Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

29.05.2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначила, що на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії НА № 891003 від 03.08.2005 року вона володіє земельною ділянкою площею 1,0382 га, що розташована на території Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району. На підставі договору оренди з відповідачем, [PERSON] передала вказану земельну ділянку в оренду на 49 років зі сплатою 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Однак, з 2013 року відповідач не сплачує орендну плату, чим порушує умови договору. Крім того земельна ділянка безпідставно використовується ПОСП «Перемога». Представник позивача в судове засідання прибув, позов підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що відповідач порушує умови договору оренди не сплачує орендну плату. Крім того, відповідач без згоди позивача уклав договір суборенди земельної ділянки, яку передав у користування ПОСП "Перемога". Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~\~\~\~ Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії НА № 891003 від 03.08.2005 року позивач є власником земельної ділянки площею 1,0382 га, що розташована на території Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району, кадастровий номер 1824084006:05:000:0123. Згідно договору оренди з відповідачем, [PERSON] передала вказану земельну ділянку в оренду на 49 років з орендною платою в розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. На підставі договору складено акт приймання-передачі земельної ділянки площею 1,0382 га, що розташована на території Новороманівської сільської ради. Нормативна грошова оцінка становить 9810 грн. Пунктом 38 договору про оренду землі передбачені дії, повязані з розірвання договору, а саме: за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджають її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Пунктом 39 договору про оренду землі передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької діяльності та інших видів діяльності. Об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян юридичних осіб, комунальної або державної власності (ст. 3 зазначеного Закону). Відповідно до ст. 1 3 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст.18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. З матеріалів справи вбачається, що договір оренди земельної ділянки позивача укладений у письмовій формі, пройшов відповідну державну реєстрацію. За положеннями ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї з сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до п. 30 зазначеного Договору оренди орендар самостійно господарює на землі. Згідно довідки № 78 від 31.07.2017 р., з 2015 р. ПОСП «Перемога» самостійно використовує земельну ділянку, яка належить [PERSON], відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії НА № 891003 від 03.08.2005 р. З договору суборенди земельної ділянки від 22.09.2016 року вбачається, що ПСП "Промінь" передало земельну ділянку позивача в суборенду третій особі - ПОСП "Перемога" на строк до 2017 року. З договору суборенди земельної ділянки від 01.01.2017 року вбачається, що ПСП "Промінь" передало земельну ділянку позивача в суборенду третій особі - ПОСП "Перемога" на строк до 31.12.2026 року. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. 24 - 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. \~Виходячи зі змісту ст. 24 та 25 Закону України «Про оренду землі» припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку, виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки за статтею 32 Закону України «Про оренду землі». \~Таким чином, укладення договору суборенди без надання згоди на це власника земельної ділянки є порушення умов договору та приписів законодавства, та задоволенню вимог позивача про розірвання договору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved