Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Заявниця звернулася до Андрушівського районного суду Житомирської області із заявою в якій зазначила, що [INFO] в місті Зугрес Донецької області помер її син [PERSON] , [INFO] . В грудні 2020 року заявниця подала до Андрушівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства (м.Хмельницький) заяву в якій просила видати свідоцтво про смерть [PERSON] встановленого зразка, однак їй було відмовлено у здійсненні державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть останнього у зв`язку з тим, що надані нею на підтвердження факту смерті [PERSON] документи видані органом, який знаходиться на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявниці для отримання свідоцтва про смерть та реалізації спадкових прав після смерті сина. Враховуючи вищезазначене, заявниця просить суд, встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця села Волиця Андрушівського району Житомирської області, яка настала [INFO] на тимчасово окупованій території України. Заявниця та її представник адвокат Павлушко Л.А. в судове засідання не з`явилися. Від представника заявниці на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розгляд справи провести у її відсутність та у відсутність заявниці, подану заяву підтримують та просять її задовольнити. Представник заінтересованої особи: Андрушівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст.ст.315, 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , який народився [INFO] в селі Волиця Андрушівського району Житомирської області, вбачається, що його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про смерть виданого Донецькою Народною Республікою серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] в місті Зугрес міста Харцизька Донецької області помер [PERSON] , [INFO] (а.с.29). Причиною смерті [PERSON] є закрита травма грудної клітини множинними переломами ребер та грудини, що підтверджується довідкою про причину смерті (до форми №106/ у №132) від 12 травня 2020 року виданою Харцизьким відділенням Республіканського Бюро судово - медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я Донецької Народної Республіки (а.с.28). У відповідності до частин 3 та 4 статті 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5 із змінами та доповненнями, у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Відповідно до статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово - медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно пункту 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів громадянського стану підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України", громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з частинами 1 - 2 статті 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 №254-VIII "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями", Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях", Указу Президента України від 07.02.2019 № 32/2019, м.Донецьк є тимчасово окупованим. Відповідно до статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Не може вважатись легітимним на території України свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України. Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсними і не створюють правових наслідків. Таким чином, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та на день смерті проживав в місті Зугрес міста Харцизька Донецької області. Встановлення факту смерті [PERSON] в позасудовому порядку неможливе та необхідне заявниці [PERSON] для державної реєстрації смерті сина та реалізації спадкових прав після його смерті. На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, зумовлені фактичним настанням смерті особи на тимчасово окупованій території України, відсутністю у заявниці лікарського свідоцтва про смерть, встановленої діючим законодавством України форми, та неможливістю проведення державної реєстрації смерті особи, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви про встановлення факту смерті особи, оскільки реєстрація смерті [PERSON] не можлива без відповідного рішення суду, а тому заява підлягає задоволенню. Згідно вимог пункту 8 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved