Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

07.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначивши, що між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту №0122030305 від 19.04.2012. Згідно з умовами Кредитного договору позивачем було відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту 8540, 00 грн. зі сплатою 28,00% річних. Всупереч умовам договору відповідач належним чином свого зобовязання не виконав. Станом на 09.02.2017 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 9590,36 грн., яка складається із: 5131,62 грн.- заборгованість за основним боргом; 4458,74 грн.- заборгованість за процентами. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитом та судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1600,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся - через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" на веб-сайті Марківського районного суду в розділі "Справи Камянобрідського районного суду м.Луганська",оскільки відповідач мешкає на тимчасовоокупованій території куди підприємством поштового звязку "Укрпошта" не здійснюється доставка поштової кореспонденції. Клопотань чи заперечень суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 09 червня 2017 року, згідно ст.225 ЦПК України, без виходу суду до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи з занесенням до журналу судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, надходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту №0122030305 від 19.04.2012. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та наумовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з умовами кредитного договору позивачем було відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту 8540,00 грн. При укладені договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався сплачувати щомісяця позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 28% річних. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Позичальником порушено порядок погашення кредиту та сплати процентів, нарахованих за користування кредитом, що свідчить про невиконання відповідачем умов кредитного договору. В порушення умов кредитного договору зобовязання відповідача в частині погашення кредиту та процентів залишаються невиконаними. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається в силу ст. 525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання вказано в ч.2 ст.615 ЦК України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбачено ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Станом на 09.02.2017 року сума заборгованості становить 9590,36 грн., з яких: -заборгованість за основним боргом 5131,62 грн.; -заборгованість за процентами 4458,74 грн. Розрахунок заборгованості (а.с.5-6). Статтями 625 та 1048 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також проценти від суми позики. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем платіжним дорученням від 22.02.2017 був сплачений судовий збір у сумі 1600,00 гривень, а тому він підлягає стягненню з відповіда на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved