Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Капустянський граніт про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що він працював в ПАТ "Капустянський граніт" на посаді охоронника. 12 березня 2015 року позивача було звільнено з посади за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України. Позивач зазначає, що в день звільнення відповідачем не було проведено з ним розрахунок, у зв'язку з чим, йому не було виплачено заробітну плату за фактично відпрацьований час в сумі 11616 грн. В зв'язку з даними обставинами, позивач звернувся до Новоукраїнського районного суду з заявою про видачу судового наказу. 29 квітня 2015 року Новоукраїнським районним судом було видано судовий наказ №396/991/15-ц про стягнення з ПАТ "Капустянський граніт" заборгованості по заробітній платі в сумі 11616 грн. 13 коп., який було передано на виконання до ВДВС Новоукраїнського РУЮ. 19 травня 2016 року судовий наказ №396/991/15-ц від 29 квітня 2015 року було виконано в повному обсязі. При звільнені з роботи, відповідач проігнорував вимоги чинного законодавства щодо проведення повного розрахунку з вивільнюваним працівником, в наслідок чого роботодавець має сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку з 12 березня 2015 року по19 травня 2016 року, що складає складає 297 робочих днів. Розмір середньоденної заробітної плати становить 91,93 грн. Таким чином, в зв'язку із зазначеним, позивач, вважаючи свої права порушеними просить суд, стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 27303,21 грн. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судової повістки, яка містяться в матеріалах справи. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював в ПАТ Капустянський граніт на посаді охоронника та 12 березня 2015 року позивача було звільнено з посади за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України (Наказ №22к від 12.03.2015 р.), що підтверджується довідкою ПАТ Капустянський граніт від 29.04.2016 року за № 132 та даними в трудовій книжці позивача. 29 квітня 2015 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області було видано судовий наказ №396/991/15-ц про стягнення з ПАТ "Капустянський граніт" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 11616 грн. 13 коп., який було передано на виконання до відділу Державноїх виконавчої служби Новоукраїнського районного управління юстиції. 19 травня 2016 року судовий наказ №396/991/15-ц від 29 квітня 2015 року було виконано в повному обсязі, про що свідчить постанова про закриття виконавчого провадження ВП №47759480 від 19.05.2016 року. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Постановою Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці пунктом 20 передбачено, що, встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Середній заробіток працівника визначається, відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100(далі -Порядок). З урахуванням цих норм, середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата. Відповідно до п. 5 розд. ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Факт того, що позивач не виконував трудові обов'язки 12.03.2015 року, а лише був ознайомлений з наказом про звільнення та отримав трудову книжку, не звільняє відповідача від відповідальності за не проведення з позивачем остаточного розрахунку так, як у зв'язку з виданням наказу про звільнення трудові обов'язки позивача припинилися а так, як в цей день він перебував на підприємстві у зв'язку із звільненням відповідач зобов'язаний був з ним провести остаточний розрахунок. Наведене дає підстави для висновку, що між позивачем та відповідачем спору про розмір сум, які підлягали виплаті [PERSON] у день звільнення не було. Так, у відповідності до встановлених правил та вимог, відповідач має сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку з 12 березня 2015 року по 19 травня 2016 року - як зазначено в позовних вимогах. Відповідно до довідки, виданої ПАТ "Капустянський граніт" від 29.04.2016 року за № 132, розмір середньоденної заробітної плати позивача становив 91 грн. 93 коп. Встановлено, що затримання виплати належних позивачу при звільнені сум складає 297 робочих днів (березень 2015р. - 14 робочих днів; квітень 2015р. - 21 робочих днів; травень 2015р. - 18 робочих днів; червень 2015р. - 20 робочих днів; липень 2015р. - 23 робочих днів; серпень 2015р. - 20 робочих днів; вересень 2015р. - 22 робочих днів; жовтень 2015р. - 22 робочих днів; листопад 2015р. - 21 робочих днів; грудень 2015р. - 23 робочих днів; січень 2016р. - 19 робочих днів; лютий 2016р. - 21 робочих днів; березень 2016р. - 22 робочих днів; квітень 2016р. - 21 робочих днів; травень 2016р. - 10 робочих днів) х на розмір середньоденної заробітної плати 91,93 = 27303,21 грн, тобто, загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1378,00 грн. на користь держави, від сплати якого позивач звільнений. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved