Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

12.07.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль» , укладено кредитний договір № 014/2325/82/880 про надання кредиту у вигляді невідновлюваної кредитної лінії лімітом 43000,00 доларів США зі сплатою 13,5 % річних з кінцевим терміном повернення по 11.07.2017 року. Банк свої зобовязання за договором виконав надавши кошти відповідачі, останій же не виконав звяті на себе договірні зобовязання, не здійснюав щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. Станом на 13.05.2020 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить - 98953 дол. США 90 центів, в тому числі заборгованість по кредиту - 38151 дол. США, та заборгованість по відсотках - 60802 дол. США 90 центів. Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість по договору не погашає Банк звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача лише заборгованість за тілом кредиту в розмірі 17 558 доларів США 17 центів за період з 15.07.2013 року по 11.07.2017 року та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, проте попередньо до суду подав заяву про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності. заслухавши представника позивача, вичивши письмові докази, суд приходить до висновків, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою,порукою,гарантією,заставою,притриманням, завдатком. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання(неналежного виконання). В судовому засіданні встановлено, що 12.07.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», укладено кредитний договір № 014/2325/82/880 про надання кредиту у вигляді невідновлюваної кредитної лінії лімітом 43000,00 доларів США зі сплатою 13,5 % річних з кінцевим терміном повернення по 11.07.2017 року. Станом на 13.05.2020 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить - 98953 дол. США 90 центів, в тому числі заборгованість по кредиту - 38151 дол. США, та заборгованість по відсотках - 60802 дол. США 90 центів. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору відповідач [PERSON] (позичальник) зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів щомісяця до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п.1.3. цього Договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 11.07.2017 року. Однак, [PERSON] отримавши кредитні кошти, не виконує зобов`язань згідно погодженого між сторонами графіку по їх поверненню, що стало наслідком виникнення у відповідача перед позивачем кредитної заборгованості, яку останній просить стягнути лише в частині боргу по тілу кредиту за період з 15.07.2013 по 11.07.2017 в сумі 17 558 доларів США 17 центів. Відповідачем по справі [PERSON] до суду подано заяву про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності посилаючись на те, що на день пред`явлення позивачем позову до суду пройшло більше ніж три роки з часу коли позивач дізнався, що його право порушено. Однак, такі твердження відповідача є необгрунтованим та помилковими з огляду на таке. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Так, відповідно до п. 5.5. кредитного договору передбачено, що кошти мають бути повернуті протягом 30 календарних днів з моменту надіслання кредитором на адресу позичальника відповідного листа - повідомлення. Такий лист - повідомлення (вимогу) кредитором було надіслано позичальнику рекомендованим листом 21.05.2020 року, про що свідчить відповідна квитанція АТ "Укрпошта". Після того, як позичальником [PERSON] не було виконано вимоги кредитора про повернення кредитних коштів кредитору стало відомо про факт порушення його цивільного права про захист якого він звернувся з позовом до суду 16.07.2020 року. Отже, викладене дає підстави для висновків, що позивач по справі звернувся з вказаним позовом до суду в межах строків позовної давності. Крім того, кінцевого датою повернення кредитних коштів було саме 11.07.2017 року, після спливу цієї дати, коли позичальноком не було повернуто суми боргу по кредиту, позивачу стало відомо, що його право порушено і тоді позивач 21.05.2020 року звернувся з письмовою вимогою до позичальника [PERSON] про повернення кредитних коштів, яку було надіслано на адресу позичальника рекомендованим листом про що свідчить відповідна квитанція АТ "Укрпошта", наявна в матеріалах справи, та після того, як позичальником [PERSON] не було виконано вимоги кредитора про повернення кредитних коштів останній 18.06.2020 року звернувся з позовом до суду про захист свого цивільного права, який подав до суду поштовим відправленням про що свідчить відповідний штемпель АТ "Укрпошта" на конверті, що наявний в матеріалах справи. Викладене підтверджує те, що позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права в межах строків позовної давності, які не пропустив. Тому, на підставі ст.ст. 524,530,610,256, 257,1054 ЦК України та

Outcome: approved