Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

У травні 2016 року ТОВ "АЛЛЕС-ГУТ" звернулось до суду із позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору поворотної фінансової допомоги від 07.08.2015 року та договір, укладений [PERSON] та ФОП [PERSON] недійсними, стягнути з [PERSON] грошові кошти у сумі 77 500 грн. 00 коп. , витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу. Обґрунтовуючи позов, позивач зазначав, що відповідно до виписки по особовим рахункам з 01.01.2014 року по 04.12.2015 року, [PERSON], перебуваючи на посаді директора ТОВ "АЛЛЕС-ГУТ", 07.08.2015 року здійснив собі поворотну фінансову допомогу у сумі 63 500 грн. на підставі договору укладеного з АТ "Банк "Національні Інвестиції". Вказана поворотна фінансова допомога в цивільному законодавстві відповідає договору позики. Також, з вказаної виписки позивачем встановлено, що відповідач здійснив перерахування коштів підприємства за трьома рахунками-фактури на користь СПД [PERSON] на загальну суму 14 000 грн. Письмових договорів подібного змісту під час підписання між [PERSON], діючим директором ТОВ "АЛЛЕС-ГУТ", та [PERSON] акту прийому-передачі документів Товариства надано не було, тому на думку позивача, є підстави вважати, що вказані договори або не укладались, або були укладені з порушенням вимог щодо письмової форми договорів. Ухвалою суду від 12.09.2016 року провадження у справі за позовом ТОВ «АЛЛЕС-ГУТ» до [PERSON] про визнання договорів недійсними, стягнення коштів в частині позовних вимог позивача щодо визнання договору з ФОП [PERSON] недійсним та стягнення 14 000 грн. закрито. Представник позивача у судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. На запитання суду пояснив, що копії договору про поворотну фінансову допомогу від 07.08.2015 надати не може, так як у позивача його не має. Разом з тим, представник позивача обгрунтовуючи суму боргу посилався на виписки, долучені до позовної заяви. Клопотань про витребування доказів не заявляв. Представник відповідача у судове засідання з`явився, позовних вимог не визнав у повному обсязі, просив суд відмовити у задоволенні позову, про що надав суду письмові заперечення проти позову. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до виписки по особовим рахункам з 01.01.2014 року по 04.12.2015 року, [PERSON], перебуваючи на посаді директора ТОВ "АЛЛЕС-ГУТ", 07.08.2015 року здійснив собі поворотну фінансову допомогу у сумі 63 500 грн. на підставі договору укладеного з АТ "Банк "Національні Інвестиції". Поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою для повернення. Підстави для визнання договорів недійсними встановлені, перед усім, Цивільним кодексом України. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 статті 203цього Кодексу. Згідно зі ст. 203 ЦК України, загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину є: 1. зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2. особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3. волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4. правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5. правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6. правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. У відповідності до статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Пунктом 7 Постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року передбачено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. За змістом статті 216 ЦК та виходячи із загальних засад цивільного законодавства суд може застосувати з власної ініціативи реституцію як наслідок недійсності оспорюваного правочину. Інші наслідки недійсності оспорюваного правочину (відшкодування збитків, моральної шкоди тощо) суд застосовує відповідно до статті 11 ЦПК. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Позивач, в обґрунтування необхідності визнання договору поворотної фінансової допомоги від 07.08.2016 року недійсним, посилається на п. 14.3.1. ст. 14 статуту ТОВ «АЛЛЕС-ГУТ», яка встановлює необхідність отримання рішення загальних товариства у випадку розпорядження директором активами ТОВ «АЛЛАС-ГУТ» на суму, що перевищує 10 000,00 гривень. При системному тлумаченні норм законодавства щодо обмежень повноважень керівника товариства з обмеженою відповідальністю, слід зазначити, що законодавчі обмеження стосуються укладення угод щодо саме розпорядженням активами товариства. Право розпоряджатися - це здійснюване власником або делеговане ним іншим економічним суб'єктам право прийняття планових і управлінських рішень з приводу функціонування і реалізації об'єкта власності. Тобто, має бути кінцеве та безповоротне відчуження певного активу товариства. Разом з тим, відповідачем була укладена угода поворотної фінансової допомоги, що означає, що актив товариства буде повернуто товариству, а отже перевищення меж повноважень в даному випадку немає. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов'язок по доведенню обставин справи покладено на кожну із сторін, суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання договору поворотної фінансової допомоги недійсним, оскільки позивачем у справі не доведено порушення у момент укладення договору вимог частин 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України, не надано до суду належним чином завіреної копії вказаного договору, яка в даному випадку є обов'язковою для дослідження в судовому засіданні, оскільки можливо договір є погодженим Загальними зборами шляхом здійснення відповідного запису, можливо термін повернення фінансової допомоги вже настав, і в такому випадку не має місце такий спосіб захисту як визнання договору недійсним, а має місце лише прострочення боржника. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на відхилення позовних вимог судові витрати стягненню з відповідача не підлягають в повному обсязі. Зважаючи на вищевикладене та

Outcome: dismissed