Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до Таращанського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що 15 грудня 2013 року о 16 год. 00 хв. по вул. Шкільна в с. Лука Таращанського району Київської області відповідач [PERSON], керуючи автомобілем VOLKSVAGEN Passat державний номерний знак [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не надавши переваги в русі допустив зіткнення з належним позивачу, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 16.07.2010 року, автомобілем ЗАЗ Ланос державний номерний знак [NUMBER], під керуванням дружини позивача [PERSON], в результаті чого даний автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Апеляційного суду Київської області від 28.04.2015 року, водій автомобіля VOLKSVAGEN "Passat" [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Таким чином, внаслідок скоєного відповідачем [PERSON] ДТП і пошкодження автомобіля ЗАЗ Ланос, позивачу завдано майнової шкоди на суму 9707,62 грн., яка на даний час йому повністю не відшкодована. Автомобіль відповідача [PERSON] був застрахований у ВАТ НАСК "Оранта" за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ 1277281 від 07.02.2013 року. У зв'язку з цим позивач, на підставі полісу, виданого ВАТ HACK «Оранта», як потерпілий у травні 2014 року подав до ВАТ HACK «Оранта» заяву про відшкодування завданих збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в межах страхової суми у порядку і на умовах, передбачених Договором страхування та законодавством України у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Для огляду та оцінки рівня пошкодження автомобіля за його місцем знаходженням, був здійснений виїзд інспектора ВАТ HACK «Оранта», після чого матеріали щодо пошкоджень автомобіля позивача було направлено до ВАТ HACK «Оранта» для визначення суми страхової компенсації. В подальшому, позивачу було видано копію страхового акту № ОЦВ-13-16336/1 та копію розрахунку страхового відшкодування. У зв'язку з невиконанням ВАТ HACK «Оранта» своїх обов'язків, позивачем 04.02.2015 року було направлено заяву до ВАТ HACK «Оранта» про необхідність прискорення страхової виплати. Проте, листом від 24.02.2015 року за № 09-02-09/2899 відповідач ВАТ НАСК «Оранта» повідомило позивача, що відповідно до поданої ним заяви про страхове відшкодування, страховиком найближчим часом буде здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 9 707,62 грн. на рахунок АППБ «Аваль», питання нарахування пені за прострочення виплати буде розглядатися лише після виплати страхового відшкодування. Станом на 31 березня 2015 року страховик ВАТ HACK «Оранта» порушуючи вимоги Закону в частині дотримання строків виплат, не здійснив виплату страхового відшкодування по страховій справі № 16336, чим грубо порушив вимоги чинного законодавства України. Тому позивач, в позовній заяві просить стягнути з відповідача ВАТ HACK «Оранта» на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 9707,62 грн., пеню за несвоєчасну сплату страхового відшкодування в розмірі 1886,76 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. Представник Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на судовий розгляд справи 17.04.2015 року та 24.04.2015 року не з'явився, проте був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання. Також, відсутнє клопотання представника відповідача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] на судовий розгляд справи 17.04.2015 року та 24.04.2015 року не з'явився, проте був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання. Також, відсутнє клопотання представника відповідача про розгляд справи за його відсутності. Позивач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового судового засідання повідомлений належним чином. Проте до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, відсутність заперечень проти заочного розгляду справи та підтримання позовних вимог в повному обсязі. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Стаття 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Як встановлено в судовому засіданні, 15 грудня 2013 року о 16 год. 00 хв. по вул. Шкільна в с. Лука Таращанського району Київської області відповідач [PERSON], керуючи автомобілем VOLKSVAGEN Passat державний номерний знак [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не надавши переваги в русі допустив зіткнення з належним позивачу, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 16.07.2010 року, автомобілем ЗАЗ Ланос державний номерний знак [NUMBER], під керуванням дружини позивача [PERSON], в результаті чого даний автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Апеляційного суду Київської області від 28.04.2015 року, відповідач [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. На час ДТП цивільно-правова відповідальність винного в ДТП була застрахована у ВАТ HACK «Оранта» за полісом цивільної відповідальності № АЕ 1277281 від 07.02.2013 року. Позивач, як потерпілий в травні 2014 року звернувся до ВАТ HACK «Оранта» із заявою про відшкодування завданих збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в межах страхової суми у порядку і на умовах, передбачених Договором страхування. В свою чергу, листом від 24.02.2015 року за № 09-02-09/2899 відповідач ВАТ НАСК «Оранта» повідомило позивача, що згідно страхового акту № ОЦВ-13-16336/1 та відповідно до поданої ним заяви про страхове відшкодування, страховиком найближчим часом буде здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 9 707,62 грн. на рахунок АППБ «Аваль», питання нарахування пені за прострочення виплати буде розглядатися лише після виплати страхового відшкодування. Однак у строк визначений п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплату страхового відшкодування відповідачем здійснено не було. Відповідно до постанови Правління Національного банку України "Про регулювання грошово-кредитного ринку" від 15 липня 2014 року № 417 облікову ставку з 17 липня 2014 року установлено в розмірі 12,5 % річних, від 12 листопада 2014 року № 719 облікову ставку з 13 листопада 2014 року - в розмірі 14,0% річних, від 04 лютого 2015 року № 81 облікову ставку з 06 лютого 2015 року - в розмірі 19,5 % річних, від 02 березня 2015 року № 154 облікову ставку з 04 березня 2015 року - в розмірі 30% річних. Виходячи з вищенаведених норм матеріального права та з врахуванням розміру облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня, відповідач зобов'язаний оплатити позивачу пеню за час прострочення виплати страхового відшкодування, а саме: - 571 грн. 04 коп. (9707,62 грн. x 0,0684 % (25 % : 365) x 86 д. : 100) - пені за час прострочення виплати страхового відшкодування за період з 18.08.2014 року по 12.11.2014 року; - 625 грн. 44 коп. (9707,62 грн. x 0,0767 % (28 % : 365) x 84 д. : 100) - пені за час прострочення виплати страхового відшкодування за період з 13.11.2014 року по 05.02.2015 року; - 259 грн. 43 коп. (9707,62 грн. x 0,1069 % (39 % : 365) x 25 д. : 100) - пені за час прострочення виплати страхового відшкодування за період з 06.02.2015 року по 03.03.2015 року; - 430 грн. 85 коп. (9707,62 грн. x 0,164 % (60 % : 365) x 27 д. : 100) - пені за час прострочення виплати страхового відшкодування за період з 04.03.2015 року по 31.03.2015 року, всього 1886,76 грн. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та не здійснено у відповідні строки та в розмірі визначеному законом, виплату страхового відшкодування позивача, а тому пеня в розмірі 1886,76 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, суд покладає пропорційно на відповідача відповідно до задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 22, 23, 625, 979, 992, 1187 Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: approved