Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, відносно заінтересованої особи [PERSON] , в якій зазначила, що вона проживала з ним в цивільному шлюбі. Разом з ними проживала її донька [PERSON] 2015 року народження. Проживали в найманій квартирі за адресою [ADDRESS] . Весь час сумісного життя заявниця потерпала від фізичного та психологічного насильства з боку [PERSON] . Але [PERSON] не повідомляла нікому про таку поведінку [PERSON] . Так вона не повідомила до правоохоронних органів про факти побиття 27.02.2021 року в результаті якого вона зламала руку та знаходилась на лікуванні. При госпіталізації до медичного закладу вона повідомила, що сама впала. [PERSON] пояснила це тим. Що бажала врятувати шлюбні відносини. 01 травня 2021 року [PERSON] повідомила [PERSON] , що бажає розірвати стосунки, але він продовжував її переслідувати, погрожував насильством, розшукував на роботі, в місцях її перебування, телефонував з погрозами життю та здоров`ю, через соціальні мережі, через знайомих та незнайомих їй людей. 01.05.2021 року [PERSON] спричинив [PERSON] тілесні ушкодження, принижував в присутності малолітньої доньки. За вказаним фактом було внесено відомості до ЄРДР, проводиться розслідування. 27.06.2021 року [PERSON] прийшов за місцем роботи [PERSON] , до крамниці «Фабрика низьких цін» в м.Запоріжжі вул.Базарна,11 , де знову принижував її, пошкодив обладнання магазину, наніс удари [PERSON] . За вказаним фактом також внесено відомості до ЄРДР та проводиться розслідування. 29.06.2021 року відкрито провадження за ч.3 ст.296 КК України та [PERSON] повідомлено про підозру. Жовтневим районним судом обрано запобіжний захід відносно [PERSON] - домашній арешт у нічний час доби строком на 60 днів. З огляду на вчинення [PERSON] фізичного та психологічного насильства [PERSON] , вважає себе жертвою такого насильства та потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Заявниця просить видати обмежувальний припис [PERSON] на строк 6 місяців з заборонами, щодо: заборони наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання та перебування та інших місць частого відвідування (перебування) [PERSON] та її дитини [PERSON] ; заборони перебувати за місцем роботи [PERSON] - магазин « Фабрика чесних цін », що знаходиться за адресою вул.Базарна, 11 м.Запоріжжя ; заборонити перебувати за місцем перебування дитини [PERSON] - [PERSON] , дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) [ADDRESS] ; заборони особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] та її дитину [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; Заборонити вести листування поштовим, телефонним зв`язком, листування через усі соціальні мережі та мессенджери за допомогою мережі Інтернет, телефонні переговори з [PERSON] та її дитиною [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборони спілкуватися з дитиною [PERSON] - [PERSON] . Ухвалою суду 19.07.2021 року відкрито провадження по справі. Відповідно до ч. 1,2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Заявниця в судове засідання на 28.07.2021 року з`явилась. Заявнця у судовому засіданні підтримала вимоги, просила їх задовольнити з мотивів викладених у тексті заяви. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день та час слухання справи бува повідомлений своєчасно, передбаченим законодавством способом - шляхом отримання смс повідомлення на свій номер мобільного телефону. Смс було отримано, про що в матеріалах справи є підтвердження. Заяв про відкладення слухання, про поважність причини не явки, або заперечення до суду не надавав, скористався своїми процесуальними правами на власний розсуд. Заслухавши заявницю, її представників, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України 07 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вичиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Відповідно до частини першої статті 24 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів заінтересованих осіб. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. У розумінні вказаного Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 350-4 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування. З пояснень заявниці встановлено, що вона проживала з [PERSON] в цивільному шлюбі. Разом з ними проживала неповнолітня донька заявниці. Мешкали на винайманій квартирі в [ADDRESS] . Заявниці відомо, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . На цей час місце знаходження та перебування [PERSON] [PERSON] не відоме. Вона з дитиною проживає зі своїми батьками в [ADDRESS] . Застосування фізичного насильства відбувалося відносно заявниці за адресою сумісного проживання з [PERSON] в [ADDRESS] та за місцем її роботи в м.Запоріжжя по вул.Базарній, 11 в магазині. Інших місць постійного або частого відвідування заявниця суду не називала. На підтвердження адреси місця роботи суду не було надано а ні трудової книжки, а ні трудового договору, але адреса зазначена в витягу з ЄРДР. Щодо вимоги про заборону наближатися до дитини [PERSON] - [PERSON] , заборони перебування в дошкільному навчальному закладі, де перебуває дитина, заборони розшукувати дитину та вести з нею спілкування та листування, контактувати через третіх осіб, суд проаналізувавши надані докази та вимоги заявниці, зазначає, що заявниця є законним представником неповнолітньої [PERSON] , вимог в заяві в інтересах дитини не заявляла, а висувала вимоги лише від свого імені та відносно себе. Доказів застосування насильства, та фактів такого насильства з боку [PERSON] на адресу дитини заявницею не зазначалося та не надавалося. Суду також не надано підтверджень місця перебування дитини, знаходження її в конкретному, або в будь-якому дошкільному закладі, можливості дитини листуватися, користуватися мобільним телефоном та мережею Інтернет для спілкування соціальними мережами, а тому вимоги в цій частині заяви не підлягають задоволенню. Клопотань про допит свідків від заявниці не надходило. Виходячи з наведеного, суд вважає доведеним факт, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо заявниці, з огляду на кількість випадків нападів є високою вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо заявниці, такі ризики є реальними та підтверджуються дослідженими доказами, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до [PERSON] необхідно видати обмежувальний припис заборони особисто та через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, йому невідомому, заборони переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею, ведення листування, телефонних переговорів або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Outcome: partial