 коп.; - штраф (фіксована частина) 500 грн 00 коп.; - штраф (процентна складова) 1520 грн 15 коп. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судовий збір в розмірі 1921 грн 00 коп. Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином. В позовній заяві міститься клопотання, в якому просить розглядати справу за його відсутності. (а.с.4) Відповідно до ч. 10 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Оскільки місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] встановити не вдалося, остання повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи у вказаній справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади в Україні за адресою: https://court.gov.ua/sud1819/. (а.с.49) Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідач до суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 13 березня 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] шляхом приєднання до запропонованого ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" договору в цілому уклали кредитний договір (без номеру), у відповідності до якого відповідач отримала кредит у розмірі 10500 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 відсотків на рік та на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. (а.с.14-28) При цьому, відповідач, підписуючи анкету-заяву від 13.03.2013, ознайомилась та дала свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає договір між ним та Банком. (а.с.12, 13) У передбачені строки відповідач як позичальник зобов`язання за вказаним Договором-1 належним чином не виконав, тому у відповідача за цим договором станом на 23.06.2019 рахується заборгованість на загальну суму 32423,13 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредита 14266 грн 05 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту 7194 грн 29 коп., нарахованої пені 8231 грн 33 коп., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн 711 грн 31 коп., штрафу (фіксована частина) 500 грн 00 коп., штрафу (процентна складова) 1520 грн 15 коп. (а.с. 5-11). Відповідно до Банківської ліцензії від 05 жовтня 2011 року № 22 Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПРИВАТБАНК», який зареєстрований Національним банком України 19 березня 1992 року за №92 надано право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». (а.с.32) Із статуту Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» вбачається, що банк був створений відповідно до Установчого договору від 07 лютого 1992 року у формі\~ товариства з обмеженою відповідальністю під назвою Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та зареєстрований Національним банком України 19 березня 1992 року за реєстраційним №92. Відповідно до Установчого договору від 06 липня 2000 року на підставі рішення Установчих зборів акціонерів від 06 липня 2000 року Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" було реорганізовано шляхом зміни організаційно-правової форми у Закрите акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК". За рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У зв`язку із зміною типу Банку, змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК". Згідно рішення єдиного акціонера банку від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК». (а.с.34-35) Згідно із ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) угода (договір) є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вказівок закону, умов договору та припиняються виконанням, проведеним належним чином, а одностороння відмова від їх виконання не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України вказує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частина 1 статті 623 ЦК України зазначає, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Стаття 625 ЦК України вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконала, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за простроченим тілом кредиту підлягають задоволенню. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення з відповідача пені та штрафів (фіксованої частини та процентної складової) слід врахувати наступне. Згідно ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. Таким чином, суд дійшов висновку, що стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків проведення сплати коштів за кредитом, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням, тому у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача пені слід відмовити. Водночас, згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору (500 грн. + 5% від суми позову). Відповідно до розрахунку, наданого позивачем до суду і не спростованого відповідачем, з відповідача на користь банку підлягає стягненню штраф у сумі 500 грн (фіксована частина) та 1520 грн 15 коп. (процентна складова). Отже, у зв`язку з частковим задоволенням позову, загальна сума заборгованості, з урахуванням тіла кредиту, заборгованості за простроченим тілом кредиту та штрафів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за договором, становить 23480 грн 49 коп. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплачено судовий збір в сумі 1921 грн 00 коп. (платіжне доручення №PROM2В0LX1 від 02 липня 2019 року). Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у розмірі 23480 грн 49 коп., що становить 72,41 відсотка від позовної вимоги - 32423 грн 13 коп., тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1391 грн 16 коп., що становить 72,41 відсотка від сплаченого позивачем розміру судового збору - 1921 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial