Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

позивачі звернулися до суду з даним позовом в якому вказали, що 07.03.2008 року між ними та товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» було укладено Іпотечний договір № 153/ZKin-08, посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Маркеловою І.М. за реєстровим № 955 (далі - основний договір іпотеки). Вказаним договором забезпечувалося зобов`язання приватної торгово-виробничої фірми «Деснянська» за кредитним договором 153/К-08 від 07.03.2008 року (далі - кредитний договір), укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», шляхом передачі в іпотеку, належного їм (позивачам) нерухомого майна - ковальсько-заготівельного цеху № 5 (що складає 39/1000 комплексу), розташованого за адресою: [ADDRESS] (спірне майно, предмет іпотеки). 30.06.2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір про передачу Активів та кредитних зобов`язань, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. за реєстровим № 2258 (далі - договір відступлення прав № 1). За цим договором новим кредитором перед приватною торгово-виробничою фірмою «Деснянська» та Іпотекодержателем перед позивачами стає публічне акціонерне товариство «Дельта Банк». В подальшому жодних повідомлень про відступлення прав за Основним договором іпотеки та Кредитним договором позивачі не отримували. Коломийським міськрайонним судом здійснюється розгляд справи №346/949/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвент» до них, [PERSON] та [PERSON] , третя особа: приватна торгово-виробнича фірма «Деснянська», про звернення стягнення на предмет іпотеки. Із початком провадження у вказаній справі, позивачем виступало акціонерне товариство «Дельта Банк», яке, відступило своє право вимоги за Основним договором іпотеки та Кредитним договором на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ІНВЕНТ», про що позивачі не отримали жодних повідомлень та дізналися вже у ході розгляду вказаної справи. З метою досудового врегулювання спору між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвент» та [PERSON] була досягнута домовленість про викуп прав вимоги за Основним іпотечним договором та Кредитним договором. На виконання даної домовленості між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвент» та товариством з обмеженою відповідальністю «Прикарпаття вітал-авто», в особі директора [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги № 023/18-0 від 16.07.2018 року (далі - Договір відступлення прав № 2), який передбачав домовленість сторін про викуп майнових прав за Кредитним договором за ціною у розмірі 1 800 000,00 грн. та подальше відступлення прав за основним іпотечним договором. Вказану суму грошових коштів ТзОВ «Прикарпаття вітал-авто» зобов`язувалося сплатити у строк до 20.07.2018 року, включно. Станом на дату укладення сторонами Договору про відступлення прав № 2, розмір заборгованості складав: 2 903 304,24 грн. За вказаним договором ТзОВ «Прикарпаття вітал-авто» розпочало виконання взятих на себе зобов`язань та сплатило ТОВ «ФінансоваКомпанія «Інвент» частину грошових коштів в сумі 300 000,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними документами: 1) платіжним дорученням № 1 від 17.07.2018 року; 2) платіжним дорученням № 2 від 18.07.2018 року. Для перерахунку решти грошових коштів за Договором про відступлення прав № 2 ТзОВ «Прикарпаття вітал-авто», в особі директора [PERSON] , проводило переговори із відповідачами про продовження строку дії Договору про відступлення прав № 2, оскільки за такий короткий проміжок часу (з 16.07.2018 року по 20.07.2018 року) сплатити ціну у розмірі 1 800 000,00 грн., виявилося неможливим через значні проміжки зарахування коштів у міжбанківській системі та малу кількість робочих банківських днів. Однак, дані переговори не дали жодного результату, «Відповідач 3» відмовився продовжувати дію Договору про відступлення прав № 2. Так, отримавши частину грошових коштів в сумі 300 000,00 грн., ТОВ «Фінансова Компанія «Інвент» здійснила відступлення прав вимоги за Основним договором іпотеки та Кредитним договором на користь ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 025/18-0 від 16.08.2018 року (далі - Договір про відступлення прав № 3). Позивачі довідалися про укладення Договору про відступлення прав № 3 лише в лютому 2019 року. Так,19.12.2018 року приватною торгово-виробничою фірмою «Деснянська» було отримано вимогу (вих. № 016.18 від 17.12.2018 р.) про усунення порушень умов Кредитного договору на відкриття відновлювальної кредитної лінії № 153/К-08 від 07.03.2018 року, шляхом сплати повної суми заборгованості за Кредитним договором (далі - вимога про усунення порушень). Така вимога базується на ст. 35 Закону України «Про іпотеку». На підставі вказаної вимоги про усунення порушень ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» вчинив дії, спрямовані на прийняття предмета іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобов`язання відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», шляхом подання заяви № 32304218 від 22.01.2019 року про реєстрацію права власності на предмет іпотеки до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногіна В.В. Скориставшись своїм правом на подання заяв власників об`єктів нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій, відповідно до ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,позивачі тимчасово призупинили незаконні дії відповідача щодо спірного предмета іпотеки, подавши відповідні заяви за № 32329105 від 24.01.2018 року та за № 32366931 від 25.01.2018 року відповідно. 04.02.2019 року позивачі звернулися до Коломийського міськрайонного суду Івано- Франківської області (справа № 346/949/18) із заявою про забезпечення позову, в якій просили заборонити ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі», ТзОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕНТ» вчиняти дії спрямовані на прийняття предмета іпотеки у власність та накласти арешт, до вирішення справи, на предмет іпотеки (ковальсько-заготівельний цех № 5, що складає 39/1000 комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS] ) для забезпечення збереження його у власності позивачів. 06.02.2018 року Коломийським міськрайонним судом було винесено ухвалу про забезпечення позову, якою було накладено арешт на ковальсько-заготівельний цех (39/1000 комплексу), загальною площею 1464, 2 кв. м. в [ADDRESS] ; заборонено ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі», ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕНТ» вчиняти дії спрямовані на прийняття предмета іпотеки у власність. 08.02.2019 року ухвала про забезпечення позову була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Однак, незважаючи на наявність даної ухвали, відповідач 08.02.2019 року відновив розгляд заяви про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень та здійснив перереєстрацію предмета іпотеки на користь ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі», що є прямим порушенням вказаної ухвали. Такі дії відповідача вони вважають незаконними, а прийняті ним рішення такими, що підлягають скасуванню з наступних підстав. Зазначають, що ведення Державного реєстру прав забезпечує документальне відтворення процедури державної реєстрації прав, Державний реєстр прав містить документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії. Оскільки державна реєстрація проводиться на підставі документів та інформації, що міститься не лише у Державному реєстрі прав, а й інших єдиних та державних реєстрах, зокрема, Державному земельному кадастрі, Єдиному реєстрі документів, ЄДРСР, які є частиною реєстраційної справи, державний реєстратор зобов`язаний був перевірити наявність ухвали про заборону вчинення реєстраційних дій щодо предмета іпотеки. Той факт, що встановлені ухвалою суду обмеження (накладення арешту на майно боржника) не було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», сам по собі не може слугувати підставою для висновку про відсутність такого обмеження та про існування у права вільно розпоряджатись нерухомим майном, якщо про встановлену судом заборону відчужувати майно відповідачу було відомо. Посилаючись на ч. 3 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вказують, що зважаючи на той факт, що ухвала про забезпечення позову була оприлюднена у ЄДРСР 08.02.2019 року, саме у той день, коли відповідачем здійснювалися дії щодо поновлення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень № 32304218 від 22.01.2019 року та перереєстрація предмета іпотеки на користь ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі», він не міг не знати про наявні обмеження та арешт. Крім того, коли позивачу [PERSON] стало відомо про реєстрацію заяви № 32304218 від 22.01.2019 року, він зустрівся з відповідачем та повідомив останньому про наявний спір щодо предмета іпотеки та, що позивачами будуть подані відповідні заяви власників про заборону вчинення реєстраційних дій та в подальшому буде подана заява про забезпечення позову з метою накладення арешту на предмет іпотеки. За результатом розгляду заяви про реєстрацію прав № 32304218 від 22.01.2019 року, уже після постановлення судом ухвали про забезпечення позову від 06.02.2019 року, відповідачем було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 45432849 від 08.02.2019 року, яке стало підставою внесення запису про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 155586269 від 08.02.2019 року. У зв`язку із об`єктивними причинами (відсутність забезпечення інформаційної взаємодії між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень) позивачі , отримавши ухвалу суду про забезпечення позову від 06.02.2019 року, звернулися в Коломийський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, яким на підставі ухвали про забезпечення позову було винесено постанову про арешт майна боржника № 58339230 від 11.02.2019 року та накладено арешт на предмет іпотеки у спеціальному розділі Державного реєстру прав. Дані дії державного виконавця проведені згідно п. 5 ч. З ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», де визначено, що державний реєстратор відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав. Вказують що з положень ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» випливає, що обов`язковим етапом проведення державної реєстрації прав є прийняття відповідного рішення про державну реєстрацію прав, яка і є підставою внесення запису про право власності, що також підтверджується даними Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 155586269 від 08.02.2019 року, де зазначено, що підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 45432849 від 08.02.2019 року. Таким чином, згідно положень діючого законодавства реєстрації однієї лише заяви про право власності не достатньо для того, щоб процес реєстрації прав вважався завершеним. Державну реєстрацію права власності на підставі заяви про реєстрацію прав № 32304218 від 22.01.2019 року було поновлено відповідачем 08.02.2019 року, чим було порушено вказану вище ухвалу суду від 06.02.2019 року. За результатом розгляду заяви про реєстрацію прав № 32304218 від 22.01.2019 року, уже після постановлення судом ухвали про забезпечення позову від 06.02.2019 року, відповідачем було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 45432849 від 08.02.2019 року. Даний факт є порушенням приписів ухвали про забезпечення позову, а саме заборони ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» вчиняти дії спрямовані на прийняття предмета іпотеки у власність. Частина 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визначає, що проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна. Про зупинення реєстраційних дій на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна. У разі наявності зареєстрованих заяв на проведення реєстраційних дій державний реєстратор, який здійснює розгляд таких заяв, невідкладно повідомляє про зупинення реєстраційних дій відповідних заявників. З цих підстав позивачі, вважають незаконними дії відповідача по прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 45432849 від 08.02.2019 року після постановлення судом ухвали про забезпечення позову від 06.02.2019 року у справі №346/949/18. Крім того, зазначають, що відповідно до п. 4.4 Основного договору Іпотеки, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет Іпотеки, одним із наступних способів: п. 4.4.1 - шляхом прийняття Іпотекодержателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання Основного зобов`язання відповідно до ст. 37 Закону України «Про Іпотеку». Іпотекодержатель набуває нерухомість - предмет іпотеки за цим договором у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки нерухомості - предмету іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, обраним Іпотекодержателем після виконання всіх дій. До заяви про державну реєстрацію права № 32304218 від 22.01.2019 року відповідачем не витребувано, а ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» не подано акту оцінки нерухомості. Так, згідно вимоги № 016.18 від 17.12.2018 р. про усунення порушень умов Кредитного договору на відкриття відновлювальної кредитної лінії № 153/К-08 від 07.03.2018 року, сума заборгованості становила 2 903 304,24 грн. Згідно незалежного звіту оцінювача [PERSON] від 19.02.2019року, вартість майна - ковальсько-заготівельний цех № 5 складає : 7 278 538,00 грн. Посилаючись на ч. 5 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» зазначають, що законодавець визначив, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Вказані вимоги є імперативними і не виконуються на розсуд стягувача. Однак, ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» не реєструвались відомості в реєстрі речових прав про звернення на предмет іпотеки, на що відповідач не звернув уваги при вчиненні такої реєстрації. Тобто ухилення від надіслання боржнику оформленого відповідно до вимог ст. 35 Закону України "Про іпотеку" повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження вважаються порушеннями, які унеможливлюють звернення стягнення на предмет застави шляхом реєстрації права власності. Також позивачі вказують, що відповідачем, крім перереєстрації права власності на ковальсько-заготівельний цех № 5 (що складає 39/1000 комплексу) за адресою: [ADDRESS] , здійснено перереєстрацію права оренди земельної ділянки, на якій знаходиться даний об`єкт нерухомого майна. Такі дії відповідача вони вважають незаконними з наступних підстав. З правових норм, зазначених в ч. 1 ст. 93 та ч. ст. 116 ЗК України , ч. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 81 2 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, випливає, що належним підтвердженням набуття права оренди земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності є наявність відповідного рішення органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у користування та укладення відповідного договору оренди земельної ділянки. Здійснюючи державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, на якій розміщено предмет іпотеки, відповідач належним чином не встановив наявності у ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» права оренди земельної ділянки, чим порушив вказані вище норми законодавства. Дані факти також підтверджуються Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 156046746 від 13.02.2019 року, виданої Коломийською районною державною адміністрацією за заявою позивача [PERSON] . Згідно вказаної Інформаційної довідки державним реєстратором Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногіним В.В. проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,4020 га, кадастровий номер 2610600000:11:008:0025 за Коломийською міською радою на підставі відомостей з ДЗК, серія та номер 7761772, виданих 08.02.2019 року Державним земельним кадастром та проведено державну реєстрацію права оренди вказаної земельної ділянки на підставі тих же відомостей з ДЗК, серія та номер 7761772, виданих 08.02.2019 року Державним земельним кадастром та Витягу з ДРРП № 155586269 від 08.02.2019 року. Дані записи про реєстрацію права власності та реєстрацію права оренди були внесені до реєстру на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 45445233 від 08.02.2019 року. Звертають також додаткову увагу суду на те, що вказане рішення було прийнято відповідачем у позаробочий час о 19:46:24 год., що також може свідчити про наявність особистого інтересу у вчиненні таких дій та змову між ним і ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі». Крім того, згідно абз. 2 п. 1.2 Основного договору іпотеки, предмет іпотеки (ковальсько - заготівельний цех № 5 (що складає 39/1000 комплексу) за адресою: [ADDRESS] ) розташований на земельній ділянці площею 0,13725 га. ,тобто аж ніяк не на земельній ділянці площею 0,4020 га, право оренди на яку було безпідставно перереєстровано від позивача [PERSON] на користь ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі», що також свідчить про умисне захоплення частини земельної ділянки, яка не входила до опису предмета іпотеки та на яку не може претендувати Іпотекодержатель згідно умов Основного договору іпотеки. Згідно положень ч. 6 ст. 120 ЗК України істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (в даному випадку таким договором виступає оспорюваний позивачами Основний договір іпотеки) є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації. Положення основного договору іпотеки, із положеннями якого відповідач був ознайомлений та на підставі якого відповідачем неправомірно перереєстровано право власності на предмет іпотеки не містять відомостей про кадастровий номер земельної ділянки, на якій він знаходиться. З цього випливає,що відповідач, не маючи відомостей про кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований предмет іпотеки, отримав ці відомості та прийняв рішення про перереєстрацію права оренди на передану в користування позивача [PERSON] земельну ділянку із значно більшою площею ніж та, що зазначена в Основному договорі іпотеки. З цих підстав позивачі, вважають незаконними дії відповідача по прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 45445233 від 08.02.2019 року. Враховуючи положення п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» про те, що право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки є речовим правом, похідним від права власності, то дії відповідача щодо прийняття вказаного вище рішення та реєстрації права оренди на земельну ділянку, надану в користування позивачу [PERSON] , аналогічно порушують положення ухвали про забезпечення позову від 06.02.2019 року у справі № 346/949/18. Також позивачі звертають увагу суду на те, що вчинення ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі», дій спрямованих на прийняття у власність предмета іпотеки та звернення до відповідача з метою перереєстрації права власності на предмет іпотеки та права оренди на земельну ділянку є неправомірними з наступних підстав. Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області розглядається справа № 346/949/18, розпочата за позовом ТзОВ «Фінансова Компанія «Інвент» до [PERSON] та [PERSON] , третя особа: приватна торгово-виробнича фірма «Деснянська», про звернення стягнення на предмет іпотеки. Оскільки ТОВ «Фінансова Компанія «Інвент» здійснила відступлення прав вимоги за Основним договором іпотеки та Кредитним договором на користь ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 025/18-0 від 16.08.2018 року (Договір про відступлення прав № 3), то до ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі», окрім прав вимоги за Основним договором іпотеки та Кредитним договором також перейшли і процесуальні права позивача у справі № 346/949/18. Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Враховуючи викладене, позивачі вважають, що ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі» не мало права вчиняти дії щодо прийняття у власність предмета іпотеки в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» до моменту вирішення справи № 346/949/18, оскільки для них обов`язковим був вступ у судовий процес на стороні позивача та продовження дій по стягненні предмета іпотеки у судовому порядку. Такі дії призвели до вказаних вище порушень законодавства, незаконних дій відповідача та позбавили їх права на захист свої законних прав та інтересів. Просять суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 45432849 від 08.02.2019 року, державного реєстратора Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногіна В.В; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 45445233 від 08.02.2019 року, державного реєстратора Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногіна В.В, в частині реєстрації іншого речового права (право оренди земельної ділянки, кадастровий номер 2610600000:11:008:0025 ); зобов`язати державного реєстратора за місцем знаходження предмету іпотеки внести записи до Державного реєстру прав про: скасування державної реєстрації права власності № 30206428, скасування запису про відкриття Розділу з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1761009626106 та скасування державної реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки) № 30217245 у Розділ із реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1761505426106. В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав. Відповідач - державний реєстратор Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногін Володимир Володимирович, в судове засідання не з`явився без поважної причини, про день,час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, однак надав письмові пояснення, в яких вказав, що ним було прийнято рішення про перереєстрацію спірного майна 8 лютого 2019 року. Про ухвалу Коломийського міськрайонного суду про заборону здійснювати будь-які дії з спірним майном, на час здійснення перереєстрації він не знав, вважає, що оцінка майна відповідає Постанові КМ України від 25.12.2015 року №1127. Просить в позовних вимогах позивачам відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився без поважної причини, про день,час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. Представник третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурс Трейд Ейдженсі» в судовому засіданні позовні вимоги заперечив в повному обсязі , вказав, що електронна копія ухвали суду від 6 лютого 2019 року була надіслана судом до реєстру 6 лютого 2019 року,а зареєстрована в реєстрі 7 лютого 2019 року, оприлюднена 8 лютого 2019 року, тобто відповідач реєстратор Ногін В.В. здійснював свої дії, коли ухвали суду про накладення арешту в ЄДРС не було. Крім цього, вказує на те, що заміна кредитора в зобов`язанні регулюється ст.516 ЦК України. Просить відмовити в позовних вимогах. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 07.03.2008 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Маркеловою І.М. за реєстровим № 955 було посвідчено Іпотечний договір № 153/ZKin-08, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (іпотекодержателем) та [PERSON] і [PERSON] (іпотекодавцями), відповідно до умов якого іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії № 153/К-08 від 07.03.2008 року (кредитний договір), укладеним між іпотекодержателем і приватною торгово-виробничою фірмою «Деснянська» (позичальник), за умовами якого останній був зобов`язаний іпотекодержателю по 06.03.2015 року включно, в порядку, строки та на умовах, встановлених кредитним договором, повернути кредит у розмірі 1 600 000,00 грн. сплатити проценти за користування ним у розмірі 19 % річних, комісії та штрафні санкції у розмірі і випадках, передбачених кредитним договором («основне зобов`язання»). Предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно: ковальсько-заготівельний цех № 5 (що складає 39/1000 комплексу) розташованого за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці комерційного використання площею 0,13725 га, що належить іпотекодавцям (позивачам) на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування ковальсько-заготівельного цеху № 5 від 29.01.2008 року №288 (а.с. 26-28, 30-33). Договором про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, ( посвідченого нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Маркеловою І.М. 07.03.2008 року за реєстровим № 955), який посвідчено 27.08.2008 року Маркеловою І.М. за № 4080, було внесено зміни до зазначеного договору в частині суми повернення кредиту - у розмірі 1 700 000,00 грн. а також сторони оцінюють предмет іпотеки у 2 565 200, 00 грн. (а.с. 29). Відповідно до копії рішення двадцять дев`ятої сесії п`ятого скликання Коломийської міської ради від 18.06.2008 року № 1266-29/2008 надано дозвіл на виготовлення технічної документації на укладання договору оренди земельної ділянки терміном оренди на 50 років [PERSON] на використання земельної ділянки загальною площею 4019,9 кв. м. по [ADDRESS] для комерційного використання з оплатою орендної плати в розмірі згідно Положення «Про ставки, порядок визначення та сплати орендної плати за землі комунальної власності територіальної громади м. Коломиї (договір дарування ковальсько-заготівельного цеху № 5 від 29.01.2008 року №288 (а.с. 38). 06.10.2008 року між Коломийською міською радою та [PERSON] на підставі вищевказаного рішення від 18.06.2008 року № 1266-29/2008 було укладено договір оренди землі терміном на 50 років щодо оренди земельної ділянки для комерційного використання, загальною площею 4019,9 кв. м., яка знаходиться в [ADDRESS] , що стверджується копіями договору оренди та акту передачі земельної ділянки, яка передається в оренду від 06.10.2008 року (а.с. 34-36). Згідно з копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2604281152019 від 04.01.2019 року у Державному земельному кадастрі містяться відомості про земельну ділянку площею 0,4020 га для комерційного використання, кадастровий номер: 2610600000:11:008:0025,, право власності на яку належить Коломийській міській раді, орендарем якої є [PERSON] на підставі Державного акту від 21.10.2008 року, договір оренди № 040829700188 (а.с. 40-41). Згідно звіту про оцінку майна: ковальсько-заготівельного цеху № 5 (що складає 39/1000 комплексу), загальною площею 1464,20 кв. м., що розташований в [ADDRESS] , вартість вказаного майна становить 7 278 538 грн. (а.с. 43-45). 23.01.2019 року позивач [PERSON] (а.с.23), а 23.01.2019 року (а.с.25) позивачка [PERSON] звернулися до начальника управління надання адміністративних послуг М.Андрусяка з письмовими заявами, в яких просили накласти заборону на вчинення реєстраційних дій щодо належного їм об`єкта нерухомого майна - вищевказаного ковальсько-заготівельного цеху №5, у зв`язку з чим 24.01.2019 року та 25.01.2019 року сформовано друковану форму заяви власників про заборону вчинення реєстраційних дій (а.с. 24). Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.02.2019 року в справі № 346/949/18 заяву [PERSON] та [PERSON] про забезпечення позову було задоволено, було накладено арешт на ковальсько-заготівельний цех (39/1000 комплексу), загальною площею 1464, 2 кв. м. в [ADDRESS] ; заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Ресурс Трейд Ейдженсі», Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕНТ» вчиняти дії спрямовані на прийняття предмета іпотеки у власність (а.с. 15-17). На час виникнення спірних відносин між сторонами ухвала була діючою, набрала законної сили, про що свідчить єдиний державний реєстр судових рішень. (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/81550606# ). Відповідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Даними копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 155586269 від 08.02.2019 року, підтверджується, що державним реєстратором Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногіним В.В. до вказаного реєстру було внесено інформацію щодо власника об`єкту нерухомого майна (ковальсько-заготівельний цех № 5 загальною площею 1464, 2 кв. м. в [ADDRESS] - ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі»; підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 45432849 від 08.02.2019 року; як підставу виникнення права власності вказано: договір відступлення права вимоги № 788, виданий 22.06.2018 року, видавник: ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ІНВЕНТ»; договір відступлення права вимоги № 932, виданий 16.08.2018 року, видавник ТОВ «ФК «ІНВЕНТ» та ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі»; іпотечний договір № 153/ZKin-08, виданий 07.03.2008 року, видавник ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] ; копія письмових вимог про усунення порушень, надісланої іпотеко держателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, серія та номер: 015,18, 016,18, 017, 18, виданий 17.12.2018 року, видавник ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі»; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30- денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, письмової вимоги іпотеко держателя, серія та номер: 1/18,2/18, 3/18, виданий 21.12.2018 року, видавник ФОП [PERSON] (а.с. 20). 11.02.2019 року головним державним виконавцем Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Микицеєм В.Д. при примусовому виконанні ухвали в справі № 346/949/18, виданої 06.02.2019 року Коломийським міськрайонним судом, було винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] , (стягувач [PERSON] ), згідно з якою накладено арешт на майно, що належить боржнику, а саме на ковальський заготівельний цех (39/1000 комплексу), загальною площею 1464,2 кв.м. (а.с. 18). Вказана постанова як підстава виникнення обтяження була внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що стверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 155740202 від 11.02.2019 року (а.с. 19). Копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 156046746 від 13.02.2019 року, виданої Коломийською районною державною адміністрацією за заявою позивача [PERSON] підтверджується, що державним реєстратором Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногіним В.В. було проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,4020 га, кадастровий номер 2610600000:11:008:0025 за Коломийською міською радою на підставі відомостей з ДЗК, серія та номер 7761772, виданих 08.02.2019 року Державним земельним кадастром та проведено державну реєстрацію права оренди вказаної земельної ділянки на підставі відомостей з ДЗК, серія та номер 7761772, виданих 08.02.2019 року Державним земельним кадастром та Витягу з ДРРП № 155586269 від 08.02.2019 року. Дані записи про реєстрацію права власності та реєстрацію права оренди внесені до реєстру на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 45445233 від 08.02.2019 року; вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки, орендодавець: Коломийська міська рада, орендар: «Ресурс Трейд Ейдженсі» (а.с. 21). Відповідно до п.4 ч. 3 ст. 10 Закону України ««Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень. Згідно з п.п. 1 п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» від 06.10.2016 року № 1666-VІІІ, до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом України"Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника. Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов`язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами. У разі відсутності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень державний реєстратор прав на нерухоме майно запитує копію такого рішення суду, засвідчену в установленому порядку, від відповідного суду. Направлення запиту до суду про отримання копії рішення суду є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 24.05.2017 року (справа № 753/5621/15-ц) метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення. Ураховуючи особливості мети забезпечення позову, суд розглядає заяву про забезпечення позову у день її надходження, копія ухвали про забезпечення позову надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення. Така ухвала суду виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Крім того, навіть оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи (стаття 153 ЦПК України). Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду і вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України). Тому той факт, що встановлені ухвалою суду обмеження не були зареєстровані у відповідному державному реєстрі, ведення якого передбачене Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", не може слугувати підставою для висновку про відсутність таких обмежень і про існування у відповідача права вільно розпоряджатися нерухомим майном, якщо про встановлену судом заборону відчужувати майно йому було відомо. Відповідно до положень ч. 3 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - державний реєстратор приймає рішення про відновлення реєстраційних дій, якщо власником об`єкта нерухомого майна, яким подано заяву про заборону вчинення реєстраційних дій, у строк, що не перевищує десяти робочих днів, не подано рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили. Зважаючи на той факт, що ухвала про забезпечення позову була оприлюднена у ЄДРСР 08.02.2019 року, що підтверджується даними вказаного Реєстру, саме у той день, коли відповідачем здійснювалися дії щодо поновлення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень № 32304218 від 22.01.2019 року та перереєстрація предмета іпотеки на користь ТОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі», він не міг не знати про наявні обмеження та арешт, оскільки даній ухвалі передували звернення позивачів про заборону здійснення будь-яких дій з приводу перереєстрації земельної ділянки (а.с.23-25), які датовані 23 та 25 січня 2019 року. Про ці заяви відповідач повинен був знати, оскільки дані заяви були направлені керівнику управління надання адміністративних послуг. П.1 ч. 3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: наявність обтяжень прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 вказаного Закону державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: 1) рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; 2) рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно. Частиною 1 ст. 25 цього Закону передбачено, що проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна. Про зупинення реєстраційних дій на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна. У разі наявності зареєстрованих заяв на проведення реєстраційних дій державний реєстратор, який здійснює розгляд таких заяв, невідкладно повідомляє про зупинення реєстраційних дій відповідних заявників. Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Велика Плата Верховного Суду в постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц дійшла висновку, що Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави. Така вимога узгоджується із частиною першою статті 27 Закону № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", згідно з якою обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Тобто законодавець визначив, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Вказані вимоги є імперативними і не виконуються на розсуд стягувача. Закон № 1255-IVпов`язує можливість звернення стягнення на предмет застави не лише з виконанням чи невиконанням боржником вимоги усунути порушення зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу, але й встановлює відповідний строк для такого виконання - протягом 30 днів, та пов`язує початок спливу вказаного строку з моментом реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а отже, і подальших дій зі звернення стягнення на предмет застави. Тобто ухилення від надіслання боржнику повідомлення про порушення запеченого обтяженням зобов`язання, реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження вважаються порушеннями, які унеможливлюють вчинення нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов`язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. У відповідності до ст.411 ч.5 ЦПК України правова позиція Верховного суду є обов`язковою для застосування судом першої інстанції. Згідно ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст.3 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст.64 Конституції України право на звернення до суду за захистом своїх прав і свобод не підлягає обмеженню. Дане право гарантоване усім фізичним та юридичним особам, права і свободи чи інтереси яких порушені, невизнані або оспорені. Згідно ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права,свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб визначений законами України. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Однак, відповідачі самоусунились від розгляду даної справи, в судові засідання неодноразово не з`являлись, відповідно суд змушений розглядати справу за наявними в ній документами. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Норми Конституції України є нормами прямої дії,які мають найвищу силу. У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.1996 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У відповідності до ст.8 ЦПК України - суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. У відповідності до ст.1 ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території дію статті 25 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання компетенції Європейської комісії з прав людини приймати від будь-якої особи, неурядової організації або групи осіб заяви на ім`я Генерального Секретаря Ради Європи про порушення Україною прав, викладених у Конвенції, та статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. П.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, та ст.2, ч.1 ст.8 ЦПК та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом, а пункт 1 статті 6, стаття 13 Конвенції та стаття 1 Першого протоколу зазначає, що «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів...» Так, у відповідності до Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Андрій Руденко проти України», зазначено що: «35. З огляду на принципи, встановлені його практикою (див., наприклад, рішення у справі «Ян та інші проти Німеччини» (Jahn and Others v. Germany) [ВП], №№ 46720/99, 72203/01 і 72552/01, п. 78, ECHR 2005-VI), Суд зазначає, що мало місце втручання у право заявника на майно. 37. Отже, Суд визнає, що втручання у справі заявника становило «позбавлення» майна у значенні другого речення першого пункту ст. 1 Першого протоколу. Тому Суд має визначити, чи було це втручання виправданим відповідно до цього положення. 38. Суд нагадує, що втручання у право на мирне володіння майном є сумісним з вимогами ст. 1 Першого протоколу, коли воно законне і не свавільне (див. рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Зокрема, друге речення першого пункту дозволяє позбавлення майна лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів» (див. згадане вище рішення у справі «Україна-Тюмень» проти України», п. 49).» У відповідності до Рішення Європейського суду з прав людини по справі «East\Alliance Limited" проти України», зазначено : «167.Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу та Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див рішення по справі «Іатрідіс проти Греції»,заява №31107/96 , п.58,ECHR 1999-II. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права, що включає свободу від свавілля. 168.Суд нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою яку прагнуть досягти». Суд зазначає, що з підписанням Угоди про асоціацію з Європейським Союзом Президентом нашої держави, та ратифікацією її вищим законодавчим органом - Верховною Радою України,- Україна, як держава, яка намагається вступити до європейського співтовариства в якості повноправного члена, повинна поважати в першу чергу право приватної власності всіх і кожного зокрема, як основоположне право особи, оскільки право приватної власності є основним постулатом і наріжним каменем європейських цінностей, непорушним і основою європейської спільноти, якого повинна дотримуватись кожна держава, яка є членом чи асоційованим членом європейської спільноти. За таких обставин, суд вважає, що позивачі були позбавлені свого майна в незаконний спосіб, тобто не була дотримана процедура перереєстрації майна у встановленим законом порядку, зважаючи на те, що були відповідні заяви позивачів. Так, суд бере до уваги той факт,що позивачі звертались письмово до відповідача і просили його не здійснювати будь-яких дій по переоформленню предмету іпотеки відповідно 23.01.2019 року, внаслідок чого було сформовано друковану форму заяви власників про заборону вчинення реєстраційних дій (а.с. 23-25). Крім цього, 6 лютого 2019 року Коломийським міськрайонним судом було винесено ухвалу про забезпечення позову, якою накладено арешт на ковальсько-заготівельний цех (39/1000 комплексу), загальною площею 1464, 2 кв. м. в [ADDRESS] ; заборонено ТзОВ «Ресурс Трейд Ейдженсі», ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕНТ» вчиняти дії спрямовані на прийняття предмета іпотеки у власність. 08.02.2019 року ухвала про забезпечення позову була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень. На час виникнення спірних відносин ухвала набрала законної сили. Суд вважає,що в такій ситуації відповідач знав проте, що не мав права реально здійснювати будь-яких дій щодо спірного майна. Щодо долучених до письмових пояснень відповідача письмових заяв [PERSON] та [PERSON] про відкликання заяви про заборону вчинення реєстраційних дій (а.с.197,198),то суд зазначає наступне. Позивач разом з позовом долучив до справи заяви [PERSON] та [PERSON] про зупинення та заборону вчинення реєстраційних дій (а.с.23-25), представник позивача посилається на ці заяви ,як на підставу позову. В судовому засіданні представник позивача не підтвердив, що долучені відповідачем заяви про відкликання заяви про заборону вчинення реєстраційних дій, є заявами, які підписані саме його довірителем. Крім цього, суттєвим є те, що позивачі не були належним чином письмово повідомлені про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та реєстрацію в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також про заміну кредитора у зобов`язанні та відступлення прав за іпотечним договором. Суд вважає,що при перереєстрації права власності на спірне майно, відповідачем було проігноровано п.4.1.1. Іпотечного договору та положення ч.5 ст.37 ЗУ «Про іпотеку», оскільки не було проведено належної вартості - оцінки предмету іпотеки на момент набуття у власність,що порушує умови Іпотечного договору. Законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 25.12.2015 року №1127 визначено вичерпний перелік обов`язкових обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10,18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства, в тому числі і ЗУ «Про іпотеку». Дана позиція висловлена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі № 306/1224/16-ц. Таким чином, при здійсненні реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки, Відповідач зобов`язаний був також пересвідчитися у наявності усіх документів, що підтверджують наявність факту виконання відповідних умов правочину. У даному випадку таким документом мала виступати оцінка предмета іпотеки здійснена суб`єктом оціночної діяльності, обраним Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурс Трейд Ейдженсі» (код ЄДРПОУ 41177569). За результатом розгляду заяви про реєстрацію прав № 32304218 від 22.01.2019 року, Відповідачем було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 45432849 від 08.02.2019 року, яке стало підставою внесення запису про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за Товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурс Трейд Ейдженсі»(код ЄДРПОУ 41177569). Дана інформація підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 155586269 від 08.02.2019 року, копія якого наявна у матеріалах справи № 346/781/19. Однак, у вказаному вище Витязі про реєстрацію права власності, у графі «підстава виникнення права власності» відсутня інформація про надання заявником - Іпотекодержателем оцінки вартості предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності на момент державної реєстрації права власності Відповідачем за Товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурс Трейд Ейдженсі» (код ЄДРПОУ 41177569). Як вбачається із матеріалів справи Оцінка предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності не проводилася. Іпотекодержатель, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурс Трейд Ейдженсі» (код ЄДРПОУ 41177569), ухилився від виконання свого обов`язку, передбаченого як ЗУ «Про іпотеку», так і Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127. Крім цього, відповідач розпочав дії по перереєстрації спірного об`єкта о 12.00 год 8 лютого 2019 року, а повідомлення про відновлення реєстраційних дій надіслав позивачам о 13.01 год. 8 лютого 2019 року. Таким чином, у зв`язку із відсутністю Оцінки предмета іпотеки, як документа, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину, у реєстратора - Відповідача по справі, Ногіна Володимира Володимировича , станом на 08.02.2019 року були відсутні підстави для прийняття рішення про державну реєстрацію прав за Товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурс Трейд Ейдженсі» (код ЄДРПОУ 41177569) як Іпотекодержателем на предмет іпотеки - ковальсько- заготівельний цех № 5 (що складає 39/1000 комплексу) за адресою: [ADDRESS] ). Суд бере до уваги той факт, що ухвала Коломийського міськрайонного суду від 6 лютого 2019 року про забезпечення позову, була скасована постановою Верховного Суду від 11 вересня 2019 року, однак вказує, що на момент виникнення спору між сторонами ,а саме в період 6-8 лютого 2019 року, дана ухвала діяла. Виходячи з наведеного вище, державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за Товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурс Трейд Ейдженсі» (код ЄДРПОУ 41177569) проведена всупереч норм чинного законодавства. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що твердження, викладені позивачами та їх представником у позовній заяві знайшли своє підтвердження в наявних у матеріалах справи доказах, враховуючи матеріали справи, а тому вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. На підставі наведеного, ст. 41 Конституції України, ст.ст.16 ЦК України, ст.ст.4,10,25-28,37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 93,116,120 ЗК України , Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ,затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Рішень Європейського суду з прав людини у справах Андрій Руденко проти України» від 21.12.2010 року та «East\Alliance Limited" проти України» від 23.01.2014 року та ст.ст.128-130, 247 ч. 1, 263,264,265,268,411 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved