Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Представник позивача адвокат Кучмій Д.В. у квітні 2021 року звернувся до суду із указаним позовом у інтересах [PERSON] , який мотивував тим, що уквітні 2021 року позивачу зателефонували з місця роботи у ВП «Локомотивне депо Смородине» Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» та повідомили, що за виконавчим написом від 05.10.2020 за №59471, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, з нього, як боржника, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 10761 грн. 36 коп. Також приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Романом Васильовичем 19.03.2021 винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, за виконавчим провадженням №64347483. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до автоматизованої системи виконавчого провадження у мережі інтернет, позивач з`ясував, що борг у сумі 10761 грн 36 коп. йому було нараховано за договором про надання послуг споживчого кредиту № 2006644937 від 10.11.2013, укладеного між ним та Акціонерним товариством «ОТП Банк». Позивач підтверджує, що дійсно між ним та АТ «ОТП Банк» 10.11.2013 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2006644937, відповідно до умов якого йому було надано кредит на загальну суму 2123 грн 00 коп., строком на 10 місяців. Вказані грошові кошти були витрачені позивачем на покупку цифрового супутникового TV. Разом із тим, позивач стверджує, що виконав фінансові зобов`язання за вказаним договором у повному обсязі, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок АТ «ОТП Банк». Після здійснення останнього платежу у березні 2014 року, позивач для достовірності зателефонував у АТ «ОТП Банк», де йому в усному порядку підтвердили відсутність будь-яких заборгованостей за договором про надання споживчого кредиту № 2006644937. Крім того, позивач, використовуючи Месенджер Viber , через мережу інтернет, в режимі он-лайн, у квітні 2021 року звернувся до чат-бота АТ «ОТП Банк», де ним було здійснено запит про наявність заборгованості по кредиту, та згідно надісланого йому від АТ «ОПТ Банк» повідомлення, кредит було погашено. У зв`язку з наведеним позивач вважає, що він виконав фінансові зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 2006644937 перед АТ «ОТП Банк», тому заборгованість у розмірі 10761 грн 36 коп., перед відповідачем є безпідставною. Також представник позивача вказав, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. не було дотримано умов вчинення виконавчого напису, щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості. Посилаючись на указані обставини, представник позивача просить суд: 1) визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ГорайОлега Станіславовича, вчинений 05.10.2020 та зареєстрований у реєстрі за №59471, про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД" заборгованості у розмірі 10761 грн 36 коп. таким, що не підлягає виконанню; 2) стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД" на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 1362,00 грн., а також понесені витрати на отримання професійної правничої допомоги. Ухвалою суду від 26.04.2021 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого засідання та витребувано у відповідача і третіх осіб докази. Також ухвалою суду від 26.04.2021 за заявою представника позивача судом вжито заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення по виконавчому провадженню на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович надав витребувані судом докази. Ухвалою суду від 17.08.2021 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтувавши обставинами, які зазначені у позові та не заперечив проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД" у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причину неявки, відзив на позов не подав. Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович у судове засідання не з`явились та не повідомили суд про причину неявки, а також не надали письмових пояснень. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Заслухавши пояснення представника позивачки та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом установлено, що 10.11.2013 між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2006644937, за умовами якого останній отримав споживчий кредит у розмірі 2123 грн 00 коп. на придбання цифрового супутникового TV ціною 1930 грн 00 коп., на строк 10 місяців з умовою сплати процентної ставки у розмірі 0,01% річних та початковим внеском 400 грн 00 коп. Також позивач зобов`язався остаточно повернути кредит та виконати інші зобов`язання за договором не пізніше 10.09.2014 (а.с.18-22, 75-78). Згідно квитанцій від 06.12.2013, 10.01.2014, 06.02.2014, 12.03.2014 позивачем було внесено на рахунок АТ «ОТП Банк» кошти у загальній сумі 2148 грн 88 коп. (а.с.23). Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 05.10.2020 вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 59471, за яким нотаріусом звернено стягнення із [PERSON] , як боржника, за кредитним договором № 2006644937 від 10.11.2013, укладеним із Акціонерним товариством «ОТП БАНК», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №19/09/16 від 19.09.2016 є Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №01/02/2017-01 від 01.02.2017 є Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ПРІМОКОЛЕКТ-КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №11/08/2020-КА від 11.08.2020 єТовариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АЛАНД", заборгованість за період із 11.08.2020 по 14.08.2020 у розмірі 10261,36 грн, яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 7938,60 грн; простроченої заборгованості по несплаченим відсотками за користування кредитом у розмірі 2322,76 грн. Загальна сума заборгованості, що підлягає до стягнення складає 10761,36 грн, у тому числі 500,00 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріуса (а.с. 79). На підставі оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі за № 59471 від 05.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем постановою від 03.02.2021 було відкрито виконавче провадження №64347483. У межах виконавчого провадження приватним виконавцем була винесена постанова від 19.03.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 16-17, 26-27). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону (у редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, для одержання виконавчого напису стягувач має надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку. Стороною відповідача та приватним нотаріусом Горай О.С. не надано суду, у тому числі на виконання ухвали суду від 26.04.2021, письмових доказів на підтвердження подання нотаріусу для одержання оспорюваного виконавчого напису про стягнення із [PERSON] 10761,36 грн боргу, оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору за №2006644937від 10.11.2013. Приватний нотаріус Горай О.С. за змістом оспорюваного виконавчого напису керувався пунктом 2 Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, який був доповнений постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в цій частині був визнаний нечинним та незаконним, а тому приватний нотаріус Горай О.С. при вчиненні виконавчого напису 05.10.2020 не мав права керуватись цим пунктом Переліку. За таких обставин, приватним нотаріусом Житомисрького міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц. Також суд вважає необхідним зазначити, що позивач у позові не погоджується із розміром заборгованості, яка вказана у спірному виконавчому написі та надав докази на підтвердження погашення заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, відповідач не надав до суду належних письмових доказів того, що він є правонаступником прав вимоги Акціонерного товариства «ОТП БАНК» за кредитним договором № 2006644937 від 10.11.2013, укладеним між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] , а також не надав доказів розміру заборгованості позивача та її складових, що має ґрунтуватись на деталізованій виписці по рахунку боржника з даними про суми коштів внесених позичальником у рахунок виконання кредитних зобов`язань. Кредитний договір був укладений на строк із 10.11.2013 до 10.09.2014, а за виконавчим написом стягується із позивача заборгованість за період із 11.08.2020 по 14.08.2020, тобто за період коли строк дії кредитного договору закінчився, а доказів того, що цей кредитний договір був продовжений на інший строк матеріали справи не містять. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, неустойку, комісію, які передбачені договором, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, проценти, неустойка, комісія нараховуються в межах дії договору. Кредитор має право після закінчення строку дії картки на стягнення відповідних виплат за статтею 625 ЦК України. Указана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12. Таким чином, нарахування за період указаний у виконавчому написі із 11.08.2020 по 14.08.2020, відсотків за кредитним договором № 2006644937 від 10.11.2013 є безпідставним. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, отже позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у сумі 1362,00 грн, зокрема за вимогу немайнового характеру в розмірі 908,00 грн та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн. Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн, суд враховує таке. Відповідно до положень статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник позивача в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: договір про надання правової допомоги від 20.04.2021 з додатком до нього №1 від 20.04.2021; ордер на надання правової допомоги адвокатом Кучмієм Д.В. від 20.04.2021, акт про отримання правової допомоги від 14.07.2021, квитанцію від 14.07.2021 про перерахування позивачем адвокату Кучмію Д.В. коштів за надання правової допомоги в розмірі 4000 грн. Указані докази підтверджують факт понесення [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір у сумі 4000 грн. Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2020 року у справі № 143/173/19 (провадження № 61-16088св19) зроблено висновок, що: «згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами». Також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц суд звернув увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Стороною відповідача не було заявлено клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги представника позивача та не доведено неспівмірність таких витрат. За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню фактично понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved