Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

У березні 2013 року концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, просить суд стягнути з відповідачів заборгованість у сумі 3180,27 грн. за період з 01.01.2009 року по 31.07.2012 року, також просить стягнути з відповідачів сплачені судові витрати. Позивач Концерн «МТМ» у судовому засіданні підтримав викладене в позовній заяві, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні, не заперечуючи факт отримання послуги з опалення, не звернення до позивача із пропозицією укласти договір, факту не оплати отриманих послуг, зазначив, що відсутній договір між сторонами, а тому відсутній його обов'язок сплачувати послуги, крім того пропущено позивачем строк позовної давності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, причину неявки суду не сповістила, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлялася, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу у межах вимог, заперечень, та доказів наданих сторонами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS]. і даний факт підтверджений відповідачем [PERSON] у судовому засіданні. Згідно п.1.1. статуту Концерн «Міські теплові мережі» створено на підставі рішення 34 сесії 23 скликання Запорізької міської ради від 11.01.2002 року № 17 «Про створення комунальних підприємств теплових мереж», згідно із законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно Рішенню Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ». Пунктом 2.1. Статуту встановлено, що основною метою діяльності концерну «МТМ»є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну (а.с.5). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Позивач у період з 01.01.2009 року по 31.07.2012 року надав відповідачу послуги з централізованого опалення у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. на загальну суму 3180,27 грн. Факт отримання послуг підтверджений [PERSON] у судовому засіданні. Однак, відповідачі не здійснювали оплату за надані послуги, в зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 3180,27 грн. Судом встановлено, що позивач виконував свій обов'язок по наданню послуг, такі послуги позивачем надавались, відповідачі ними користувався, а тому виходячи із положень ст. 162 ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, і суду не було надано відповідачами доказів у відповідності до вимог передбачених ст. 60 ЦПК України по спростуванню наданих послуг. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року за № 630 зазначено, що розрахунковий період для оплати послуг є календарний місяць.Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення між Концерном «МТМ» та [PERSON], [PERSON] не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання вони зобов'язані були вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Дійсно Законом України „Про житлово-комунальні послуги" передбачено укладання між споживачем та виконавцем письмового договору на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 затверджено типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Посилання [PERSON] на відсутність письмового договору між ним та Концерном «МТМ», як на підставу відмови у позові не може бути прийняте до уваги за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Матеріалами справи підтверджено, що Концерн «МТМ» надавало [PERSON], [PERSON] зазначені послуги, а вони їх одержували і не відмовлялися від них. Доказів неякісного надання послуг Концерну «МТМ» [PERSON], [PERSON] не надали і оскільки відповідачі від послуг, які надавав Концерн «МТМ» офіційно не відмовлялися, їх фактично одержували, то у них виник обов'язок сплатити ці послуги. Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк, а відповідно до ст.64-68 ЖК України наймач /або власник/ жилого приміщення та повнолітні члени його сім'ї зобов'язані своєчасно та належним чином сплачувати комунальні послуги. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачі визнають, що їх квартира забезпечена централізованим опаленням. Ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.20 Закону України " Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлового комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Статтями 20, 21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов'язок наймача (власника) квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року. Крім того, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов'язок споживача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Правовідносини між сторонами у справі склалися на підставі надання/отримання послуг з теплопостачання, тобто відносини фактично існували. Відносини, які склалися між сторонами підпадають під норми «Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за N 869 від 1 червня 2011 р. та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005р. №630. Відповідно до ст. 20, ст. 32 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Незважаючи на відсутність договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян на забезпечення їх здоров'я (ст. З Конституції України) та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї (ст. 48 Конституції України), що включає праве житло, Концерн «МТМ» здійснював та продовжує здійснювати постачання теплової енергії [PERSON] та [PERSON] Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради №327 від 28.07.2008р. «Про встановлення базових тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, на послуги з централізованого опалення і підігріву питної води для населення, затвердження загальних вказівок до базових тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та на послуги з централізованого опалення і підігріву питної води для населення» було опубліковано в засобах масової інформації та є обов'язковими для виконання, як для теплопостачальної організації, так і для споживачів. Розрахунок заборгованості, доданий до позовної заяви не суперечить положенням цивільного процесуального законодавства України, адже нормами ЦПК не передбачено вимоги, відповідно до яких повинен бути оформлений розрахунок заборгованості. Окрім того, за вказаний період заперечень з боку [PERSON],[PERSON] на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення на адресу Концерну „МТМ" не надходило. Що стосується тарифів на теплову енергію, то вони затверджені органами влади і в разі незгоди з ними, [PERSON],[PERSON] не позбавлені можливості їх оскаржити. Тарифи на послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води встановлюються органами місцевої влади, а саме рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради. Вказані нормативні документи є загальнодоступними, так як публікуються в офіційних виданнях. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] помер [INFO]. У вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Як пояснював представник Концерну «МТМ», оскільки до Концерну «МТМ» відомостей про смерть [PERSON] не надходило у зв'язку з чим, особистий рахунок лишився зареєстрованим на ім'я [PERSON] і у квартиру надаються послуги Концерну «МТМ» з централізованого опалення, тому відповідачі зобов'язані їх оплачувати щомісяця. У встановленому законом порядку до Концерну «МТМ» з заявою про припинення надання послуг відповідачі не зверталися. Судом також враховуються також ті обставини, що з 2003 року по теперішній час відповідачі жодного разу не зверталися до Концерну «МТМ» і не цікавилися можливістю зазначення саме їх прізвища у особовому рахунку, можливістю укласти договір на постачання теплової енергії, оскільки жодного доказу на підтвердження цього не надали і у засіданні пояснювали, що обов'язок укласти договір має лише Концерн «МТМ». Відповідно до п. 7 „Правил користування приміщеннями житлових будинків", затвердженими постановою KM України від 24 січня 2006р. № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Послуги з централізованого опалення належать до витрат на утримання квартири, оскільки їх розмір не залежить від кількості осіб, що мешкають в квартирі. Правовідносини між сторонами у справі склалися на підставі надання/отримання послуг з теплопостачання, тобто відносини фактично існували, що підтверджуються відповідними поясненнями відповідача в судовому засіданні. Ні ЦК України, ні ЖК України, ні Законом України „Про житлово-комунальні послуги" випадки, в яких недодержання сторонами письмової форми правочину про надання житлово-комунальних послуг, має наслідком його недійсність, не передбачені, а тому відсутність письмового договору між позивачем та відповідачами не позбавляє відповідачів обов'язку сплатити фактично отримані ним послуги з централізованого опалення. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що між Концерном «МТМ» та [PERSON],[PERSON] існують зобов'язання, хоч договір не було укладено, а відсутність укладеного договору не позбавляє [PERSON],[PERSON] обов'язку здійснювати оплату за отримані послуги з централізованого опалення і відмова споживача здійснювати оплату згідно діючих, затверджених тарифів є неправомірною. З огляду на зазначене, сума заборгованості має бути стягнута зі [PERSON],[PERSON] на користь Концерну «МТМ» у повному обсязі, а тому позов Концерну «МТМ» суд вважає таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, судом встановлено, що відповідачі по справі тривалий час не сплачують заборгованість за надані позивачем послуги, а тільки користуються ними, тому суд вважає, що права позивача порушені і підлягають захисту. Доводи відповідачів про застосування позовної давності перевірялися судом і встановлено наступне. В матеріалах справи мається ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2012 року відносно відповідачів, згідно з якою скасовано судовий наказ виданий 20.09.2012 року про стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 3180,27 грн.( а.с. 13). Згідно ч.2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного або кількох осіб. Відповідно ч.1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення. Отже за правилами частини 2 статті 264 ЦК України зверненням позивача в вересні 2012 року до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості перебіг позовної давності перервався. Згідно ч.3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. З огляду наведеного суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 3180 грн. 27 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача сплачені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved