Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача та просять : - стягнути з відповідача ТОВ " Кушнер - Оболонь" на користь ПАТ "Коростенський хлібозавод" матеріальну шкоду в сумі 8 286,62 грн.; - стягнути з відповідача ТОВ "Кушнер - Оболонь" на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 10 000 грн.; - стягнути з ТОВ "Кушнер - Оболонь" на користь позивача суму витрат для сплати судового збору. В обґрунтування позову позивачі зазначили, що 07.12.2012 року о 15 годині 30 хвилин в м.Коростені по вул..С.Ванцетті [PERSON] керуючи автомобілем ЗАЗ-119558 н/з [NUMBER] не надав перевагу в русі на перехресті автомобілю ВАЗ-21103 н/з [NUMBER], який рухався по головній дорозі - вулиці Ш.Алейхема, внаслідок чого автомобілі були механічно пошкоджено. Вина водія [PERSON] підтверджується постановою Коростенського міськрайонного суду від 25.01.2013 року про застосування адміністративного стягнення до [PERSON], який на час вчинення ДТП працював у відповідача. Вартість відновлюваного ремонту складає 18217 грн. Страхова компанія частково відшкодувала збитки від ДТП в сумі 9 930 грн. Під час ДТП [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді забою м'яких тканин в лівій тіменній ділянці та струсу головного мозку. Після отриманих травм вона тривалий час лікувалася, відчувала запаморочення, головний біль, підвищення тиску, порушення пам'яті та сну. На значний час їй довелося залишитись без автомобіля, довелось шукати кошти на лікування. Також в результаті ДТП вона зазнала моральної шкоди яка враховує всі перенесені страждання, порушення звичайного способу життя, негативний вплив на стан здоров'я та відпочинок. ЇЇ звернення та листи до відповідачів залишилися без задоволення. В судовому засіданні позивачі свої позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити посилаючись на мотиви вказані в позовній заяві, а також представник ПАТ "Коростенський хлібозавод" пояснила, що заперечення відповідача є безпідставними та саме відповідач повинен відшкодувати шкоду, що не покрита страховою компанією в сумі 8 286,62 грн.. [PERSON] пояснила, що 07.12.2012 року о 15 годині 30 хвилин в м.Коростені по вул..С.Ванцетті вона керувала автомобілем ВАЗ-21103 н/з [NUMBER], а автомобіль ЗАЗ, яким керував [PERSON], не надав перевагу в русі на перехресті її автомобілю, в результаті чого виникло ДТП від якого автомобіль отримав механічні пошкодження, а вона тілесні, і саме [PERSON] безпосередньо після ДТП обіцяв їй відшкодувати всю шкоду, в тому числі придбати для неї путівку в санаторій. Пізніше від своїх слів відмовився і нічого не відшкодував. Після ДТП на лікарняному не була, але зверталась до лікаря. Ще до ДТП в неї була гіпертонія. Пов'язати необхідність санаторно-курортного лікування з ДТП не змогла, будь-яких медичних лікарських висновків про це не надала. На лікування витратила близько 300 гривень, однак жодного чеку не зберегла. ЇЇ заробітна плата становить 8000 гривень в місяць, а на лікування ні в кого коштів не позичала, чим спростувала вказаний нею ж у позовній заяві факт складного матеріального стану та позики коштів на лікування. Жодного листа про відшкодування збитків відповідачем чи [PERSON] не надала. Влітку 2013 року за власний кошт лікувалась в санаторії «Дениші» витрати на що в сумі 3350 грн., також покладені в розрахунок моральної шкоди. Через пошкодження автомобіля, та відсутність на підприємстві іншого легкового автомобіля мала незручності з пересуванням у службових справах, що призвело до зменшення зарплати. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала, та пояснила, що страховий поліс передбачав страхові відшкодування в сумі:- життю і здоров'ю - 100 000 грн., а майнова шкода 50 000 грн. Крім того, при ДТП було пошкоджено тільки одну покришку, а позивач замінив дві в тому числі і не пошкоджену, а також було замінено 4 дверні карти замість пошкодженої однієї, вартість яких та вартість їх заміни не може стягуватись з відповідача. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що дійсно з його вини сталося ДТП, однак він ні на оздоровлення ні інших компенсацій [PERSON] не обіцяв так як страховка все перекривала, казав тільки, що якщо зможе то допоможе в лікуванні, однак нічим не допомагав, готовий відшкодувати витрати на ліки в сумі 300 гривень. Представник третьої особи - АТ «Українська пожежно-страхова компанія» в судовому засіданні пояснив, що відповідно до заяви-повідомлення ПАТ "Коростенський хлібозавод" від 10.12.12р. було складено акт огляду транспортного засобу від 11.12.12р. де вказані всі пошкодження, після чого проведено розрахунок вартості відновлювального ремонту - 12630,10 грн. та страхового відшкодування - 9930,30 грн., з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Дана сума і була сплачена підприємству. В судовому засіданні позивачі надали ще копії заяв про страхове відшкодування та акт огляду з іншими датами, однак вони без підписів представника страхової компанії та до самої компанії в установленому порядку подані не були, тому до уваги братись не можуть. Про стягнення моральної шкоди