Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Представник позивача - адвокат Меланчук І.В., звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області\~\~з позовом до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, завдано працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] знаходився у трудових відносинах з Відкритим акціонерним товариством "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", правонаступником якого на сьогоднішній день являється Акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат». За час роботи на даному підприємстві, отримав травму на виробництві, а саме: вертеброгенну цервікалгію, що підтверджується Актами форми Н-1 та Н-5, копії яких додаються. В наслідок отриманої виробничої травми, при первинному огляді МСЕК - 12.04.2011 року йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 40% внаслідок трудового каліцтва та третю групу інвалідності. Впродовж, при повторних переоглядах - 03.05.2012 року ступінь втрати професійної працездатності йому встановлено в розмірі 45%, безстроково та третю групу інвалідності. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, [PERSON] втратив своє здоров`я, йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури, лікування. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 270 000,00 гривень , яку просить стягнути з відповідача без утримання податків, зборів та інших платежів. 12\~травня \~2021\~року відповідач\~надав відзив\~на позовну\~заяву,\~у якому\~просить суд\~відмовити в\~повному обсязі\~в задоволенні\~позовних вимог\~ [PERSON] .\~ Вважає\~вимоги позивача\~безпідставними та\~такими,\~що не\~ґрунтуються на\~нормах чинного\~трудового законодавства\~України.\~Так позивачем\~пропущено строк\~звернення до\~суду,\~оскільки згідно\~ст.\~257\~ЦК України\~загальна позовна\~давність,\~у межах\~якої особа\~може звернутись\~до суду\~за вимогою\~про захист\~свого цивільного\~права або\~інтересу встановлюється\~тривалістю у\~три роки.\~Згідно ст.\~233\~КЗпП України\~до вимог,\~які випливають\~із трудових\~правовідносин,\~застосовується трьохмісячний\~строк,\~з дня\~коли працівник\~дізнався,\~або повинен\~був дізнатися\~про порушення\~свого права.\~Виробнича травма\~сталася -\~04.12.2005\~року,\~первинно ступінь\~втрати професійної\~працездатності в\~розмірі 40%\~позивачу було\~встановлено -06.04.2011\~року.\~У зв`язку\~з тим,\~що з\~моменту коли\~із [PERSON] \~стався нещасний\~випадок-\~04.12.2005\~року,\~встановлення [PERSON] \~первинно втрати\~працездатності -06.04.2011\~року,\~до моменту\~пред`явлення позову\~до суду\~-19.04.2021\~року пройшло\~набагато більше\~часу ніж\~перебачено діючим\~законодавством і\~ [PERSON] не\~надав до\~суду доказів\~пропущення строку\~з поважних\~причин вважають,\~що він\~пропустив строк\~для звернення\~до суду\~для захисту\~своїх прав.\~таким чином\~станом на\~04.12.2005\~року у\~відповідності до\~ст.\~21\~ЗУ №\~1105-ХIV\~(\~в редакції,\~що діяла\~на вказану\~дату),\~обов`язок\~з відшкодування\~грошової суми\~за моральну\~шкоду за\~наявності факту\~заподіяння цієї\~шкоди потерпілому,\~покладався згідно\~чинного законодавства,\~виключно на\~Фонд.\~ Зазначають,\~що \~АТ «Марганецький\~ГЗК» \~у повній\~мірі виконує\~норми ЗУ\~"\~Про охорону\~праці",\~на які\~в своєму\~позові посилається\~позивач.\~Підприємством \~щорічно здійснювалось\~та здійснюється\~на даний\~час фінансування\~на виконання\~заходів з\~охорони та\~безпеки праці\~працівників.\~ Згідно\~ч.\~1\~ст.\~9\~ЗУ "Про\~охорону праці\~№2694-Х11\~від 14.10.1992\~року відшкодування\~шкоди,\~заподіяної працівникові\~внаслідок ушкодження\~його здоров`я\~або у\~разі смерті\~працівника,\~здійснюються Фондом\~соціального страхування\~від нещасних\~випадків на\~виробництві та\~профзахворювань,\~відповідно до\~ЗУ "Про\~загальнообов`язкове державне\~соціальне страхування\~від нещасного\~випадку на\~виробництві та\~професійного захворювання,\~які спричинили\~втрату працездатності.\~ЗУ "Про\~загальнообов`язкове соціальне\~страхування №\~1105-Х1V\~від 23.09.1999,\~що діє\~на даний\~час,\~визначено механізм\~відшкодування шкоди.\~заподіяної працівникові\~ушкодженням здоров`я,\~пов`язаним із\~виконанням \~ним трудовим\~обов`язків.\~Отже,\~зазначені виплати\~здійснюються не\~роботодавцем,\~а Фондом\~соціального страхування\~України.\~Згідно ч.\~2\~ст.\~9\~ЗУ "Про\~охорону праці",\~роботодавець може\~за рахунок\~власних коштів\~здійснювати потерпілим\~та членам\~їх сімей\~додаткові виплати,\~відповідно до\~колективного чи\~трудового договору.\~Відповідно до\~розділу IV\~пункту 4.22\~ Колективного\~договору,\~укладеного на\~АТ Марганецький\~ГЗК"\~між адміністрацією\~та трудовим\~колективом на\~2012\~р.,\~дію якого\~продовжено на\~даний час,\~передбачено сприяння\~робітниками комбінату,\~отримавшими виробничі\~травми та\~профзахворювання,\~в своєчасному\~в повному\~розмірі виплат\~відшкодування шкоди\~відповідно до\~Закону України\~"\~Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування від\~нещасного випадку\~на виробництві\~та професійного\~захворювання,\~як і\~спричинили втрату\~працездатності.\~Комбінат своєчасно\~перераховував та\~перераховує на\~даний час\~страхові внески,\~передбачені діючим\~законодавством,\~а Фонд\~соціального страхування\~України в\~свою чергу,\~нарахував та\~сплатив позивачу\~одноразову допомогу,\~та продовжує\~нараховувати та\~виплачувати щомісячні\~виплати.\~Виплата робітникам\~комбінату моральної\~шкоди,\~колективним чи\~трудовим договором,\~не передбачена.\~ Крім\~того,\~згідно п.\~10\~Акту №\~58/6\~від 03.12.2010\~року про\~нещасний випадок,\~пов`язаний\~з виробництвом\~за Формою\~Н-1,\~особою,\~яка допустила\~порушення законодавства\~з охороні\~праці за\~фактом нещасного\~випадку 04.12.2005\~року є\~безпосередньо гірничий\~робітник очисного\~забою \~ [PERSON] ,\~який порушив\~п.1.1.4\~Інструкції з\~охорони праці\~для підземного\~гірничого робітника\~очисного забою\~БТI-ОШ-01-10.\~таким чином\~для притягнення\~АТ "Марганецкий\~ГЗК"\~до відповідальності\~за нанесені\~ [PERSON] \~моральні страждання\~відсутні усі\~умови правопорушення,\~а саме:\~наявність прямої\~дійсної шкоди;\~протиправність дії\~або бездіяльності\~відповідача,\~причинний зв`язок\~між протиправним\~порушенням свого\~обов`язку\~і шкодою,\~що наступила,\~вина сторони.\~Крім того\~розмір відшкодованої\~моральної (немайнової)\~шкоди має\~відповідати засадам\~розумності,\~виваженості та\~справедливості.\~Отже спричинення\~моральної шкоди\~у спірних\~правовідносинах згідно\~з вимогами\~законодавство України\~не є\~матеріально-правовою\~презумпцією,\~а тому,\~крім факту\~спричинення моральної\~шкоди,\~особливо має\~доводитись її\~розмір.\~Проте,\~розрахунок розміру\~компенсації моральних\~страждань не\~підтверджується жодними\~належними,\~допустимими,\~достовірними доказами.\~Звертають увагу\~на те,\~що стягнуті кошти в рахунок відшкодування маральної шкоди є доходом позивача, який з 23 травня 2020 року, згідно закону України від 16.01.2020 року №466-IХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України" щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" є об`єктом оподаткування. Крім того, п.п.16-1 підрозділу 10 Інші перехідні положення Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Представник позивача - адвокат Меланчук І.В. надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. \~Статтею\~\~13\~ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Згідно положень статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] знаходився у трудових відносинах з Відкритим акціонерним товариством "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", правонаступником якого на сьогоднішній день являється Акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», що підтверджується копією трудової книжки Серії [NUMBER] , заведеної 20.07.1979 року на [PERSON] . За час роботи на даному підприємстві, а саме: 04 грудня 2005 року, позивач отримав травму на виробництві, яка обумовлена умовами в яких він працював, а саме: вертоброгенна цервікалгія, що підтверджується Актами форми Н-1, Н-5. За даним нещасним випадком складено акти за формою Н-1 та Н-5 від 03 грудня 2010 року. Висновком МСЕК від 12.04.2011 року [PERSON] первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом в розмірі 40% та третю групу інвалідності. Впродовж, при повторних переоглядах - 03.05.2012 року ступінь втрати професійної працездатності йому встановлено в розмірі 45%, безстроково та третю групу інвалідності. Виходячи з медичних документів, акту №58/6 про нещасний випадок на виробництві, який стався 04 грудня 2005 року о 21.40 годині та акту проведення розслідування нещасного випадку, який стався 04 грудня 2005 року о 21.40 год., суд прийшов до висновку про те, що у зв`язку з небезпечними умовами праці, низьким рівнем техніки безпеки, позивач отримав виробничу травму. Статтею 46\~Конституції України передбачено, що право громадян на соціальний захист гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, одним із видів якого є відповідно за ч.1 ст.4 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування - страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. З наведеного вбачається, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки виробнича травма отримана позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, а отже наявні у зв`язку з цим підстави, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного. Відповідно до статті 153\~КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173\~КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 237-1\~КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст.\~237-1\~КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок виробничої травми, спричиненої негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.\~\~ Доводи представника АТ «МГЗК» про відсутність обов`язку підприємства відшкодовувати моральну шкоду, завдану позивачу, суд до уваги не приймає, оскільки обов`язок створити безпечні умови праці законодавством покладено на роботодавця. Крім того, доводи представника відповідача факту відсутності підстав відшкодування позивачу моральної шкоди суд вважає безпідставними, оскільки вказане спростовується матеріалами справи: факт заподіяння такої шкоди, у зв`язку із виробничою травмою, встановлений медичними довідками та виписними епікризами, про тривалість лікування та перенесений фізичний біль. Так, позивач має головний біль, який посилюється з рухомістю шиї, запаморочення, хиткість при хотьбі, слабкість у кінцівках, болісність в очах, що супроводжується мерехтінням. Крім того, останній постійно відчуває наслідки травми, він позбавлений можливості реалізації своїх намірів в професійній сфері, вимушений постійно приймати лікарські препарати, систематично проходити обстеження та проводити медичні і лікувальні процедури, також обмежений в спілкуванні з оточуючими, в вирішенні своїх побутових потреб, все це вимагає додаткових зусиль для продовження активного громадського життя та підтримання в належному стані здоров`я, що порушує нормальні життєві зв`язки [PERSON] .. Таким чином, встановивши, що виробнича травма позивача, яка завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникли з вини АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», яким було допущено порушення трудового процесу, що підтверджено висновком МСЕК щодо втрати позивачем працездатності, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок виробничої травми (постанова Верховного Суду від 20 лютого 2019 року по справі № 211/2524/16-ц). Тому, вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує значні тяжкі зміни його життєвих зав`язків, ступінь втрати ним професійної працездатності, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, тривалість та характер моральних переживань, що пов`язані з перенесенням позивачем фізичного болю, необхідністю вжиття додаткових зусиль для організації свого життя у зв`язку зі ушкодженням здоров`я, інших обставин справи, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 120000 грн., з утриманням податку та обов`язкових платежів. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у сумі 908,00 грн. Підстав для витребування у позивача інформації щодо платіжних реквізитів, суд не вбачає, відповідачем не надано доказів того, що вони зверталися до позивача самостійно, і він відмовив їм у наданні вказаної інформації. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial