Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком її сестри [PERSON], яка з грудня 2016 року після смерті їх матері проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач з 2008 року ухиляється від здійснення батьківського обов"язку по вихованню доньки, життям дитини не цікавиться, не турбується про стан її здоров"я, з дитиною не спілкується. Крім того вказала, що відповідач взагалі не сплачує аліментів. Посилаючись на те, що відповідач самоусунувся від виховання [PERSON], нехтує виконанням своїх батьківських обов"язків, позивач просила позбавити його батьківських прав щодо неповнолітньої сестри та призначити її піклувальником. В судовому засіданні позивач позов підтримала, надавши аналогічні обґрунтування щодо позовних вимог. Зазначила, що їх батько вже тривалий час зловживає спиртними напоями, веде антисоціальний спосіб життя. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належно, причини неявки суду невідомі. Представник Служби у справах дітей Чорнобаївської районної державної адміністрації в судовому засіданні позов підтримала, висловила позицію щодо доцільності позбавлення прав відповідача. Щодо призначення позивача піклувальником зазначила, що [PERSON] необхідний пакет документів до органу опіки не надано, а відтак на даний час подання внесено бути не може. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач по справі [PERSON] є батьком позивача та неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6, 7). Матір»ю сестер є [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті матері неповнолітня [PERSON] проживає разом зі своєю рідною сестрою, позивачем по справі (довідка Чорнобаївської селищної ради № 6154 від 19.12.2016 року, а.с.10). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 11 січня 2017 року (а.с.11), дитина забезпечена усім необхідним для навчання, нормального фізичного і духовного розвитку. Між сестрами панує атмосфера любові та взаєморозуміння. З матеріалів справи вбачається, що батько - відповідач [PERSON], участі у вихованні дитини не приймає та не спілкується з донькою, не надає матеріальну допомогу на її утримання, не сплачує аліменти (довідки Чорнобаївської гімназії № 198 від 11.01.2017 року, Чорнобаївського районного відділу державної виконавчої служби від № 29 від 16.01.2017 року, а.с. 15-16). Підставою для звернення позивача до суду стало те, що мати дитини померла, а батько її життям не цікавиться, не турбується про нього, вихованням [PERSON] на даний час займається старша сестра. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Невиконання та ухилення від покладених на батьків обов"язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав як це передбачено ст.164 СК України. Згідно роз"яснень Пленуму Верховного Суду України у п.16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками. Згідно висновку від 20.02.2017 року № 64/01/01-38 орган опіки та піклування Чорнобаївської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON]. Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом також прийнято до уваги наступні обставини: позбавлення батьківських прав - є крайнім заходом; характер винної поведінки відповідача по відношенню до своєї дитини, що виражається у невиконанні батьківських обов"язків; несплату коштів на утримання дитини; його особу, мету позивача при подання даного позову. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розхвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст.164 СК України, позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини. Суд вважає встановленими ті обставини, що відповідач, будучи зобов'язаним за законом утримувати неповнолітню доньку, тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, свідомо нехтуючи ними, вихованням не займається, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не відвідує та не спілкується, матеріально не утримує. Враховуючи, що [PERSON] свідомо ухиляться від виконання батьківських обов"язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитини, не турбується про її стан здоров"я, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення його батьківських прав щодо доньки [PERSON]. Щодо вимог про призначення позивача піклувальником слід зазначити наступне. Відповідно ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно ст. ст. 55, 58 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. У відповідності до ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. За положеннями ч.ч. 2-4 ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю, призначена лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Правовий аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що необхідною умовою для призначення судом неповнолітній особі піклувальника, є внесення подання органом опіки та піклування. В позовній заяві зазначено, що дане подання буде надано суду під час розгляду справи. Разом з тим, на день розгляду справи таке подання органом опіки та піклування суду не надано. Як зазначає в своїх поясненнях представник органу опіки та піклування, [PERSON] необхідний пакет документів до органу опіки не надано, а відтак на даний час подання внесено бути не може. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимог щодо призначення позивача піклувальником неповнолітньої сестри слід відмовити у зв'язку з відсутністю необхідних документів. Згідно ч. 3 ст 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. А відтак, з відповідача на утримання неповнолітньої [PERSON] підлягають стягненню аліменти, з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 27 лютого 2017 року,

Outcome: partial