Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

У січні 2019 року [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою до [PERSON] , в якому просила розірвати укладений між ними шлюб. Позовні вимоги позивач обгрунтувала тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.10.2014 року. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] Впродовж останніх трьох років життя між ними погіршувалося, що в результаті стало причиною припинення між ними шлюбних відносин. Вони мають різні погляди на сімейне життя та шлюб. Відповідач часто нехтує сімейними цінностями. Між ними постійно виникають сварки, свідком яких стає дитина. Вважає , що в подальшому немає сенсу підтримувати сімейні відносини. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 21.01.2019 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розляду в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання. 18.02.2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про те, що не погоджується на розірвання шлюбу та причини його розірвання, оскільки конфлікти та непорозуміння, які виникають у кожній родині, носять короткостроковий характер. Вважає, що шлюб можна зберегти та просить відмовити у задоволенні позову. 15.03.2019 року у підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання відповідача та надано сторонам строк на примирення терміном на два місяці, про що постановлена відповідна ухвала. Ухвалою суду від 10.06.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, вказала про те, що наданий строк на примирення результатів не дав. Відповідач у судовому засіданні щодо розірвання шлюбу заперечував, зазначив, що хоче мати сім"ю. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24 жовтня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 2793, про що свідчить свідоцтво про шлюб. (а. с. 28). Під час шлюбу у сторін [INFO] народилася донька - [PERSON] (а. с. 6). Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з вимогами ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з вимогами ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, враховуючи те, що подальше збереження сім`ї з урахуванням взаємних відносин сторін неможливе і суперечить інтересам позивача, яка не бажає збереження шлюбу та наполягає на розлученні, сторони не здійснили дій для примирення та збереження шлюбу, вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, не підтримують один одного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,80 грн., що документально підтверджено.

Outcome: approved