Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

20.01.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 7410100000:02:016:5163, в порядку за законом після смерті її чоловіка [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Перша чернігівська державна нотаріальна контора відмовляється видати їй свідоцтво про право на спадщину, оскільки спадкодавець за життя не здійснив належним чином державну реєстрацію прав власності на вищевказану ділянку, набуту ним у спадок від батька [PERSON] Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, вказаних у позовній заяві, і просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні при вирішенні спору покладалась на розсуд суду. Треті особи через канцелярію суду подали письмові клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після якого залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по [ADDRESS], а також житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований на цій земельній ділянці. Після смерті [PERSON] Першою чернігівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 287/2013, відповідно до якої спадкоємцем майна останнього є його дружина [PERSON]. 21.10.2013 року Перша чернігівська державна нотаріальна контора видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки № 2439/01-16, виданої 04.07.2013 року державним нотаріусом Моклигіною О.С., вбачається, що не можливо видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку через відсутність її державної реєстрації на померлого спадкодавця. [PERSON] набув право власності на спірну земельну ділянку у порядку спадкування після померлого [INFO] батька [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою чернігівською державною нотаріальною конторою 05.12.2011 року за р. № 5-440. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на законних підставах на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ст. 1225 ЦК України визначено перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно до ст. 81 Земельного кодексу України передбачено підстави для набуття громадянами України права власності на земельні ділянки, однією з яких є прийняття спадщини. За правилом ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України встановлено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Право приватної власності на землю набувається і реалізується громадянами та юридичними особами включно відповідно до закону. Підстави та умови набуття цих прав передбачені у главі 19 ЗК України. Пунктом «б» ч. 2 ст. 126 Земельного кодексу України (у редакції, що діяла на момент смерті [PERSON]) було встановлено, що право власності на земельну ділянку посвідчується свідоцтвом про право на спадщину, а право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права (ст. 125 ЗК України). Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 600334, виданий Чернігівською міською радою 17.12.2008 року на ім'я померлого [PERSON] та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010883001482(8903). Стаття 126 Земельного кодексу України була змінена і на сьогоднішній день визначає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно. До нерухомого майна, відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення. Згідно ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. п. 5, 10, 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За відсутності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину, або у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину спадкоємець має право пред'явити вимоги про визнання права на спадщину у судовому порядку за правилами позовного провадження. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved