Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з наведеним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що 21.12.2018 року близько 11 год. 20 хв. на автодорозі Н-10 "Стрий - Чернівці" 110 + 950 сталася дорожньо-транспортна пригода за якої водій [PERSON] керуючи автомобілем марки "Opel Astra" номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не впорався із керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки "Volkswagen Transporter" номерний знак [NUMBER] під його керуванням. В результаті ДТП належний йому автомобіль марки "Volkswagen Transporter" номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 22.01.2019 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до висновку №300 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку від 31.10.2019 року вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля "Volkswagen Transporter" номерний знак [NUMBER] становить - 159 536, 00 грн. (Прийнято в розмірі, що дорівнює ринковій вартості автомобіля на час дослідження, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує його ринкову вартість). На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки "Opel Astra" номерний знак [NUMBER] [PERSON] була застрахована в ПАТ "Страхова компанія "Галицька", згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - полісу №АК/8674166 в 27.06.2018 року. Оскільки, ДТП сталася в період дії полісу №АК/8674166 від 27.06.2018 року, то на ПАТ "Страхова компанія "Галицька" покладається обов`язок по виплаті страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика за шкоду завдану майну. 20.12.2018 року ним було подано повідомлення про ДТП, а також заяву про виплату страхового відшкодування. Незважаючи на наявність правових підстав для виплати йому страхового відшкодування відповідач свій обов`язок до цього часу не виконав, в зв`язку з чим ним неодноразово були направленні до ПАТ «СК «Галицька», а також органів що контролюють діяльність страхових компаній відповідні скарги, які залишились проігноровані зі сторони відповідача. Також зазначає, що 13.12.2018 року представником страховика було проведеного зовнішній огляд пошкодженого автомобіля "Volkswagen Transporter" номерний знак [NUMBER] , про що складено протокол огляду транспортного засобу №1-78 від 13.12.2018 року. Ознайомившись з матеріалами страхової справи позивач виявив наявність в розпорядженні страховика акта оцінки транспортного засобу №1, яким була визначена ринкова вартість автомобіля марки "Volkswagen Transporter" номерний знак [NUMBER] , як зазначено в ньому на дату оцінки 12.01.2019 року в розмірі 157 953 грн. 39 коп. Між тим, зважаючи на те, що наявний в страховика акт №1 про оцінку транспортного засобу не містив даних щодо оцінки фактичного розміру завданого збитку від пошкодження належного йому транспортного засобу, він був вимушений звернутися до експерта для проведення автотоварознавчого дослідження. Витрати на послуги експерта за проведення автотоварознавчого дослідження №300 від 31.10.2019 року становлять 1200 грн., що підтверджується квитанцією №001112 від 31.10.2019 року. Враховуючи, що виплату на момент підписання ним позовної заяви (16.11.2020р.) відповідачем не проведено, то за несвоєчасну виплату нараховується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 21.03.2019 року по 16.11.2019 року з суми 98000, 00 грн., що складає 22 419, 18 грн. та підлягає стягненню з відповідача ПАТ «СК «Галицька». Вказує, що за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання слід застосувати ч.2 ст.625 ЦК України, та стягнути з відповідача ПАТ "СК "Галицька", зокрема три проценти річних. А тому, просить стягнути з відповідача ПАТ "Страхова компанія "Галицька" 98 000, 00 грн. страхового відшкодування; 1200,00 грн. витрат на послуги експерта; 22 419,18 грн. - пені; 1941,21 грн. - 3% річних, а всього 123 560, 39 грн., а також понесені судові витрати. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи без їх участі, та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Щодо заочного розгляду справи не заперечили. Представник відповідача в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причину неявки суд не повідомив. Про судове засідання відповідач була повідомлена також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Від відповідача не надходив відзив на позов, не надходило в установленому судом строку заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження,згідно ст.277 ч.4 ЦПК України. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно баз даних Єдиного державного реєстру МВС України транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER Т4 2.5TD, кузов [NUMBER] зареєстровано 27.07.2011 привезеного з-за кордону за гр. [PERSON] , [INFO] , номерний знак [NUMBER] та в подальшому 31.01.2017 перереєстровано при заміні номерного знаку з видачею номерного знака [NUMBER] . [PERSON] 20.12.2018 року в 11 год. 20 хв. на автодорозі Н-10 Стрий Чернівці 110+950 в с. Черніїв керуючи автомобілем Opel Astra , н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не впорався із керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем "Volkswagen Transporter", н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 22 січня 2019 року ( набрала законної сили від 05.02.2019 року) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень. Така постанова набрала законної сили, що вбачається із її копії в матеріалах справи. За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні згаданого ДТП доведена та доказуванню не підлягає. 13.12.2018 року представником страховика було проведеного зовнішній огляд пошкодженого автомобіля "Volkswagen Transporter" номерний знак [NUMBER] , про що складено протокол огляду транспортного засобу №1-78 від 13.12.2018 року. Згідно Висновку експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку №300 від 31.10.2019 року , вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер [NUMBER] складає - 427 760 грн. 95 кой.; вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу складників, що залягають заміні пошкодженого автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер [NUMBER] складає - 165 615 грн. 79 коп.; вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер [NUMBER] приймається в розмірі, що дорівнює його ринковій вартості на час дослідження і складає - 159 536 грн. Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП, [PERSON] , на момент настання ДТП була застрахована в ПрАТ СК «Галицька» (надалі - Відповідач) відповідно до Полісу №АК/8674166 від 27.06.2018 року. Ліміт відповідальності страховика: 200 000,00 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю; 100 000,00 грн. за шкоду, заподіяну майну; 2000,00 грн. розмір франшизи. Строк дії договору з 28.06.2018 по 27.06.2019 року. Оскільки, ДТП сталася в період дії полісу №АК/8674166 від 27.06.2018 року, то на ПАТ "Страхова компанія "Галицька" покладається обов`язок по виплат страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика за шкоду завдану майну. Суд враховує, що позивач звернувся до ПАТ Страхова компанія «Галицька» 20.12.2018 року з заявою про страхове відшкодування, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Згідно із ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Разом з тим ПАТ СК «Галицька» не виплатила страхове відшкодування в порушення норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це, зокрема, шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до положень ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 36.1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", необхідною умовою виникнення обов`язку страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Від так, судом встановлено, що у зв`язку із ДТП позивачу [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду, а тому він має право на її відшкодування. Відповідно до ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно ст. 36.5 Закону №1961-IV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Датою відліку прострочень з боку відповідача є 21.03.2019 року. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так як матеріальна шкода внаслідок ДТП позивачу страховою компанією в повному обсязі та в строки, встановлені чинним законодавством, виплачена не була, з відповідача та користь позивача слід стягнути пеню за період з 21.03.2019 року по 16.11.2019 року в розмірі 22 419 грн. 18 коп. та 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України за період з 21.03.2019 року по 16.11.2019 року в розмірі 1 941 грн. 21 коп. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування чи заперечення позовних вимог, не надано відзиву на позов. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача [PERSON] . Відповідно до ст. 131 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Позивач просить покласти судові витрати на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а також 1200 гривень витрат по оплаті послуг експерта, згідно квитанції №001112 від 30.10.2019 року. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 6, 9, 12, 22, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 16, 525, 526, 625, 988, 990, 992 ЦК України,

Outcome: approved