Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 04.09.2018 року позовні вимоги позовні вимоги [PERSON] задоволено, визнано недійсним договір № 01019 фінансового лізингу укладений 05.04.2018 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Максус лізинг", стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Максус лізинг" на користь [PERSON] суму сплаченого авансового платежу згідно договору фінансового лізингу №01019 від 05.04.2018 року у розмірі 26000,00 грн. за квитанцією №1-541-К від 05.04.2018 року, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Максус лізинг" на користь держави 704,80 грн. судового збору. 04.12.2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначив, що в ході судового розгляду не вирішено питання, щодо стягнення з відповідача на його користь витратна правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що відповідно\~до ч.\~4\~ст.\~270\~ЦПК України\~ не перешкоджає розгляду. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлено, що [PERSON] просив визнати недійсним договір № 01019 фінансового лізингу укладений 05.04.2018 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Максус лізинг", стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Максус лізинг" на його користь 26000,00 грн., а також стягнути на його користь понесені судові витрати у вигляді правової допомоги у розмірі 5000 грн. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України 2004 року до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до статті 1 Закону України від 20 грудня 2011 року "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" (Закон N 4191-VI) розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з'ясувати склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В матеріалах справи наявний ордер, договір про надання правової допомоги від 07.06.2018 року, доповнення та опис наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги від 07.06.2018 року, а також квитанція від 02.07.2018 року про сплату витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. Відповідно до статей\~12,81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене вище та положення ст. 270 ЦПК України, суд вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з ТОВ «Максус Лізинг» витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн., задовольнити. На підставі,

Outcome: approved