Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

01 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Павлівської сільської ради Білопільського району про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на все його майно, зокрема на земельну частку (пай) розміром 4,72 умовних кадастрових гектар із земель КСП "Обрій", яка розташована на території Павлівської сільської ради Білопільського району. Вона у встановленому законом порядку фактично прийняла спадщину після смерті батька та на даний час має намір оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), що залишилась після його смерті, але з'ясувалось, що оригінал сертифікату на право власності на земельну частку (пай) ним був втрачений. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] звернулася з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] у судове засідання не з'явились, останній надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Павлівської сільської ради у судове засідання не з'явився, виконуючий обов'язки голови сільської ради Тарасенко С.В. направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають. Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання також не з'явився, завідувач нотаріальної контори Ковальова Л.Б. направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами. Ухвалою суду від 26 березня 2018 року Павлівській сільській раді Білопільського району Сумської області відмовлено у прийнятті визнання позову [PERSON] Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьком позивача [PERSON], дошлюбне прізвище якої [PERSON], був [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження позивача та укладення нею шлюбу (а. с. 9-10). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а. с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно. Як вбачається з копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 14 червня 1996 року, [PERSON] на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 17 травня 1996 року №152 передано право на земельну частку (пай) розміром 4,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Обрій" (а. с. 14). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 грудня 2017 року, яке набрало законної сили 19 грудня 2017 року, встановлено факт належності [PERSON], який помер [INFO], сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 14 червня 1996 року, виданого на ім'я [PERSON] (а. с. 18-19). Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається з довідки виконкому Височанської сільської ради Охтирського району Сумської області від 30 вересня 2017 року №140, [PERSON] на день своєї смерті [INFO] проживав разом з донькою [PERSON] та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 12). Разом з тим, відповідно до довідки Височанського старостинського округу Чернеччинської сільської ради Охтирського району від 13 березня 2018 року №106, наданої на запит суду, [PERSON] на день своєї смерті [INFO] проживав за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] Останні прийняли спадщину після смерті [PERSON] (а. с. 56). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 15 лютого 2018 року №50927302 спадкова справа після смерті [PERSON], який помер [INFO], не заводилася (а. с. 38). Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] та її мати [PERSON], як спадкоємці першої черги в порядку, визначеному ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, прийняли спадщину після смерті [PERSON] та їхні права на спадкове майно останнього є рівними. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 42). На даний час позивач має намір оформити право власності на зазначену вище земельну частку (пай), що залишилася після смерті батька, у зв'язку з чим звернулася до нотаріальної контори, але в оформленні спадщини їй було відмовлено, оскільки оригінал сертифікату на земельну частку (пай) втрачений (а. с. 16-17). Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у колективній власності КСП "Обрій", розміром 4,72 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області. На підставі викладеного,

Outcome: partial