Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до ТзОВ "Берестовець-Базальт" про стягнення заборгованості по заробітній платі і компенсації за невикористану відпустку, в обґрунтуванні позову посилається на те, що 03 липня 2012 року позивач була прийнята на роботу, на посаду менеджера з адміністративної діяльності в ТзОВ "Берестовець-Базальт" з оплатою праці згідно штатного розпису 2500 грн. 07 жовтня 2013 року вона подала заяву на звільнення за згодою сторін. До цього часу з роботи не звільнена. Просить стягнути заборгованість, яка станом на 30 вересня 2014 року по заробітній платі складає 13583,00 грн., заборгованість за невикористану відпустку за період з 16 квітня 2014 рок по 30 вересня 2014 року в сумі 1068,00 грн. та 4000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Також просила суд зобов'язати відповідача провести її звільнення з роботи та видати належним чином оформлену трудову книжку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в справі судові повідомлення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 03 липня 2012 року [PERSON] була прийнята на роботу, на посаду менеджера з адміністративної діяльності в ТзОВ "Берестовець-Базальт" на повний робочий день з оплатою згідно штатного розпису 2500,00 грн. в місяць. 07 жовтня 2013 року вона подала заяву про звільнення за згодою сторін, дані про звільнення її з роботи відсутні. Заочним рішенням Костопільського районного суду від 19 червня 2014 року стягнуто з ТзОВ "Берестовець-Базальт" на користь [PERSON], заборгованість по заробітній платі в сумі 37500,00 грн., грошову компенсацію за невикористану відпустку за період з 03.07.2013р. по 15.04.2014р. в сумі 4800,00 грн., а всього 42300 грн. Рішення суду набрало законної сили. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, що встановлені судовим рішенням по цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи. Відповідачем порушено вимоги ст.ст.115, 116 КЗпП України щодо своєчасної, не менш двох разів на місяць, виплати заробітної плати, в тому числі оплати за невикористану відпустку за період з 16 квітня 2014 року по 30 вересня 2014 року, своєчасного розрахунку при звільненні. Отже, дії відповідача щодо несвоєчасної виплати заробітної плати суперечать ст.115 КЗпП України, є винними і призвели до порушення законних прав позивача. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, станом на 30 вересня 2014 року по заробітній платі складає 13583,00 грн. Заборгованість за невикористану відпустку за період з 16 квітня 2014 рок по 30 вересня 2014 в сумі 1068,00 грн. Однак, на момент подачі позову до суду, позивачу кошти не сплачені, звільнення відповідача не проведено, оскільки ТзОВ "Берестовець-Базальт" до даного часу ухиляється від виконання обов'язку належної оплати праці, оформлення відповідного наказу про звільнення та видачі трудової книжки . Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для звернення працівника до суду з вимогою про стягнення компенсації за невикористані дні відпустки. Суд рахує, що відповідачем також було допущено порушення ст.47 КЗпП України, а саме власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку, наказ про звільнення і провести з ним розрахунок. Відповідно до ч.4 ст.235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості по заробітній платі і компенсації за невикористану відпустку, оскільки він проведений у відповідності до чинного законодавства, а тому з відповідача підлягає до стягнення 14 651,00 грн. Судом встановлено, що в результаті незаконної затримки видачі наказу про звільнення позивача з роботи за згодою сторін, згідно п.1 ст.36 КЗпП України, та видачі трудової книжки було порушено права позивача у сфері трудових відносин, що призвело до її моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків та потребувало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. А у відповідності до ст.237-2 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. [PERSON] перенесла душевні страждання, оскільки неналежне виконання відповідачем обов'язків по звільненню з роботи, затримка видачі трудової книжки стала причиною неможливості працевлаштуватися, позивач втратила нормальні життєві зв'язки, погіршилось здоров'я, тобто позивач понесла моральну шкоду. З врахуванням характеру порушення законного права на працю з боку адміністрації підприємства, глибини душевних страждань, суд рахує визначений позивачем розмір її грошового відшкодування в сумі 4000 грн. обґрунтованим. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн., оскільки позивач звільнена від сплати збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved