Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до умов кредитного договору від 16.07.2007 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 7000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки він порушив умови кредитного договору Деснянський районний суд м. Чернігова 26 квітня 2010 року видав судовий наказ про стягнення з нього всієї суми кредиту. Враховуючи те, що відповідач не виконав зазначений судовий наказ, кредитні кошти не повернув, позивач, з урахуванням уточнень до позовниз вимог, просив стягнути з нього за період з 01.03.2010 року по 28.02.2014 рік заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 19627 грн 99 коп., заборгованість по оплаті комісії у розмірі 1500 грн, штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн та штраф (процентна складова) 1056 грн 39 коп. Рішенням загальних зборів ЗАТ КБ "ПриватБанк" від 30.04.2009 року була змінена назва закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", яке є правонаступником за всіма правами та обов'язками ЗАТ КБ "ПриватБанк". Представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з"явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про розгляд справи у свою відсутності не надав. Враховуючи письмову згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оглянувши архівну справу Деснянського районного суду м. Чернігова №2-н-154/10, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 липня 2007 року [PERSON] уклав із позивачем кредитний договір, відповідно до умов якого отримав кредитні кошти у розмірі 7000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % річних на суму залишку заборгованості. В квітні 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою про видачу судового наказу на стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, яка станом на 28 лютого 2010 року становила 19010 грн. 15 коп. 26 квітня 2010 року Деснянським районним судом м. Чернігова видано судовий наказ на стягнення вищевказаної заборгованості. Наказ боржником не оскаржений, направлений до виконання. Згідно наданої інформації Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції від 17.07.2014 року, на виконанні у відділі перебуває вказаний вище судовий наказ, жодних стягнень по ньому не проводилось. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Крім того, відповідно до абз. 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Пред"являючи позов, банк посилався на те, що відповідач не виконав зазначений судовий наказ, кредитні кошти не повернув, що є підтсавою для нарахування заборгованості за відсотками за користування кредитом, комісії та штрафів. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, Відповідач за період з 01.03.2010 року по 28.02.2014 року має заборгованість за кредитним договором від 16.07.2007 року в сумі 22 684 грн 38 коп., яка складається із заборгованості по відсоткам - 19627 грн 99 коп., комісії 1500 грн та штрафу ( фіксована частина) - 500 грн, штрафу (процентна складова) - 1056 грн 39 коп. Враховуючи, що відповідачем було допущено прострочення виконання грошового зобов"язання за кредитним договором, отже позовні вимоги Банку про стягнення відсотків за користування кредитом в розмірі 19627 грн 99 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 1500 грн, фіксована частина штрафу в сумі 500 грн, процентна складова в розмірі 1056 грн 39 коп., підлягають задоволенню. Відповідачем у відповідності до вимог ст.10, 60 ЦПК України не було надано суду доказів стосовно спростування заявлених позовних вимог та, зокрема, розрахунку заборгованості за кредитним договором. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 22 684 грн 38 коп. - підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved