Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №4593, вчинений 25.03.2021 р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ПРОФІТ ФАЙНЕНС" заборгованості в розмірі 53 238,61 гривень. Також просить суд стягнути з ТОВ " ПРОФІТ ФАЙНЕНС на її користь судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1362,00 грн. та витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 11700,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в квітні 2021 року позивач дізналася, що стосовно неї приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Д.О. відкрито виконавче провадження № 65267609 з виконання оспорюваного виконавчого напису №4593, та вважає, що зазначений виконавчий напис було вчинено незаконно з огляду на наступне. Так, жодних цивільно-правових відносин з ТОВ " ПРОФІТ ФАЙНЕНС у позивача ніколи не було і вона не має перед товариством жодних фінансових зобов`язань. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження з`ясувалося, що виконавчий напис вчинено для стягнення нібито заборгованості позивача за «Кредитним договором №011-20062-050813 від 05 серпня 2013 року, який укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] ». Як зазначено у виконавчому написі, «правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банк» за вказаним кредитним договором є ТОВ "ПРОФІТ ФАЙНЕНС" на підставі Договору №2253/К про відступлення прав вимоги від 02 червня 2020 року. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 02 червня 2017 року по 02 червня 2020 року». Стосовно цього позивач зазначає, що вона не укладала жодних договорів з ПАТ «Дельта Банк» та не отримувала від банку коштів. В 2013 році вона подавала заявку на отримання кредиту в цьому банку, але у видачі кредиту їй було відмовлено. Навіть якщо припустити, що кредитний договір між позивачем та банком було укладено, то до цього часу жодних вимог до неї ПАТ «Дельта Банк» не висувало. Про заміну кредитора у «зобов`язанні» (якби воно дійсно існувало) ПАТ «Дельта Банк» позивача не повідомляло. ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» не надавало позивачу жодних доказів переходу до нього будь-яких прав кредитора у зобов`язанні та документів, які б засвідчували існування у позивача заборгованості перед ПАТ «Дельта Банк» станом на 02 червня 2020 року. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем, що є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Позивач вважає, що виконавчий напис №4593, виданий 25.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., не відповідає ст.88 Закону України «Про нотаріат». Навіть якщо припустити, що кредитний договір між позивачем та банком було укладено, то в заяві № 011-20062-050813 від 05 серпня 2013 року, яка міститься в матеріалах виконавчого провадження і яку відповідач називає «кредитний договір», та в додатку до неї зазначено, що останнім днем погашення цього «кредиту» є 05 08 2016 року. Отже, найбільш пізнім днем для виникнення права вимоги є 05.08.2016 року (день, в який мав бути здійснений останній платіж), що вбачається з додатку №1 до Заяви, копія якого додається до позовної заяви. Оскільки з дня виникнення права вимоги до моменту вчинення виконавчого напису минуло майже 5 років, то вчинення такого виконавчого напису є незаконним. Крім того, пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 172, на який посилається приватний нотаріус у виконавчому написі, є нечинним, а отже законні підстави для вчинення виконавчого напису - відсутні, що має наслідком визнання його таким, що не підлягаєа виконанню. Крім того, 02.11.2021 р. до суду надійшла письмова заява позивача про стягнення судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі 1362,00 грн. та витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 11700,00 грн., яка містить детальний розрахунок вказаних сум. Представник позивача - Василенко Т.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила про їх задоволення. Представник відповідача ТОВ «Профіт Файненс» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не надав. Треті особи- приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. та Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили, заперечення на позовну заяву не надали. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 05.08.2013 р. між позивачем - [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» укладено кредитний договір №011-20062-050813, відповідно до якого [PERSON] отримала грошові кошти в розмірі 31996,50 грн., строком на 36 місяців, тобто до 05.08.2016 р., зі сплатою 5% річних, для оплати товарів у ФОП [PERSON] (вікна, двері, лоджія) та комісії банку. (а.с.16) 25.03.2021 р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрованим в реєстрі за №4593, яким стягнено з [PERSON] на користь ТОВ «Профіт Файненс» заборгованість за період з 02.06.2017 р. по 02.06.2020 р. у розмірі 52938,61 грн., що виникла за Кредитним договором №011-20062-050813 від 05.08.2013 р., з усіма додатками та додатковими угодами, укладеним між ПАТ «ДельтаБанк» та [PERSON] (а.с.15). Підставою для вчинення виконавчого напису приватний нотаріус Личак Т.В. зазначає положення ст..262 ЦК України, ст..ст.34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 р. №296/5, та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Як вбачається із змісту виконавчого напису, за вказаним кредитним договором ТОВ «Профіт Файненс» є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банк» на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 02.06.2020 р. Сума заборгованості, яка підлягає стягненню, складається з: основної суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 25074,66 грн.; заборгованості за нарахованими процентами за кредитом в розмірі 5866,45 грн.; заборгованості за комісіями в розмірі 21997,50 грн. Загальна сума заборгованості становить 52938,61 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. відкрито виконавче провадження №65267609 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Профіт Файненс» заборгованість у загальному розмірі 53238,61 грн. (а.с.14). Також матеріали справи свідчать про те, що 20.11.2014 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « [PERSON] », про що свідчить надане суду свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.12). Відповідно до приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно положень ст.. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє нотаріальні написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Як вбачається з Кредитного договору та графіку платежів, доданого до нього (а.с.17), останнім днем щомісячного платежу та т повернення кредиту зазначено 05.08.2016 р., відтак, трирічний строк виникнення права вимоги сплинув 05.08.2019 р., тобто ще до вчинення виконавчого напису 25.03.2021 р. та навіть до укладання Договору про відступлення права вимоги від 02.06.2020 р., що є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Крім того, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (затверджений постановою КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172) після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" було доповнено новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2.Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості"» Між тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 за позовом до Кабінету Міністрів України про визнання нечинними та скасування пунктів постанови було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: Таким чином, п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172, на який посилався приватний нотаріус у виконавчому написі, є не чинним, а отже законні підстави для вчинення виконавчого напису - відсутні, що також є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст..ст.137,138, 140-141 ЦПК України. Так, відповідно до розрахунку позивача станом на 02.11.2021 р. розмір судових витрат на правничу допомогу адвоката Василенко Т.В. становить 11700 грн., яка складається з наступного: первинна усна консультація з вивченням документів (30 хв.) на загальну суму 500 грн; складання заяви про ознайомлення та ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (1 год) на загальну суму 1000 грн; підготовка позовної заяви - 3500 грн; складання заяви про забезпечення позову - 1200 грн; складання адвокатського запиту нотаріусу - 700 грн; підготовка заяви та документів для стягнення витрат на правничу допомогу - 1200 грн; прибуття адвоката до суду для участі в судовому засіданні та/або участь в трьох судових засіданнях на загальну суму 3600 грн. Витрати, пов*язані зі сплатою судового збору , становлять суму 1362,00 грн., з яких 908,00 грн.- за подання позовної заяви немайнового характеру та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову (а.с.1, 31).

Outcome: approved