Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідач - [PERSON] зареєстрований в належній їй квартирі, проте будь-якого права власності на неї не має, з 20.09.2012 року по даний час у квартирі не проживає та не з'являється, особистих речей в квартирі не має. Оскільки в даний час вона не може розпорядитися своєю квартирою на свій розсуд, бо в ній прописаний [PERSON], який фактично там не проживає та вибув на інше постійне місце проживання, місце його проживання не відоме. У зв'язку з цим порушується право позивачки, як власника на вільне користування та розпорядження належного їй житла. Тому вона вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою та просила суд усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням, шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON], 1968 року народження, а також просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій вимоги позову підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, з підстав зазначених як у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, хоч про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, однак до суду не з'явився та про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача - управління Державної міграційної служби України в Житомирській області в особі Коростенського районного сектору УДМС України в Житомирській області в судове засідання не з'явився, однак надав лист, в якому проти позову не заперечив та просив розглянути справу без участі представника. Проаналізувавши матеріалами справи їх в сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується договором дарування (а.с.8-9). В зазначеній квартирі зареєстрований також відповідач по справі - [PERSON], 1968 року народження. (а.с.3), однак на протязі шести років за вказаною адресою не проживає, не сплачує комунальні послуги, фактично вибув на інше постійне місце проживання та проживає за іншою адресою. В зв'язку з цим порушується право позивачки, як власника, на вільне користування та розпорядження належного їй житла. Відповідно до вимог статті 48 закону України "Про власність", ст.ст.319, 321, 386 ЦК України "власник володіє користується, розпоряджається своїм власним майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння." [PERSON] в добровільному порядку знятись з реєстрації не бажає, чим чинить позивачці перешкоди в користуванні та розпорядженні своєю власністю на свій розсуд. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] вибув на постійне місце проживання в інше житлове приміщення, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню і [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] Крім того, оскільки позивачем, згідно платіжного доручення, понесені судові витрати по оплаті судового збору на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп., тому позов і в цій частині підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України - "Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати". На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved