Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-20 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" стосовно кривдника [PERSON], [INFO], який [ADDRESS], а саме: 1) заборонити перебування в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою [PERSON], за адресою: [ADDRESS]; 2) заборонити наближатися на відстань ближче 100 (сто) метрів до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування постраждалої особи [PERSON]; 3) заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто або через третіх осіб. Заява обґрунтована тим, що [PERSON], [INFO], син заявниці, за період часу з жовтня 2017 року по липень 2018 року, по місцю свого проживання, за адресою: [ADDRESS], систематично вчиняє домашнє насильство відносно заявниці, своєї матері [PERSON], що виражається в скоєнні сварок, висловлюється образливими словами, погрозами, зловживає спиртними напоями, застосовує стусани, штовхання, побої, принижує честь і гідність, що тяжким чином впливає на психічний та фізичний стан заявника, на зауваження про припинення протиправних дій з боку сусідів та працівників правоохоронних органів не реагує. [PERSON] неодноразово заподіював заявниці тілесні ушкодження у вигляді синців, гематом, забою різних частин тіла, у зв'язку з чим заявниця неодноразово зверталася до Великобагачанської центральної районної лікарні за медичною допомогою та до Великобагачанського відділення поліції про вчинення домашнього насильства та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Кривдник [PERSON] систематично вчиняє економічне, фізичне, психологічне насильство відносно заявниці, що може привести до особливо тяжких наслідків - смерті потерпілої особи. Заявниця та її представник підтримали в судовому засідання заяву, яка була подана до суду, просили її задовольнити на підставі обставин зазначених у змісті поданої до суду заяви. Заявниця зазначала, що конфлікт у неї і її сини виник на ґрунті того, що останній вживає наркотики та алкогольні напої. Заінтересована особа - [PERSON], в судовому засіданні, обставини зазначені в заяві не визнав, не заперечував, що між ним та його матір'ю, заявницею по справі, існує тривалий конфлікт, заперечував, що здійснював домашнє насильство по відношенню до своєї матері, просив суд у задоволенні заяви відмовити. Представник заінтересованої особи - Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області, зазначив, що заінтересована особа не має у своєму віданні доказів на підтвердження того, що [PERSON] по відношенню до своєї матері вчинив домашнє насильство у будь-якій формі, підтвердив наявність конфлікту між заявником та [PERSON], зазначав, що від заявника неодноразово до відділення надходили повідомлення про вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, але на час розгляд справи дані факти в ході перевірок не знайшли свого підтвердження. Заінтересована особа - [PERSON] не притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства на протязі останнього року, на профілактичному обліку у відділенні з цього приводу не рахується, щодо останнього терміновий заборонний припис стосовно кривдника не виносився. Представник заінтересованої особи - Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, зазначив, що заінтересована особа не має у своєму віданні доказів на підтвердження того, що [PERSON] по відношенню до своєї матері вчинив домашнє насильство у будь-якій формі. Представник заінтересованої особи - Великобагачанської районної державної адміністрації, як органу опіки і піклування, зазначив, що заінтересована особа не має у своєму віданні доказів на підтвердження того, що [PERSON] по відношенню до своєї матері вчинив домашнє насильство у будь-якій формі, підтвердив наявність тривалого конфлікту між заявником та [PERSON], вказував, що як заявник так і [PERSON] зверталися до органу опіки та піклування Великобагачанської районної державної адміністрації, зі скаргами один на одного з приводу сімейних конфліктів. Заслухавши заявника, представника заявника, заінтересовану особу, представників заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO] (а.с. 4) та заінтересована особа - [PERSON], [INFO], проживають разом в будинковолодінні за адресою: [ADDRESS], яке належить на праві приватної власності заявнику (а.с. 32-38), яка в свою чергу є матір'ю заінтересованої особи - [PERSON], по відношенню до якої подано заяву про видачу обмежувального припису. Зазначені відомості не заперечуються всіма учасниками цивільного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, особа, яка постраждала від домашнього насильства, у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII, може подати заяву до суду про видачу обмежувального припису. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України " Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис стосовно кривдника віднесено до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Відповідно до ст. 1 Закону України " Про запобігання та протидію домашньому насильству", яка дає визначення термінів даного закону кривдником є особа, особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. В свою чергу домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Дослідивши письмові докази по справ, а саме: 1) висновок експерта № 82 судово-медичної експертизи від 17 березня 2018 року (а.с. 5); 2) листування щодо відповідних звернень заявника до органів поліції та прокуратури з приводу вчинення відносно заявника домашнього насильства (а.с. 6-13) суд не розглядає, як підтвердження того, що [PERSON] вчинив домашнє насильство. Сам факт постійного звернення заявника до різних органів, що по відношенню до неї вчиняється домашнє насильство розцінюється судом, як наявність тривалого конфлікту між заявником та [PERSON], але не підтверджує того, що заінтересована особа [PERSON] вчинив по відношенню до заявника домашнє насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Особисті пояснення заявника, які отримані судом в судовому засіданні, щодо вчинення відносно неї домашнього насильства, які не підтверджуються жодним дослідженим в судовому засіданні іншим доказом по справі, суд не може розглядати, як доказ того, що було вчинено домашнє насильство зі сторони [PERSON] по відношенню до заявника, за умови того, що [PERSON] заперечує факт домашнього насильства по відношенню до заявника. Інших доказів, зі сторони заявника, як і заінтересованими особами, що доводять вчинення [PERSON] по відношенню до заявника домашнього насильства, до суду не надано. Зважаючи на зазначене вище, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, у зв'язку з недоведеністю заявником обставин викладених у змісті поданої ним заяви та не доведеності того, що [PERSON] підпадає під ознаку кривдника відповідно до Закону України " Про запобігання та протидію домашньому насильству". Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: dismissed