Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

В позові до суду позивачка вказала, що 07 квітня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 3043, за кредитним договором № кЗХККХ23390417 від 26 липня 2007 року (кредитна картка), укладеного між нею [PERSON] та відповідачем на суму 4198,80 грн. строком на період з 26.07.2007 року по 26.04.2008 року. З 26.07.2007 року до даного часу від ПАТ КБ «ПриватБанк» вона не отримувала жодного повідомлення чи вимоги про наявність у неї боргу та зобовязання його сплатити. Крім цього, вона не укладала такого договору, стороння особа скористалася її втраченим паспортом, вклеїла в паспорт своє фото та уклала від її імені договір, про що вона дізналася лише в кінці серпня, коли отримала з Яготинського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату та на її заяву від 14.09.2017 року, отримала у відділі ДВС копію кредитного договору та копію виконавчого напису. 20.09.2017 року вона разом зі своїм представником ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження (ВП № 54336950), а тому впевнилася в тому, що на копії кредитного договору № КЗХККХ23390417 від 26 липня 2007 року (кредитна картка), укладеного на суму 4198,80 грн. строком на період з 26.07.2007 року по 26.04.2008 року замість чотирьох підписів боржника значиться лише один, який їй не належить. В цей же день, 20.09.2017 року, нею було подано заяву про вчинення злочину до Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького ВП УНП в Київській області, яку 21.09.2017 року було внесено до ЄРДР (кримінальне провадження № 12017110320000548). Після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження № 54336950 виявилося, що на підставі виконавчого напису за реєстровим номером 3043, за кредитним договором № КЗХККХ23390417 від 26 липня 2007 року (кредитна картка), з її заробітної плати на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягується борг в сумі 127 683 грн. 55 коп., який складається з: залишку заборгованості по тілу кредиту - 4 198,80 грн.; залишку заборгованості за відсотками - 71 797,87 грн.; комісії банку - 925,83 грн.; пені - 41 823,74 грн.; штрафу - 5937,31 грн.; витрат, повязаних з вчиненням виконавчого напису - 3 000 грн.; та виконавчого збору в сумі 12 768 грн. 35 коп., а всього: 141 451 грн. 91 коп. Враховуючи ті обставини, що вона договору не укладала, не узгоджувала його умов, коштами банку не користувалася, подала заяву про вчинення злочину до Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького ВП УНП в Київській області, яку 21.09.2017 року було внесено до ЄРДР (кримінальне провадження № 120171103200005481, те що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, розрахунки заборгованості явно завищені, а саме, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється після закінчення строку дії договору, сума пені нарахована за десять років, що у декілька разів перевищує розмір тіла кредиту, вважає вчинений 07 квітня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] виконавчий напис за реєстровим номером 3043, за кредитним договором № КЗХККХ23390417 від 26 липня 2007 року (кредитна картка), незаконним в звязку з чим просила визнати його таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні представник позивачки уточнила вимоги та враховуючи вищевказане просила: скасувати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 124 683 грн. 55 коп., вчинений 07 квітня 2017 року за реєстровим № 3043.Скасувати постанови старшого державного виконавця Яготинського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області [PERSON] у ВП № 54336950: Постанову від 19.07.2017 року про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь банку 127 683 грн. 55 коп., та на користь приватного виконавця виконавчий збір в сумі 12 768 грн. 35 коп., а всього: 141 451 грн. 91 коп.; Постанову від 19.07.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь Яготинського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області виконавчого збору в сумі 12 768 грн. 35 коп.; Постанову від 19.07.2017 року про накладення арешту на все рухоме майно, що належить [PERSON] (витяг про реєстрацію в Державному реєстру обтяжень рухомого майна № 52899593); Постанову від 19.07.2017 року про накладення арешту на все нерухоме майно, що належить [PERSON] (витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 92310812), а саме, а) на земельну ділянку кадастровий номер 3225581600:02:005:0073, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8201 га, що знаходиться в межах Жоравської сільської ради Яготинського району (інформаційна довідка № 92311021); б) на 1/4 частину житлових кімнат 31,33, загальною (житлова) площею 28,4 кв.м, що знаходяться за адресою: вул. Мічуріна, 63-А, м. Яготин Київської області (інформаційна довідка № 92311021); Постанову від 23.08.2017 року про звернення стягнення боргу в сумі 127 683 грн. 55 коп. на заробітну плату [PERSON] у розмірі 20 % щомісячно до повного погашення боргу у сумі 141 451 грн. 91 коп. та направлення даної постанови на виконання по місцю роботи [PERSON] - ПАТ «Яготинський маслозавод», м. Яготин Київської області, головного держвиконавця Яготинського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області [PERSON] у ВП № 54817590. Визнати виконавче провадження № 54336950, відкрите старшим державним виконавцем Яготинського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області [PERSON] за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі вчиненого 25.05.2017 року за реєстровим № 3708 виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 127 683 грн. 55 коп., та виконавчого збору у сумі 12 768 грн. 35 коп., а всього: 141 451 грн. 91 коп. - закінченим. Стягнути з відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача судові витрати, в тому числі за надання правової допомоги. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судовому засіданні вимоги позивову не визнав з тих мотивів, що 26 липня 2007 року між [PERSON] та ПриватБанком підписано Заяву позичальника № КЗХККХ23390417, яка разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (СТАНДАРТ) становить кредитно-заставний договір. У відповідності до умов кредитно-заставного договору, позивач отримала кредит у розмірі 4198,80 грн., за умови сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 102,87 грн. За випискою з рахунка боржника, [PERSON] перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 23 березня 2017 року має борг за кредитним договором на суму 125 183,55 грн. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, вважає посилання позивачки на пропущення строку позовної давності та відсутність доказів безспірності вимог, безпідставними, в звязку з чим просив у задоволенні вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] вимоги позивачки не визнала, в своїх письмових поясненнях вказала, що вчинення виконавчого напису це захист нотаріусом цивільних прав кредитора за допомогою спрощеної позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, які підтверджують ці правовідносин. Вказані документи були надані банком, таким чином вимоги щодо безспірності були нею дотримані, а витребовувати інші документи законодавство нотаріуса не зобовязує. Також в даному договорі не передбачений строк його дії, тобто він укладений на невизначений час, а тому в кредитора виникає право вимагати виконання обовязків боржника, у будь-який час, та це право виникає в нього кожного наступного дня протягом дії договору, або з моменту настання права вимоги, тобто направлення боржнику вимоги про усунення порушень. Таким чином банком були подані документи які відповідали вимогам законодавства, разом з тим нотаріус не уповноважений перевіряти справжність підпису на договорі, оскільки встановлення даних фактів не відноситься до її компетенції. В задоволенні вимог позивачки просила відмовити. Державний виконавець Яготинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Київській області в судове засідання не зявився про день та час розгляду справи повідомлений належно, в заяві до суду просив справу слухати у відсутність представника виконавчої служби. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, вважаю, що позов підлягає до задоволення частково. В підтвердження права вимоги та безспірності суми, що підлягає стягненню відповідач надав суду копію заяви позичальника № КЗХККХ23390417 від 26 липня 2007 року від імені [PERSON] що з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (СТАНДАРТ) складає кредитно-зставний договір з ПриватБанком (а.с. 169-177). З заяви позичальника вбачається, що позивач отримала кредит у розмірі 4198,80 грн., за умови сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 102,87 грн., строк дії договору з 26 липня 2007 року по 26 квітня 2008 року включно. Крім цього, відповідач надав виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з котрої вбачається, що сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 23 березня 2017 року становить 125 183,55 грн. (а.с. 9 зворотна сторона). Із вказаного розрахунку вбачається, що після закінчення дії договору, що починаючи з 26 липня 2007 року по 23 березня 2017 року, в тому числі після закінчення строку дії договору, позивачці нараховувалася пеня та проценти. З розрахунку також вбачається, що станом на 23 березня 2017 року заборгованість за тілом кредиту становить 4 198, 8 грн., загальний залишок заборгованості за процентами 71 797,87 грн., в тому числі залишок заборгвоансот за процентами, нарахованими на залишок, простроченою заборгованості за кредитом 71 797,87 грн., заборгованість з комісії 925, 83 грн., погашено пені, в т.ч. списано 22 277 грн. 59 коп., загальна сума нарахованої пені 41 823 грн. 74 коп., всього заборговансть за кредитом 118 746 грн. 24 коп., штраф- 500 грн., штраф (відсоток від суми заборгованост ) 5 937 грн. 31 коп., (разом строк. простр. за тілом кред. 125 183, 55 грн., строк. простр. за відсотками 3 503 грн.) Строк погашення 5 днів з моменту відправки письмової вимоги про усунення порушень. Як вбачається з матеріалів справи, письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором, [PERSON] була направлена 1 квітня 2017 року, що підтверджується квитанцією про оплату цінного листа та його описом, (а.с.178-180). Докази стосовно отримання [PERSON] письмової вимоги в матеріалах справи відсутні. 07.04.2017 року [PERSON] нотаріусом було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути із [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитом в розмірі 127683,55 грн. (а.с.10). За виконавчим написом нотаріуса № 3043 постановою Державного виконавця від 19.07.2017 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим написом нотаріуса, (а.с.11). Верховний Суд\~України у постанові від 5 липня 2017 року по справі № 6-887цс17 виклав Правову позицію, що захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусми України шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобовязаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зокрема, спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі № 6-141цс14). Проте не свідчить про наявність спору щодо заборгованості лише та обставина, що у виконавчому написі зазначена більша сума заборгованості, ніж у повідомленні, надісланому стягувачем боржнику в процедурі звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 20 травня 2015 року в справі № 6-158цс15). Позовну давність слід відрізняти від строку вчинення виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат») і до вказаного строку приписи гл. 19 ЦК України, включаючи правила про зупинення, переривання, поновлення позовної давності не застосовуються. Згідно з правовою позицією ВССУ, відображеною у постанові від 04 грудня 2007 у справі №2/323-07, стаття 88 Закону України «Про нотаріат» не передбачає призупинення, переривання або відновлення терміну, для предявлення вимоги, за яким здійснюється виконавчий напис. Норма, закріплена у п. 3.4 Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», повязує початок обчислення строку, протягом якого може бути вчинено виконавчий напис, з днем, коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу. У п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України примусове виконання обовязку в натурі визначено як спосіб захисту порушених прав. Таким чином, початок перебігу строку, у межах якого може бути вчинений виконавчий напис нотаріуса, повязаний з порушенням боржником зобовязання. Строк (термін) виконання - це певний період (момент) у часі, коли повинно бути виконано зобовязання. Строк (термін) виконання зобовязання - це складова частина належного виконання. Правовим наслідком невиконання зобовязання у визначений строк (термін) може бути прострочення сторони. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 530 ЦК України: якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін); якщо у зобовязанні строк (термін) виконання визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, то воно підлягає виконанню з настання цієї події; якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлена або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у 7-денний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Аналогічні розяснення надані у Постанові ВССУ «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів- від 29 травня 2013 № 10, які можуть бути використані, адже йдеться не пр: специфічні положення позовної давності, а про момент, з якого зобовязання вважається простроченим, що породжує і право на звернення до суду, і право на звернення до нотаріуса, якщо за вимогою може бути вчинений виконавчий напис. У зобовязальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобовязання, перебіг позовної давності починається з дня наступного за останнім днем, у який відповідне зобовязання мало бути виконане. Якщо договором чи іншим правочином визначено різні строки виконання окремих зобовязань, що з нього виникають (наприклад, у звязку з поетапним виконанням робіт або з розстроченням оплати), позовна давність обчислюється окремо стосовно кожного з таких строків. Позовна давність за позовами, повязаними з простроченням почасових платежів (проценти : користування кредитом, орендна плата тощо), обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. За зобовязаннями,\~строк виконання\~яких не\~визначений або\~визначений моментом\~вимоги,\~перебіг позовної\~давності починається\~від дня,\~коли у\~кредитора виникає\~право предявити\~вимогу про\~виконання зобовязання\~(абз.\~2\~ч.\~5\~ст.\~261\~ЦК України),\~тобто після\~закінчення або передбаченого\~-\~2\~ст.\~530\~ЦК України\~семиденного строку\~від дня\~предявлення вимоги;\~або передбаченого\~іншим актом\~цивільного законодавства\~чи договором\~іншого пільгового\~строку,\~в який\~боржник має\~виконати зобовязання.\~Виняток з\~цього правила\~становлять випадки,\~коли із\~закону або\~з договору\~випливає обовязок\~негайного виконання\~зобовязання:\~у такому\~разі перебіг\~позовної давності починається від дня предявлення вимоги кредитором». На підставі ст. ст. 253, 530 ЦК України перебіг строків, у межах яких може бути вчинено виконавчий напис нотаріуса, починається: з наступного дня після закінчення строку для виконання зобовязань встановленого для зобовязання; якщо термін виконання, або строк, у межах якого зобовязання має бути виконано, не встановлені у договорі або визначені моментом пред'явлення вимоги, - з наступного дня після закінчення семиденного строку від дня предявлення кредитором вимоги про виконання, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат",\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 282/20595. Відповідно до ст.\~88\~Закону України\~"Про\~нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.5, п.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. За ст.\~87\~Закону України\~"Про\~нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Згідно п. 2 вищезазначеного Переліку для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими допущено прострочення платежів, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що однією з об'єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред'явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з'ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 1 квітня 2017 року ЗАТ КБ ПриватБанк звернувся до [PERSON] з письмовою вимогою про усунення порушень за кредитним договором № кЗХККХ23390417 від 26 липня 2007 року, де зазначив, що [PERSON] порушила умови вищевказаного договору та станом на 23.03.2017 року має заборгованість у розмірі 125183,55 грн., в тому числі, заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4 198, 80 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 71797,87 грн., заборгованість з комісії у розмірі 925,83 грн., заборгованість з пені у розмірі 41 823, 74 грн., заборгованість по штрафам у розмірі 500 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 5 937,31 грн. У зв"язку з чим банк пред"явив вимогу про повернення боргу протягом 5 календарних днів з дати відправлення письмової заяви. 07.04.2017 року приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути із [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитом в розмірі 127683,55 грн. на підставі заяви, поданої ПАТ КБ "ПриватБанк" та поданих банком документів відповідно до вимог п.п.1 та 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженої постановою КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172. Разом з тим, під час вчинення нотаріального напису нотаріусом в порушення вимог ст. 88 ЗУ "Про нотаріат" залишено поза увагою, що в заяві позичальника, яка разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка", Стандарт) становить кредитно-заставний договір зазначено срок дії договору, який закінчився 26 квітня 2008 року та з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, в зв"язку з чим на думку суду не можна вважати безспірною і суму, що підлягала стягненню за вимогою банку, оскільки розмір процентів, пені продовжував нараховуватися після закінчення строку дії договору. При цьому, розмір пені перевищує тіло кредиту у десять разів та сума пені нарахована за десять років. Враховуючи, що виконавчий напис не відповідає вимогам ст.ст. 88,87 ЗУ "Про нотаріат", суд вважає, що виконавчий напис, вчинений 7 квітня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3043 щодо стягнення заборгованості із [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 124 683 (сто двадцять чотири тисячі шістсот вісімдесят три) гривні 55 копійок необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення або визнання порушених чи оспорюваних прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів викладений у ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Суд дійшов висновку, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, що тягне за собою також припинення стягнення суми боргу за виконавчим провадження. В зв"язку з чим, для відновлення порушеного права позивачки немає потреби у скасуванні виконавчого напису та постанов державного виконавця, а також визнання виконавчого провадження закінченим.

Outcome: partial