Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що з 23.09.1985 року по 20.04.2001 року він перебував у трудових відносинах з публічним акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання». 20.04.2001 року його було звільнено з ПАТ «Сумське НВО» за власним бажанням. З 12.07.2004 року по 31.03.2009 року позивач перебував у трудових відносинах з закритим акціонерним товариством «НВО Гідромаш», яке згодом увійшло до складу ПАТ Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш". 31.03.2009 року позивача було звільнено за власним бажанням. Позивач працював за професією формувальника виплавлюваних моделей. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 19.01.2007року позивачу були встановлені такі професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень токсико-пилової етіології третьої стадії. Емфізема легень третього ступеню. Легенева недостатність IIІ ступеню. Хронічне легеневе серце компенсіроване. Захворювання професійне. (Основний діагноз). ІХС, атеросклеротичний аортокардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Гіпертонічна ангіопатія сітківки СН І ст. ДЕП І-ІІ (гіпертонічна+атеросклеротична) з ХНМК переважно у вертебробазилярному басейні. РОХП з полірадикулярним синдромом Відповідно до зазначеного акту професійні захворювання виникли за обставин недосконалості технологій, неефективного використання засобів індивідуального захисту, тривалої роботи в шкідливих умовах праці. Відповідно до довідки огляду МСЕК від 18.04.2012 року ступінь втрати професійної працездатності позивача становить 60% та встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних, так і моральних страждань. У зв'язку з профзахворюванням протягом тривалого часу позивач страждає через постійні сердечні та легеневі болі, що заподіює йому значні моральні страждання. Позивач не може знаходитися в погано провітрюваних приміщеннях, у зв'язку з чим виникають проблеми при переїзді в транспорті. У зв'язку з профзахворюванням він постійно зазнає фізичного болю у зв'язку із нападами утрудненого дихання, постійна задишка, важкість та хрипи у грудях, головний біль, відчуває підвищену втому, шум у вухах та голові. Він змушений постійно приймати знеболюючі, заспокійливі та інші ліки. Через дратівливість погіршилися особисті взаємини з рідними, сусідами, позивач змушений вести досить замкнутий спосіб життя, що не властиво його характеру і сильно пригнічує. Порушено звичний уклад життя. Позивач вважає, що моральна шкода підлягає стягненню з обох відповідачів. Тому позивач просить стягнути з публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я, 50000,00 грн. Крім того, стягнути з публічного акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я, 10000,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним позивачем в позовній заяві. Наполягав на задоволенні позовних вимог позивача. Представниця відповідача - публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" за довіреністю Журавльова М.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв'язку з необґрунтованістю. Представниця відповідача - публічного акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" за довіреністю Шепілова Л.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним нею в запереченні на позовну заяву. Просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв'язку з необґрунтованістю. Суд, вислухавши пояснення представника позивача за довіреністю [PERSON], пояснення представниці публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" за довіреністю Журавльової М.В., пояснення представниці публічного акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" за довіреністю Шепілової Л. І., дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що згідно наказу № 1644 від 23.09.1985 року [PERSON] був прийнятий на роботу до ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе" за професією формувальника виплавлюваних моделей. 20.04.2001 року позивача було звільнено з ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В.Фрунзе» за власним бажанням за ст. 38 КЗоТ України. Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивач [PERSON] отримав професійне захворювання. Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворюваннявід 19.01.2007 року (а.с.10, 11), у [PERSON] було виявлено професійне захворювання, причиною якого є проведення робіт в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, а саме: в умовах токсико-пилової концентрації пилу. Відповідно до акту огляду МСЕК від 18.04.2012 року ступінь втрати професійної працездатності [PERSON] становить 60% та встановлено ІІІ групу інвалідності (а.с. 12). Суд вважає, що ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого [PERSON] отримав професійне захворювання. Суд вважає, що в справі є докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а саме: акт розслідування хронічного професійного захворювання,в якому зазначено перевищення гранично - допустимих меж шкідливих факторів, акти МСЕК про встановлення відсотків втрати працездатності. Суд не вважає обґрунтованими доводи представниці ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" про те, що ПАТ «СМНВО» не порушувало законних прав позивача, оскільки під час укладання трудових договорів з відповідачами позивач був забезпечений засобами індивідуального захисту, спецодягом, взуттям згідно нормативів. Будь-яких скарг щодо неотримання засобів індивідуального захисту від позивача за час роботи не надходило. Крім того, під час укладання трудових договорів з відповідачами позивача було проінформовано про умови праці та про наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів, про можливість їх впливу на здоров'я. Крім того, суд не погоджується з доводами представниці відповідача щодо ненадання позивачем жодного доказу, які б підтверджували заподіяння йому моральної шкоди. На момент встановлення [PERSON] стійкої втрати професійної працездатності, набрав чинності Закону України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоді застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». За таких обставин суд вважає, що факт заподіяння ПАТ «СМНВО» моральної шкоди [PERSON] знайшов своє підтвердження. Відсутність висновків медично-експертного дослідження стосовно наявності (відсутності) медичних ознак моральної шкоди суд не вважає підставою для відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ПАТ «СМНВО» на користь позивача моральної шкоди, оскільки наявність хронічного захворювання легенів, органів слуху та дихання у позивача безумовно свідчать про те, що позивач відчував фізичний біль, знаходився на лікуванні, і ці обставини позбавляють його можливості реалізувати певні життєві намагання. Стаття 237-1 КЗпП України закріплює право працівника вимагати відшкодування моральної шкоди, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди", обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачці моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань, стан здоров`я потерпілого, його вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин, суд на підставі ст. 23 ЦК України визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачу, а саме: стягнути з публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" на користь [PERSON] 10000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди; оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості. Що стосується вимоги позивача про стягнення з ПАТ Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з трудової книжки [PERSON], з акту розслідування хронічного професійного захворюваннявід 19.01.2007 року, позивач працював на наступних підприємствах: з 01.011975 року по 10.09.1985 року перебував у трудових відносинах з заводом «Центроліт»; з 23.09.1985 року по 20.04.2001 року перебував у трудових відносинах з публічним акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання»; з 16.07.2001 року по 05.07.2004 року перебував у трудових відносинах з «ВНИИ Компресормаш»; з 12.07.2004 року по 31.03.2009 року перебував у трудових відносинах з ЗАТ НВО «Гідромаш». Отже, АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» є неналежним відповідачем, оскільки позивач ніколи не працював в АТ «Сумський завод «Насосенергомаш». Твердження позивача, що ЗАТ «НВО «Гідромаш», де він працював, згодом увійшло до складу АТ «Сумський завод «Насосенергомаш», не відповідає дійсності. АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» не є правонаступником ЗАТ «НВО «Гідромаш». Закрите акціонерне товариство «НВО «Гідромаш» припинило існування в результаті його ліквідації за рішенням засновників, що не пов'язано з реорганізацією, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АЄ № 087138 (а.с. 48). Отже, суд вважає, що позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" , публічного акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" про стягнення моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я, є частково обґрунтованим, а тому його слід задовольнити частково. На підставі ст. 88 ЦПК України з публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання"на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial