Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 12.12.2012 року між ПАТ "Дельта Банк", правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта" та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом акцептування банком пропозиції відповідача, викладеній ним у заяві № 003-01525-121212. Відповідно до умов даного договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 15000,00 грн. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, однак відповідач станом на 10.06.2014 року не виконує належним чином свої зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. В порушення своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 10.06.2014 року, [PERSON] по укладеному кредитному договору має заборгованість в сумі 20963,65 грн., яка складається з: 11151,45 грн. - тіло кредиту, 2223,64 грн. - прострочене тіло кредиту, 1811,37 грн. - заборгованість за відсотками, 5777,19 грн. - заборгованість за комісіями. В зв'язку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача вищезазначену суму заборгованості, а також судові витрати, понесені на сплату судового збору. Представник позивача Духота І.В. в судове засідання не з'явився, однак в позовній заяві зазначив, що просить розгляд справи провести у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання» та «за зазначеною адресою не проживає». Про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надала. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Вінницькій області, вбачається, що місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку відповідача [PERSON] є [ADDRESS] Вінницького району Вінницької області. Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює провести розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.12.2012 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом прийняття банком пропозиції відповідача, викладеній ним у заяві № 003-01525-121212 від 12.12.2012 року (а.с. 4). Вказані письмові документи містять усі істотні умови договору про надання фінансових послуг, а тому в силу положень ст. 638 ЦК України даний договір вважається укладеним. Відповідно до частини 2 вищевказаної заяви, позивач відкриває клієнту картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні та встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 15000,00 грн. Строк ліміту кредитної лінії - 364 календарних дні. Тарифний пакет - "Новий Класичний Старт ". Згідно з п. 1. частини 3 заяви відповідача обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів банку, що є невід'ємною частиною договору. У відповідності до тарифів на обслуговування платіжних карток тарифного пакету "Новий Класичний Старт ", затверджених рішенням Тарифного комітету АТ "Дельта Банк" (протокол № 510 від 09.10.2012 року), держатель зобов'язаний щомісячно погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, який складається з: частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит, плати за обслуговування, овердрафту, процентів за овердрафтом, штраф за прострочену заборгованість та суми заборгованостей минулих періодів (а.с. 5). Відповідно до п. 2.1. частини 3 заяви відповідача, моментом прийняття (акцепту) банком пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладання договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважатиметься дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. Зі змісту заяви відповідача № 003-01525-121212 від 12.12.2012 року вбачається, що представник ПАТ "Дельта Банк" підписав дану пропозицію та скріпив її печаткою 12.12.2012 року. У відповідності до п. 2.5. частини 3 заяви відповідач, до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення ліміту кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту відповідно до законодавства України. За змістом п. 7.1. частини 3 заяви відповідач погодився, що складовою та невід'ємною частиною цієї пропозиції є правила та тарифи банку, з якими він попередньо ознайомлений, повністю згодний, їх зміст розуміє й положення яких неухильно зобов'язується дотримуватись. Згідно з п. 10 частини 3 заяви відповідач підтвердив, що отримав картку [NUMBER] та ПІН до картки йому відомий. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором № 003-01525-121212 від 12.12.2012 року, відкривши [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 15000,00 грн. Відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 10.06.2014 року виникла заборгованість в сумі 20963,65 грн., яка складається з: 11151,45 грн. - тіло кредиту, 2223,64 грн. - прострочене тіло кредиту, 1811,37 грн. - заборгованість за відсотками, 5777,19 грн. - заборгованість за комісіями, що підтверджується розрахунком, доданим до позовної заяви (а.с.3). Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов'язань, а саме з договору кредиту, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не виконано взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, з урахуванням встановлених обставин справи, вимоги позивача є обгрунтованими, не суперечать вимогам закону та відповідають положенням кредитного договору, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved