Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним право користування житловим приміщенням. У своєму позові позивач вказав, що з 2007 року він фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом із двоюрідною бабкой - [PERSON] по теперішній час. Зазначена квартира знаходиться у комунальній власності міської громади та складається із однієї кімнати площею 11,30 кв.м, загальною площею 28,60 кв.м. Наймачем вищезазначеної квартири є [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. У своєму позові позивач вказав, що за життя [PERSON] мала намір зареєструвати позивача у вищевказаній квартирі, однак не встигла цього зробити, оскільки померла. З часу вселення та по теперішній час позивач постійно проживає та користується спірною квартирою, як член сім'ї [PERSON], бере участь у витратах, пов'язаних з оплатою комунальних послуг та виконує інші зобов'язання, що випливають із договору найму житлового приміщення. Після смерті [PERSON] позивач продовжує мешкати в спірній квартирі, робить поточний ремонт, сплачує комунальні послуги, в квартирі знаходяться його речі, іншого місця проживання у нього немає. Позивач зазначив, що [PERSON] вселила його в займане нею житлове приміщення, дотримуючи порядок вселення. Позивач вважає, що він набув право користування спірним житловим приміщенням, оскільки він вселився за згодою [PERSON] як член її сім'ї. Позивач просить визнати за ним право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить позов задовольнити і розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку, але своїх причин неявки та заперечень суду не надав. Суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Третя особа у судове засідання не з'явилася, хоча була своєчасно повідомлена про час та місце розгляду справи, але своїх причин неявки та заперечень суду не надала. Дослідивши докази по справу, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Із особового рахунку та довідки з МКП "Основаніє" № 2367 від 17.11.2014 року вбачається, що наймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON] та за даною адресою ніхто не зареєстрований. Із акта № 263 від 17.11.2014 року, складеного комісією МКП "Основаніє", вбачається, що комісією встановлено, що [PERSON] проживає без реєстрації в квартирі [ADDRESS] з 2007 року по теперішній час. Згідно довідки міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції №350/02-04/8-04-37 від 02.02.15р. [PERSON] померла [INFO]. Згідно зі ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обов'язки, пов'язані з договором найму. Згідно зі ст.65 ЖК України наймач вправі у встановленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно ч.2 ст.824 ЦК України у разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах. У судовому засіданні було встановлено, що в спірній квартирі фактично проживає позивач [PERSON] Судом встановлено, що ні з боку [PERSON], ні з боку територіальної громади претензій до [PERSON] не пред'являлись з приводу незаконного вселення та мешкання в спірній квартирі. Тобто, [PERSON] вселився у спірне жиле приміщення з дотриманням порядку вселення. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника), або ж відмови їй у цьому. Судом встановлено за обставинами справи, що позивач [PERSON] набув право користування жилим приміщенням у вищевказаній спірній квартирі. Таким чином, позов [PERSON] повністю знайшов своє обґрунтування у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved