Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

09.09.2020 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати право власності на земельну частку (пай) в розмірі 4,18 га в умовних кадастрових гектарах за рахунок земель запасу, як не витребувані паї для громадян в адміністративних межах Тернівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 11.03.1994 року вона була прийнята в члени КСП "Терноцвіт" с. Тернівка Новоград-Волинського району. Державний акт на право колективної власності на землю КСП "Терноцвіт" серія ЖТ-10-32-000001 був зареєстрований та виданий 29.11.1995 року за № 6. Вона була членом господарства в період розпаювання земель КСП "Терноцвіт" Новоград-Волинського району, але в уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) включена не була, й відповідно сертифікат на право на земельну частку (пай) в колективній власності не отримала. Тому змушена була звернутися до суду. В судове засідання представник позивача не прибув, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, надіслали заяву про розгляд справи у їхню відсутність. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки [PERSON] прийнята в члени КСП «Терноцвіт» 11.03.1994 року та працювала у вказаному КСП до 22.07.2000 року (а.с. 10-13). Відповідно до довідки відділу у Новоград-Волинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 27.03.2020 року № 97-6-0.19-1029/175-20 29.11.1995 року був зареєстрований та виданий державний акт на право колективної власності на землю КСП "Терноцвіт" ЖТ-10-32-000001, розмір земельної ділянки (паю) становить 4,18 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 15). Відповідно до довідки Тернівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 27.08.2020 року № 283 [PERSON] відсутня в уточнених списках громадян на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП "Терноцвіт" села Тернівка Новоград-Волинського району Житомирської області станом на 25.10.1996 року (а.с. 17). Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Зі змісту вказаної правової норми слід дійти висновку, що особа набуває право на земельну частку (пай) за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю, були чи залишалися членами цього підприємства. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Невнесення особи до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Таким чином, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством державного акта на право колективної власності на землю, вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 березня 2020 року № 396/1683/18-ц. Оскільки позивач на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством державного акта на право колективної власності від 29 листопада 1995 року була членом цього підприємства, то вона набула права на отримання земельної частки (паю) членів КСП. Відповідно до довідки Тернівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 18.03.2020 року № 66 на території Тернівської сільської ради є 2 невитребувані земельні частки (паю), які знаходяться в запасі як невитребувані паї для громадян, які мали (мають) право на земельну частку (пай) у реформованому КСП "Терноцвіт" в с. Тернівка (а.с. 18). Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що права позивача порушені і підлягають захисту, за позивачем слід визнати право власності на земельну частку (пай), виділивши її із земель запасу сільської ради.

Outcome: approved