Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № DNH4КР23670104 від 12.09.2006 року [PERSON] (далі - відповідач) 12.09.2006 року отримав кредит у розмірі 2596,09 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування позивача з ЗАТ КБ "ПриватБанк" на ПАТ КБ "ПриватБанк" (надалі - Банк), про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк". 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає, між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 18.11.2014 року має заборгованість - 48859,98 грн., яка складається з наступного: 2596,1 грн. - заборгованість за кредитом; 14760,2 грн. - по процентам за користування кредитом; 31503,68 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 14720 грн., яка була задоволена судовим наказом Монастирищенського районного суду Черкаської області від 22.04.2010 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить - 34139,98 грн., а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1707 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 36346,98 грн. Просять суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 36346,98 грн. за кредитним договором № DNH4КР23670104 від 12.09.2006 року, судові витрати у розмірі 363,47 грн. судовий збір. Представники позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду надали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку про що свідчать розписки про вручення повісток від 05.02.2015 року, від 19.02.2015 року, від 26.02.2015 року. Клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а ст. 169 ЦПК України дає право суду у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами, в зв'язку з чим відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір № DNH4КР23670104 від 12.09.2006 року відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2596,09 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом ( а.с. 9). У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до розрахунку заборгованості за користування кредитом [PERSON] станом на 18.11.2014 року, згідно договору № DNH4КР23670104 від 12.09.2006 року має заборгованість в сумі 36346,98, з них: заборгованість за кредитом- 2596,1 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом- 14760,2 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором-31503,68 грн. (а.с. 7-8, 48-49). Від цієї суми заборгованості, за позовними вимогами позивача, віднімається сума, у розмірі 14720 грн., яка була задоволена судовим наказом Монастирищенського районного суду Черкаської області від 22.04.2010 року з відповідача на користь позивача ( а.с.5-6), різниця становить 34139,98 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1707 грн. - штраф (процентна складова). Судом встановлено, що згідно з судовим наказом Монастирищенського районного суду Черкаської області від 22.04.2010 року з відповідача на користь позивача стягнута сума в розмірі 14712 грн. 76 коп., але з урахуванням вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а тому суд приймає розрахунок наданий позивачем. Будь-якого іншого розрахунку заборгованості сторонами суду не надано. Відповідач суду доказів наявності угоди про відстрочку сплати боргу чи про його погашення не надав. Згідно положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, що обчислюються у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 2 ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік, зокрема щодо вимог про стягнення пені, штрафу, але згідно ст. 259 Цивільного Кодексу України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до п. 5.5 Додаткових положень Умов та правил надання банківських послуг строк позовної давності відносно вимог повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів складає 5 років ( а.с. 10). Відповідно до ч. ч. 3,4 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Сторонами до суду заяви про застосування строку позовної давності не подано. Положеннями ч.1 ст. 547 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі, і одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є власне неустойка або її різновиди штраф чи пеня, що визначено параграфом 2 Глави 49 Цивільного Кодексу України. Згідно п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг ( а.с. 10) при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов"язань, передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено позовні вимоги, позов обгрунтований та підтверджений доказами. Відповідач не надав суду доказів на спростування позовних вимог позивача ( їх зменшення чи відмову в задоволенні позову), фактично відмовився від захисту своїх прав та інтересів в суді, як не надав доказів повернення суми боргу позивачу. Неповернення відповідачем грошових коштів призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. Однак, всупереч, виниклій заборгованості, відповідачем оплати суми кредиту позивачу проведено не було, що є порушенням права позивача, яке підлягає захисту судом і порушення якого, підлягає усуненню відповідачем, а тому позов підлягає до задоволення. Судові витрати суд стягує з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України, а саме в розмірі 363 грн. 47 коп. На підставі викладеного ст. ст. 203, 525, 526, 527, 530, 547, 599, 610, 615, 627 - 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved