Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Кредитна спілка "Імперіал ЛТД" звернулася до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.01.2014 року між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії № 290бк, згідно якого Позивач надав Відповідачу кредит у розмірі 10000,00 грн.. Кредит було надано на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяців від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов'язань відповідачем. Цього ж дня між позивачем, відповідачем та [PERSON]. був укладений договір поруки № 290бк/1, відповідно до якого вона взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що випливають з кредитного договору. Цього ж дня між позивачем, відповідачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 290бк/2, відповідно до якого вона взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що випливають з кредитного договору. Цього ж дня між позивачем, відповідачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 290бк/3, відповідно до якого вона взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що випливають з кредитного договору. При складанні договорів поруки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були попереджені про солідарну відповідальність кожного з них з Відповідачем, яку вони несуть в разі неналежного виконання умов Кредитного договору, та повідомлено істотні умови Кредитного договору. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, згідно якого Відповідач зобов'язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Заборгованості за період з 15.01.2014 року по 29.01.2016 року за Кредитним договором у розмірі 20389,64 грн., яка складається з 9980 грн. - основний борг та 10409, 64 - заборгованість зі сплати відсотків, стягнуто з відповідачів на підставі рішення Білокуракинського районного Луганської області від 06.01.2016 року. Частину заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 6452 грн. було сплачено та станом на 20.11.2017 року сума заборгованості зі сплати відсотків складає 17769,73 грн., з яких: 13812,09 грн. - заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом за період з 30.01.2016р. по 20.11.2017р., 3957,64 грн.- заборгованості зі сплати відсотків, яка є стягнутою, проте не сплачена. У зв'язку з чим позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованість зі сплати відсотків в розмірі 17769,73 грн., а також солідарно з усіх відповідачів судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання 05.04.2018р., 03.05.2018р.. 01.06.2018р. та 25.06.2018 року не з'явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштових відправлень за адресою їх реєстрації. Відповідно до повідомлень про вручення поштових відправлень особисто отримали поштові відправлення (судові повістки), про що свідчать особисті підписи на повідомленнях. Причин неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання 05.04.2018р., 03.05.2018р.. 01.06.2018р. та 25.06.2018 року не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштових відправлень за адресою реєстрації. Поштові відправлення повернуті до суду з позначками "не проживає". Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні ... відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, [PERSON] вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило 25.06.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов Кредитної спілки "Імперіал ЛТД" не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.01.2014 року між КС "Імперіал ЛТД" та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії №290бк, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 70 % на рік з терміном остаточного повернення кредиту, що складає 24 місяці від дати отримання кредиту (а.с.17-18). В якості забезпечення виконання взятих зобов'язань за договором кредитної лінії, 15.01.2014 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 290 бк/1 (а.с.19); 15.01.2014 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №290 бк/2 (а.с.20); 15.01.2014 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 290 бк/3 (а.с.21), згідно з якими [PERSON], [PERSON] та [PERSON] кожен окремо поручилися перед позивачем відповідати солідарно за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за договором кредитної лінії. 06.01.2016 року Білокуракинським районним судом Луганської області ухвалено рішення відповідно до якого з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стягнуто в солідарному порядку заборгованість за договором кредитної лінії № 290бк від 15.01.2014 року в розмірі 20389,64 грн., з яких 9980 грн. - основний борг та 10409, 64 - заборгованість зі сплати відсотків, а також судові витрати в розмірі 243,60 грн.(а.с. 3-4). Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем нараховано заборгованість по відсоткам за період з 30.01.2016 року по 20.11.2017 року в сумі 17769,73 грн., з яких 3957,64 грн. - заборгованість зі сплати % згідно рішення Білокуракинського районного суду Луганської області № 409/2113/15-ц, та 13812,09 грн. - %, нараховані за період з 30.01.2016 по 20.11.2017 (а.с.2). Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Таким чином суд вважає за необхідне закрити провадження в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідачів заборгованості зі сплати відсотків за договором кредитної лінії № 290бк від 15.01.2014 року в розмірі 3957,64 грн., оскільки ця частина вже стягнута з відповідачів на користь позивача рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 10.02.2016 року по справі № 409/2113/15-ц. Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідачів відсотків за користування кредитом, нарахованих за період з 30.01.2016 року по 20.11.2017 року, в розмірі 13812,09 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 24 місяці - до 15 січня 2016 року включно. Відтак, у межах строку кредитування до 15 січня 2016 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця. Починаючи з 16 січня 2016 року, відповідач мав обов'язок незалежно від пред'явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. У відповідності до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 28.03.2018 року № 14-10цс/18 Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Зазначений правовий висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12). Згідно ч.6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів відсотків за користування кредитом, нарахованих за період з 30.01.2016 року по 20.11.2017 року, в розмірі 13812,09 грн. задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.2 ст. 136 ЦПК України якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. Оскільки ухвалою суду від 23.02.2018 року позивачу було відстрочено сплату судового збору до винесення судового рішення по справі, з КС "Імперіал Лтд" на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved