Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань скорочене найменування - ТЗОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ") про стягнення безпідставно одержаних коштів, у якому просить суд стягнути з відповідача - ТЗОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" на його користь безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 6 138 грн 74 коп., а також судовий збір за подання позовної заяви в сумі 908 грн 00 коп. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем вчинено виконавчий напис № 15972 про стягнення з позивача на користь ТЗОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" заборгованості в розмірі 21 450,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. від 24 лютого 2021 року на підставі вищевказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № 64627306, а постановою від 09 березня 2021 року - звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 11 травня 2021 року позивач звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ТЗОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ", треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Баршацький І.В., приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський О.А., у якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Баршацького І.В. № 15972 від 30 грудня 2020 року про стягнення з нього на користь ТЗОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" заборгованості в розмірі 21 450,00 грн. Разом з позовною заявою [PERSON] було подано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується ним у суді. Однак, з моменту відкриття виконавчого провадження до моменту зупинення стягнення, із заробітної плати позивача були здійснені відрахування.Відповідно до довідки № 2480 від 08 вересня 2021 року, виданої головним бухгалтером ТОВ «Національна горілчана компанія», у межах виконавчого провадження № 64627306, за постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. від 09 березня 2021 року, із заробітної плати позивача утримано та перераховано на користь стягувача грошові кошти в сумі 7 378 грн 51 коп., у тому числі витрати на виконавчі дії - 569 грн 00 коп., борг - 6 138 грн 74 коп. та винагороду виконавцю - 670 грн 77 коп. При цьому, рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 29 липня 2021 року, яке набрало законної сили 31 серпня 2021 року, позов [PERSON] задоволено повністю та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. № 15972 від 30 грудня 2020 року. З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що ТЗОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" безпідставно набуло грошові кошти в сумі 6 138 грн 74 коп., а приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський О.А. - в сумі 1 239 грн 77 коп., оскільки з дня набрання рішенням суду законної сили відпали правові підстави для їх набуття. З метою врегулювання спору в позасудовому порядку, позивач 09 жовтня 2021 року звернувся з вимогами про повернення безпідставно набутих коштів до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. та до ТЗОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ". Станом на момент подачі позову приватний виконавець Валявський О.А. повернув позивачу безпідставно набуті кошти, в той час як відповідачем вимога позивача проігнорована. Враховуючи наведене, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 12 листопада 2021 року справу прийнято до провадження та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін 20 грудня 2021 року за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Відповідача було повідомлено про вказаний позов, шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду за його місцем знаходження, які згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримані ТЗОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" 23 листопада 2021 року. Відтак, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а, відтак, відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористався. Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що 30 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис № 15972 про стягнення з [PERSON] на користь ТЗОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" заборгованості в розмірі 21 450,00 грн /а.с. 7-10/. 24 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським О.А. відкрито виконавче провадження № 64627306 на підставі вказаного вище виконавчого напису № 15972 від 30 грудня 2020 року /а.с. 7-10/. З копії довідки № 2480 від 08 вересня 2021 року, виданої головним бухгалтером ТОВ «Національна горілчана компанія» Кужим Н.А., вбачається, що у межах виконавчого провадження № 64627306 з [PERSON] було утримано та перераховано грошові кошти у загальному розмірі 7 378 грн 51 коп., з яких: 569 грн 00 коп. - витрати на виконавчі дії; 6 138 грн 74 коп. - борг; 670 грн 77 коп. - винагорода виконавцю /а.с. 11/. Разом з тим, рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 29 липня 2021 року, яке набрало законної сили 31 серпня 2021 року, позов [PERSON] задоволено повністю та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. № 15972 від 30 грудня 2020 року /а.с. 7-10/. Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 09 жовтня 2021 року [PERSON] звернувся до ТЗОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" з вимогою про повернення безпідставно набутих коштів /а.с. 12-13/, яка відповідачем проігнорована. За вказаних обставин, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широку сферу застосування: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення, чи вибуло майно з володіння власника за його волею або всупереч його волі, чи є набувач добросовісним або недобросовісним. Аналіз норм статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: а) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); б) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності достатньої правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, свідчить про необхідність установлення так званої абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Наведене у своїй сукупності свідчить, що кондикція - це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави. Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна (носія іншого цивільного права), підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця (набувача майна) з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України, у разі наявності цивільних відносин безпосередньо між власником та володільцем майна. Такий спосіб захисту можливо здійснити шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача таке майно. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2017 року у справі № 3-905гс17 та у постанові Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 757/42443/15-ц (провадження № 61-38890св18). Отже, положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб, чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19, від 23 квітня 2019 року у справі № 918/47/18, від 01 квітня 2019 року у справі № 904/2444/18. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події». Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом у постановах: від 10 вересня 2018 року у справі № 638/11807/15-ц (провадження № 61-1215св17), від 12 вересня 2018 року у справі № 154/948/16 (провадження № 61-4497ск18), від 12 грудня 2018 року у справі № 205/3330/14-ц (провадження № 61-1133св18), від 17 квітня 2019 року у справі №759/1206/17 (провадження № 61-40св19). Якщо виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, то правові підстави набуття стягувачем коштів на виконання зазначеного виконавчого напису відсутні, у зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України. Існування між сторонами договірних відносин, що виникли з договору кредиту, зазначеного не спростовує. Питання наявності та/або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за таким кредитним договором може бути предметом окремого судового розгляду. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 910/1531/18. Аналогічний правовий висновок наведено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18, а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року в справі № 206/2212/18, предметом позову в яких є вимога про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса. З огляду на вищевикладене, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідач - ТЗОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ", отримавши в порядку примусового виконання виконавчого напису № 15972 від 30 грудня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., грошові кошти у загальному розмірі 6 138 грн 74 коп., набуло ці кошти без достатньої правової підстави, оскільки рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 29 липня 2021 року (справа № 707/909/21) вказаний виконавчий напис був визнаний таким, що не підлягає виконанню, а тому кошти в сумі 6 138 грн 74 коп. підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Відтак, позовні вимоги [PERSON] до ТЗОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" про стягнення безпідставно одержаних коштів є обґрунтованими, доведеними та підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн 00 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved