Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до державного підприємства "Чечельницький спиртовий завод" (далі - ДП "Чечельницький спиртовий завод") про стягнення інфляційних нарахувань та 3 відсотка річних мотивуючи тим, що 20.06.2018року рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області у цивільній справі №151/701/17 стягнуто заборгованість з ДП "Чечельницький спиртовий завод" на його користь в сумі 209 862 грн. Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 31.10.2018 року у цій справі, залишено в силі стягнення суми боргу в розмірі 209 862,00 грн., яке вступило в силу з дня ухвалення. 02.12.2019 року йому видано виконавчий лист для пред`явлення до виконання і постановою ВП №61048386 виданої 22.01.2020 року Чечельницьким районним відділом ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) відкрите виконавче провадження про стягнення заборгованості з відповідача в сумі 209862,00 грн. на його користь. Правовідносини між позивачем та відповідачем не припинені, а тому підлягають захисту в судовому порядку за ст. 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконати ним грошове зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума боргу складає 209 862 грн., яка підтверджується судовим рішенням, що вступило в законну силу. Вимога про сплату боргу за правовідносинами була пред`явлена кредитором боржнику у вересні 2014 р., який цю вимогу проігнорував та борг не сплатив, що стало підставою для звернення до суду за захистом майнового права кредитора. Таким чином, боржник прострочив виконання своїх грошові зобов`язань з вересня 2014 року. Отже, за розрахунком (за офіційними відомостями з сайту Мінфіну, що є загальновідомими та вільними до доступу та користуванню) позивачем визначені суми дорахування за знеціненням гривні за індексом інфляції в Україні та з застосуванням 3% за законом ст. 625 ЦК України, які складають додаткові нарахування з суми заборгованості 209 862 грн., а саме за 2014 рік з вересня індекс інфляції складає 110,593 (102,9 х 102,4 х 101,9 х 103,0= 110,593). За період з вересня 2014 року по грудень 2019 року індекс інфляції складає 231,72 (110,593 за 2014 р. х 143,3 х 112,4 х 113,7 х 109,8 х 104,2 = 23172). Додаткове нарахування знецінення грошових сум за індексом інфляції 2014-2019 років до стягнення складає 276 430 грн. 22 коп. (209862 х 23172= 486292,22 - 209862,00 = 276430,22). Нарахування 3% річних складає суму 31710 грн. 15 коп. (10 днів вересня 2014 року плюс 31+30+31 = 102 дні х 3 % : 365 = 0,0082 х 102 = 0,0836%). Разом: 0,0836 + 5 років х 3% = 15% + 34 дні 2020 року = 34 х 0,0082= 0,0279; 0,0836 + 15,000 + 0,0279 = 15,11%. 209862 х 0,15111 = 31710,15. Просить стягнути з відповідача на свою користь суму донарахування за індексом інфляції: 276 430 грн. 22 коп. та 3% річних в розмірі 31 710 грн. 15 коп. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримав повністю, просить задовольнити. Представник відповідача Гуренко В.М. в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає, просить застосувати строки позовної давності і в позові відмовити. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.3 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванню обставин справи, прийшов до висновку про задоволення позову частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається із рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 20.06.2018 року, постанови Апеляційного суду Вінницької області від 31.10.2018 року у цивільній справі №151/701/17 з відповідача ДП "Чечельницький спиртовий завод" на користь позивача [PERSON] було стягнуто 209 862,00 грн. 02.12.2019 року позивачем було отримано виконавчий лист відповідно якого 22.01.2020 року постановою ВП №61048386 Чечельницьким районним відділом ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості з відповідача ДП "Чечельницький спиртовий завод" на користь позивача [PERSON] в сумі 209 862,00 грн. Відповідно до ст. 599, 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Звертаючись до суду з позовом, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму донарахування за індексом інфляції: 276 430 грн. 22 коп. та 3% річних в розмірі 31 710 грн. 15 коп. за період з вересня 2014 року по грудень 2019 року. Представником відповідача в подані заяві було заявлено про застосування строків позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п`ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Пунктом 3 частини першої статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Суд вважає, що з наведених норм ЦК України дає підставу для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Разом з тим спеціальна позовна давність застосовується за умови подання стороною у спорі відповідної заяви, зробленої до винесення судом рішення. Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Ко\-дексом. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає ци\-вільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасни\-ками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх пред\-ставників, письмових та речових доказів, висновків експертів (стаття 76 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до ДП "Чечельницький спиртовий завод" про стягнення інфляційних нарахувань та 3 відсотка річних (від простроченої суми боргу в розмірі 209 862,00 грн.) слід задовольнити частково та стягнути з відповідача 5 053 (п`ять тисяч п`ятдесят три) гривні 08 копійок інфляційних втрат за період з березня 2019 року по лютий 2020 року та 3 % річних за період з 17 лютого 2019 року по 17 лютого 2020 року (365 днів), що стано\-вить 6 296 (шість тисяч двісті дев`яносто шість) гривень, в іншій частині позовних вимог слід відмовити застосувавши позовну давність в один рік. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, враховуючи, що [PERSON] відповідно до вимог п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних ви\-мог підлягає стягненню 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору за подання [PERSON] позовної заяви.

Outcome: partial