в зв'язку з даним ДТП до компанії ніхто не звертався. Вислухавши пояснення сторін і їх представників, третіх осіб, дослідивши письмові докази судом встановлено слідуюче. Відповідно до постанови Коростенського міськрайонного суду від 25 січня 2013 року в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON], його визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення ДТП 07.12.2012р. коли він керував автомобілем ЗАЗ - 110558 н/з [NUMBER], не надав переваги в русі на перехресті автомобілю ВАЗ 21103 н/з [NUMBER], який рухався по головній вулиці, внаслідок чого автомобілі було механічно пошкоджено. Рішення суду набрало законної сили. [PERSON] згідно наказу № 7-к від 06.07.2009р. Філії «Кушнер-Оболонь 3» ТОВ «Кушнер» прийнятий на посаду старшого механіка. Філія «Кушнер-Оболонь 3» не має права юридичної особи. Судом встановлено, що відповідачем по справі є ТОВ «Кушнер». Згідно полісу № АВ/ 9666378 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був чинний на час ДТП, ТОВ «Кушнер» застрахувало заподіяну шкоду третім особам під час ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля ЗАЗ - 110558 н.з. н/з [NUMBER], та страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого становить за шкоду заподіяну життю і здоров'ю - 100 000 грн., за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн., щодо моральної шкоди в полісі про це нічого не вказано. [PERSON], згідно укладених контрактів, в період 2012-2013 років була головою правління ПАТ «Коростенський хлібозавод». Автомобіль ВАЗ 21103 н/з [NUMBER] є власністю ПАТ «Коростенський хлібозавод». Згідно висновку експерта № 966 від 27.12.2012р., у [PERSON] мали місце тілесні ушкодження у вигляді забою м'яких тканин в лівій тім'яній ділянці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров'я. Діагноз : Струс головного мозку не підтверджено об'єктивними клінічними симптомами та динамікою розвитку захворювання. 11.12.12 року з участю представника страхової компанії було складено Протокол огляду транспортного засобу - Автомобіля ВАЗ 21103 н/з [NUMBER] в якому вказані деталі, що отримали пошкодження та надано опис пошкодження. Позивачами 18.12.12 року без участі представника страхової компанії було складено другий Протокол огляду транспортного засобу - Автомобіля ВАЗ 21103 н/з [NUMBER] в якому вказані додаткові деталі, що отримали пошкодження та надано опис пошкодження. Однак даний протокол в установленому порядку та в установлений законом строк до страхової компанії подано не було, представником страхової компанії він не підписаний, тому страховою компанією під час оцінки до уваги не брався. Але дані пошкодження були усунуті під час відновлювального ремонту автомобіля. Відповідно калькуляції (заключення) страховою компанією було проведено розрахунок вартості запасних частин та робіт з ремонту автомобіля, витрати на ремонт складають - 12 630, 10грн., а з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,4385) остаточна сума - 9 930, 38 грн. 13.02.2013р. була сплачена ПАТ «Коростенський хлібозавод». Як пояснили позивачі, в процесі відновлювального ремонту автомобіля СТО «Автокомфорт» було складено два попередні рахунки № 1 від 17 січня 2012р. на суму 9 953 грн. та № 3 від 29 січня 2013р. на суму 18217 грн. для гарантування оплати ремонту та закупівлі деталей і матеріалів, які в подальшому об'єднано в остаточний рахунок №21 від 20.12.2012р. згідно якого загальна вартість деталей та виконаних робіт з відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21103 н/з [NUMBER] становить 28170 грн., тому платіжними дорученнями від 26.12.2012р на суму 7000 грн., від 23.01.2013р. на суму 14737 грн. та від 05.02.2013р. на суму 6 433 грн. ПАТ «Коростенський хлібозавод» провів оплату ремонту автомобіля, всього в сумі 28 170 грн. Відповідно до рахунку СТО «Автокомфорт» та актів виконаних робіт в процесі ремонту автомобіля ВАЗ були виконані всі роботи з усунення спричинених пошкоджень, заміни деталей та агрегатів, покраски автомобіля. Наявність відповідних пошкоджень та необхідність таких робіт підтверджена в судовому засіданні. Згідно ст.61 ч.3 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи те, що постанова Коростенського міськрайонного суду від 25 січня 2013 року в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] набрала законної сили, враховуючи пояснення сторін та докази досліджені судом суд приходить до висновку, що особою винною у ДТП та у спричиненій матеріальній шкоді та шкоді здоров'ю [PERSON] є [PERSON] Статтею 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Враховуючи те, що [PERSON] заподіяв шкоду під час використання транспортного засобу - легкового автомобіля, суд приходить до висновку, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки. Пунктом 1.3 Статі 1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілими є - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Враховуючи те, що майну ПАТ «Коростенський хлібозавод» заподіяно майнову шкоду, а [PERSON] заподіяно шкоду її здоров'ю, вони є потерпілими. Відповідно до п.22.1 ст.22 вищеназваного Закону, страховик при настанні страхового випадку відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров"ю, майну третьої особи відповідно до лімітів відповідальності страховика. Страховою компанією оцінено шкоду заподіяну майну потерпілого та проведено визначені виплати, однак обсяг виплат не покриває всю шкоду, а саме непокрита частина становить 8286,62 грн. Відповідно до ст..1194 ЦК України, особа. Яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відщкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст..11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка складає 8 286,62 грн., необхідно стягнути з ТОВ "Кушнер", однак за виключенням вартості однієї покришки в сумі 584 грн. і вартості її заміни - 50 грн. та 3 карт дверей вартістю 600 гривень і вартості їх заміни - 150 грн., тобто стягненню підлягає шкода в сумі -6902,62 грн. (8286,62 - 1384). Суд виключив вартість даних речей та робіт по їх заміні так як вони безпосередньо пошкоджені чи знищенні не були, після заміни залишились у власності позивача. Як було зазначено вище, страховим полісом відповідача не передбачено виплат за спричинену моральну шкоду. Відповідно до Статті 26-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Так згідно підп.. «г» пункту 41.1 такими особами є особи, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону (Учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом); а згідно підп. «ґ» пункту 41.1 у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності; згідно підп. «в» пункту 41.2 транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Таким чином, потерпіла [PERSON] відповідно до полісу і до вищеназваного Закону України не мала прав на відшкодування моральної шкоди від страховика, та з такою заявою не зверталась. Розглядаючи питання щодо стягнення моральної шкоди суд приходить до наступного. Так позивач [PERSON] просить стягнути 10 000 грн. моральної шкоди так як вона понесла фізичні і емоційні (душевні) страждання, було порушено звичайний спосіб її життя, її здоров'я перенесло негативний вплив, що пов'язано саме з ДТП. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода може полягати: - у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням її майна; - приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Судом встановлено, що [PERSON] внаслідок ДТП перенесла фізичний біль (страждання) та мала ушкодження здоров'я, перенесла душевні страждання. Згідно п.1 ч.2 ст.1167 ЦК, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної чи юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, а згідно ст..1168 ЦК така шкода може бути відшкодована одноразово. Згідно ст..1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним свої трудових (службових) обов'язків. Таким чином моральна шкода підлягає стягненню з відповідача. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнала позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) та враховує інші обставини. Зокрема, враховуються тілесні ушкодження отримані потерпілою та стан її здоров'я, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, що були необхідні для відновлення її попереднього стану. Також суд враховує, що наслідком ДТП було вчинення адміністративного правопорушення, а не злочину. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Виходячи з матеріалів справи, а також з пояснення [PERSON] суд робить висновки, які мають істотне значення для вирішення справи, а саме : - пояснення [PERSON] про те, що [PERSON] безпосередньо після ДТП обіцяв їй відшкодувати всю шкоду, в тому числі придбати для неї путівку в санаторій, а пізніше від своїх слів відмовився і нічого не відшкодував, позивачем нічим не підтверджено; - потерпіла після ДТП на лікарняному не була, але зверталась до лікаря; - ще до ДТП в потерпілої була гіпертонія; - що жодного чеку, квитанції про витрати на ліки не зберегла і суду не надала; - про факт спростування нею самою в судовому засіданні витрачання значних коштів на лікування та існування складного матеріального стану, погіршення стосунків у сім'ї; - про факт відсутності жодного листа про необхідність відшкодування збитків відповідачем чи [PERSON]; - потерпіла пов'язати необхідність санаторно-курортного лікування з ДТП не змогла, будь-яких медичних лікарських висновків про це не надала; - про факт лікування влітку 2013 року за власний кошт та з власної ініціативи в санаторії «Дениші» витрати на що в сумі 3350 грн. також покладені в розрахунок моральної шкоди; - про підтвердження наявності на підприємстві лише одного легкового автомобіля, та не підтвердження факту зменшення зарплати [PERSON] та факту користування нею таксі в робочих цілях через відсутність службового авто. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує позицію [PERSON], який готовий відшкодувати витрати на ліки, та вважає, що сума відшкодування моральної шкоди є значно завищеною, тому підлягає відшкодуванню частково, так як відповідно до ст..10 та ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених кодексом; У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial