Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Ірклієнко Юрія Петровича (далі - відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач 2), відповідно до якого просила суд: 1) визнати неправомірним включення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Ірклієнком Юрієм Петровичем, належних та заявлених позивачем [PERSON] до АТ «Банк «Фінанси та Кредит кредиторських вимог на суму 3 644 104, 84 грн. до кредиторських вимог восьмої черги; 2) зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Ірклієнка Юрія Петровича акцептувати (визнати) кредиторські вимоги [PERSON] , внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит» шляхом включення акцептованих вимог [PERSON] у розмірі 3 444 104, 84 грн. як таких, що підлягають задоволенню у четверту чергу та подати зміни, внесені до Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит», на затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.09.2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації, а 17.12.2015 року прийнято рішення про початок процедури ліквідації банку. 18 січня 2016 року позивач за допомогою засобів поштового зв`язку звернувся до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» із заявами (кредиторськими вимогами) про задоволення вимог кредитора на загальну суму 3 644 104, 84 грн. на підставі рішень Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.12.2014 р. у справі № 727/10345/14-ц, від 19.12.2014 р. у справі № 727/10702/14-ц, від 22.12.2014 р. у справі № 727/10544/14-ц та від 25.03.2015 р. у справі № 727/11038/14-ц, що набрали законної сили, Згідно з рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.04.2016 року за №488 було затверджено перелік (реєстр) вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Листом Уповноваженої особи Фонду від 26 січня 2018 р. за № 3-131100/692 позивача було повідомлено про включення його кредиторської вимоги на суму 3 644 104, 84 грн. до восьмої черги вимог кредиторів. Позивач вважає, що включення його кредиторських вимог до восьмої черги вимог кредиторів не відповідає положенням чинного законодавства України, оскільки вимоги позивача виникли на підставі наявності невиконаних обов`язків банку, грошові кошти стягнені з банку судовими рішеннями за порушення договірних умов, а отже з огляду на вимоги ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» мають бути акцептовані до четвертої черги, як вимоги вкладників - фізичних осіб, які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, тобто без урахування граничної суми відшкодування. Відтак, позивач не згодний з зазначеним вище рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та його Уповноваженої особи на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит», оскільки вони є незаконними, необґрунтованими та такими, що грубо порушують його законні права, що і стало підставою звернення позивача до суду із відповідною позовною заявою. У відзиві на позовну заяву відповідач 1 вказує, що у встановлений строк, позивач подала до банку кредиторські вимоги, які обґрунтувала рішеннями Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.12.2014 р. у справі № 727/10345/14-ц, від 19.12.2014 р. у справі № 727/10702/14-ц, від 22.12.2014 р. у справі № 727/10544/14-ц та від 25.03.2015 р. у справі № 727/11038/14-ц, що набрали законної сили. Враховуючи, що грошові кошти, які було стягнуто з банку на підставі даних судових рішень, на рахунках позивача в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» не обліковувались, подані кредиторські вимоги у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» було акцептовано до восьмої черги реєстру (переліку) акцептованих вимог кредиторів на загальну суму 3 644 104,84 грн. Отже, в період акцептування кредиторських вимог позивача, тобто в 2016 році, в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» не було законних підстав для їх віднесення до четвертої черги. В 2018 році судовим рішенням в адміністративній справі № 826/16044/16 фізичним особам, в тому числі і позивачу, було встановлено статус вкладника та зобов`язано Уповноважену особу подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивачів, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування фізичних осіб. Зокрема, щодо позивача, як вкладника АТ «Банк «Фінанси та Кредит», зобов`язано подати на суму в розмірі за виключенням отриманих позивачем 6 380,75 грн., тобто на суму 193 619,25 грн. Остаточне рішення в адміністративній справі № 826/16044/16 було ухвалено 19.06.2019 р. Так, постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 р. касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» залишено без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.08.2018 р. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду залишено без змін. Тобто, лише після 19.06.2019 р. у позивача виникло право звернення з кредиторською вимогою до Уповноваженої особи Фонду щодо внесення відповідних змін до реєстру кредиторів Банку. Але, із такою заявою позивач не зверталась. Таким чином, представник відповідача 1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відзиві на позовну заяву представник відповідача 2 вказав, що Фонд не порушував права позивача, діє у межах чинного законодавства, а тому, підстави для задоволення позову відсутні. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача 1 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Представник відповідача 2 у судове засідання не з`явися, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ч. 1 ст. 211 ЦПК України визначено, що розгляд справи відбувається в судовому засіданні. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», вказано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Враховуючи, що відповідача 2 було належним чином повідомлено про розгляд справи, останній не повідомив про причини своєї неявки, що унеможливлює визнати їх поважними, при цьому, це не перша його неявка до суду, а також беручи до уваги, що справа перебуває у провадженні суду з квітня 2019 року, суддя дійшов до висновку про можливість розглянути дану справу за відсутності представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ухвалою суду від 04.04.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження про призначено підготовче засідання. Протокольною ухвалою суду від 20.06.2019 року до матеріалів справи долучено відзиви відповідачів на позовну заяву. Ухвалою судді від 20.06.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її судовий розгляд. Крім того, відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Протокольною ухвалою суду від 19.08.2019 року до матеріалів справи долучено відзив на позовну заяву та заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Перевіряючи обставини справи судом встановлено наступні обставини справи та надано їм відповідні правовідносини. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 грудня 2014 року у справі №727/10345/14-ц, яке набрало законної сили 18.02.2015 року, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк» «Фінанси і Кредит» на користь позивача [PERSON] суму депозитного вкладу за Договором № 300131/51989/6-14 від 21.05.2014 року в розмірі 120000 гривень та проценти за користування вкладом в розмірі 6432,32 гривень (а.с. 7-8). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 грудня 2014 року у справі №727/10702/14-ц, яке набрало законної сили 29.12.2014 року, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк» «Фінанси і Кредит» на користь позивача [PERSON] суму безпідставно набутого майна в розмірі 60000 гривень (а.с. 9). Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 грудня 2014 року у справі №727/10544/14-ц, яке набрало законної сили 05.01.2015 року, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк» «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] суму Вкладу в розмірі 12351,96 доларів США, що до офіційного курсу валют складає 187571,92 грн., а також проценти за користування Вкладом в розмірі 784,86 доларів США, що до офіційного курсу валют складає 11918,57 грн. (а.с. 10-11). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 березня 2015 року у справі №727/11038/14-ц, яке набрало законної сили 16.07.2015 року, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк» «Фінанси і Кредит» на користь позивача [PERSON] ІНПП 32616310768 суму депозитного вкладу за Договором № 2630.7.051207.004 від 21.01.2013 року в розмірі 100000 доларів США та проценти за користування вкладом в розмірі 15843,82 доларів США (а.с. 12-13). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Разом з тим, 17.09.2015 на підставі постанови Національного банку України №612 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17.09.2015 прийнято рішення №171 про запровадження тимчасової адміністрації строком на 3 місяці з 18.09.2015 по 17.12.2015 (включно). 17.12.2015 правлінням Національного банку України прийнято Постанову № 898 «Про відкликання банківської ліцензії ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», а 18.12.2015 на підставі рішення Виконавчої дирекції Фону гарантування вкладів фізичних осіб № 230 у відповідача розпочато процедуру ліквідації з 18.12.2015 по 17.12.2017 включно. Рішенням Виконавчої дирекції Фону гарантування вкладів фізичних осіб №5175 продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» на два роки до 17.12.2019 року включно. [PERSON] звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» із кредиторськими вимогами від 18.01.2016 року та 20.01.2016 року, у яких просила визнати її кредитором АТ «Банк «Фінанси та кредит» за заборгованістю, що виникла на підставі судових рішень (а.с. 14-17). Як вбачається із довідки (станом на 24 січня 2018 року) від 26.01.2018 р. №3-131100/692, у Переліку (реєстрі) вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та кредит» міститься інформація про включення кредиторської вимоги [PERSON] на суму 3 644 104,84 грн. до восьмої черги вимог кредиторів (а.с. 18) Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон). Також цим Законом регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відповідно до ч.2-5 ст. 45 Закону фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду повинні містити, зокрема, інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів. Уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. Ст. 48, 49 Закону визначені повноваження уповноваженої особи Фонду, які вона здійснює з дня свого призначення, до яких, зокрема, відноситься складання реєстру акцептованих вимог кредиторів (внесення змін до нього) та здійснення заходів щодо задоволення вимог кредиторів. Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури. Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів уповноважена особа Фонду сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці. Таким чином, з дня призначення уповноваженої особи Фонду строк виконання всіх грошових зобов`язань банку вважається таким, що настав. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Як встановлено судом, відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду, у відповідності до ч. 2 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", опубліковані в газеті "Голос України" 23.12.2015 р. Позивач звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» із кредиторськими вимогами від 18.01.2016 року та 20.01.2016 року, тобто у межах встановленого ч. 5 ст. 45 вказаного Закону 30-тиденного строку. Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 48 Закону уповноважена особа Фонду з дня свого призначення складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів. Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону, кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов`язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону, витрат, пов`язаних із консолідованим продажем активів Фондом; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування, а також для забезпечення повернення банкнот і монет, переданих Національним банком України на зберігання та для проведення операцій з ними; 6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім`я яких заблоковано; 7) вимоги інших вкладників, які не є пов`язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов`язаними особами банку; 8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов`язаними особами банку; 10) вимоги за субординованим боргом. Таким чином, беручи до уваги ту обставину, що вимоги позивача виникли на підставі наявності невиконаних обов`язків банку, грошові кошти стягнені з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» судовими рішеннями за порушення прав вкладника, а отже з огляду на вимоги ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» мають бути акцептовані до четвертої черги, як вимоги вкладників - фізичних осіб, які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом. З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про безпідставність висновку уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» щодо необхідності включення вимог вкладників на суму 3 644 104,84 грн. до 8 черги, так як дані вимоги підлягають включення до 4 черги кредиторів банку. У той же час, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2018 року у справі №826/16044/16 зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Ірклієнка Юрія Петровича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зокрема щодо [PERSON] в сумі 193 619,25 грн. (а.с. 19-25). Як вбачається із інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень, вказане рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2018 року залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду 20.11.2018 року та постановою Верховного суду від 19.06.2019 року. Розділом 7 Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються, яке затверджено Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 21.08.2017 № 3711, підставами для внесення до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів змін, які підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду, є рішення суду, яке набрало законної сили. Внесення змін до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється на підставі заяви кредитора про кредиторські вимоги до банку, додатком до якої в обов`язковому порядку має бути копія рішення суду, належним чином засвідчена, з відміткою суду про дату набрання рішенням суду законної сили. Так, кредиторської вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» складають суму 3 644 104,84 грн. У той час, як рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2018 року залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду 20.11.2018 року та постановою Верховного суду від 19.06.2019 року, зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Ірклієнка Юрія Петровича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зокрема щодо [PERSON] в сумі 193 619,25 грн. Отже, сума вимог позивача, яка підлягає включенню до четвертої черги кредиторів, становить 3 450 485, 59 грн. (3 644 104,84 грн. - 193 619,25 грн.). Розглядаючи вправу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки вказані вимоги позивача підлягають включенню до четвертої черги акцептованих вимог кредиторів. Стосовно розподілу судових витрат варто вказати наступне. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). П. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, за умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, представником позивача було надано підтвердження фактичної оплати витрат на правничу допомогу, а також надано детальний опис наданих послуг, а тому, просив стягнути із сторони відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 23 000,00 грн. У той же час, представник відповідача 1 заперечувала з приводу стягнення таких коштів, адже, на її думку, такі суми є неспівмірними з обсягом наданих послуг. Звернення до суду вкладників банку, в тому числі з аналогічними позовами носить масовий характер. З цих підстав суд вважає, що послуги адвокатів за даною категорією справ є стандартними послугами і тому не потребують великих професійних затрат. Витрати на послуги адвоката в розмірі 23 000 гривень за даною справою є неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатами робіт. Крім того, суд враховує, що Уповноважена особа Фонду виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та ліквідації банку. За таких обставин, суд прийшов до висновку про можливість зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача 1 до 5 000 гривень. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі викладеного,

Outcome: partial