Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

У травні 2019 року позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Ружа І.В., звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому вказує, що 15 квітня 2016 року о 08 годині 50 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 2107, д.н. [NUMBER] , на місту між вулицями Каруни та Янтарна в м. Дніпрі, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Шевроле, д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який на праві власності належить позивачу. Зазначає, що ДТП сталась з вини водія [PERSON] , що підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2016 року. Станом на день настання ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ВАЗ 2107, д.н. [NUMBER] , була застрахована у ТДВ СК "Альфа-Гарант" згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6137077, ліміт відповідальності 50 000 грн. Вказує, що ТДВ СК "Альфа-Гарант" на користь позивача 03.08.2016 року було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 30 373,57 грн., однак відповідно Висновку № 3950 експертного дослідження автотоварознавця вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля становить 77 605,22 грн. Таким чином, розмір страхової виплати є недостатнім для відновлення пошкодженого автомобіля. Враховуючи викладене просила суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" на її користь матеріальну шкоду у розмірі 19 626,43 грн., судові витрати у розмірі 768,40 грн., а всього - 20 394,83 грн.; стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду у розмірі 27 605,22 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., судові витрати у розмірі 768,40 грн., а всього - 38 373,62 грн. Ухвалою судді від 16 вересня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Не погоджуючись з заявленими позовними вимогами представником відповідача подано відзив, в якому останній посилається на те, що 03 жовтня 2015 року між Товариством та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6137077. 15 квітня 2016 року відбулась ДТП за участю транспортного засобу ВАЗ 2107, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу Шевроле, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який в свою чергу зіткнувся з автомобілем Мітсубісі, дн. [NUMBER] під керуванням [PERSON] 20 квітня 2016 року та 05.08.2016 року були проведені огляди пошкодженого ТЗ, про що складено відповідні акти огляду з переліком пошкоджень, які виникли, за підписом позивача. Вказує, що відповідачем згідно ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було складено та затверджено розрахунок страхового відшкодування і страховий акт та виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 35 841,32 грн. (30 373,57 грн. було перераховано 04.08.2016 року та 5 467,75 грн., перераховано 11.10.2016 року). Вважають, що висновок, наданий позивачем, не може бути належним та допустимим доказом, оскільки дана експертиза проведена не на підставі ухвали суду. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТДВ СК "Альфа-Гарант" в повному обсязі. 30 січня 2020 року позивачем подано до суду заяву про відмову від частини позовних вимог, згідно якої просить суд у зв`язку із відшкодуванням [PERSON] на її користь суми завданих збитків у розмірі 28 300 грн., прийняти відмову позивача від позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 27 605,22 грн., моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн., та судових витрат у розмірі 768,40 грн., а всього - 38 373,62 грн. Ухвалою суду від 30 січня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті в порядку загального позовного провадження. Представник позивача, позивач у судове засідання не з`явилися, згідно наданих заяв просили позовні вимоги задовольнити та розглядати справу без їх участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. 15 квітня 2016 року о 08 годині 50 хвилин на місту між вулицями Каруни та Янтарна у місті Дніпрі [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 2107, д.н. [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Шевроле, д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який на праві власності належить позивачу [PERSON] . Внаслідок даної ДТП транспортним засобам були спричинені механічні ушкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2016 року, яка набрала чинності 31.05.2016 року, [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 грн. Станом на день настання ДТП, цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ВАЗ 2107, д.н. [NUMBER] , була застрахована у ТДВ СК "Альфа-Гарант" згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6137077, ліміт відповідальності 50 000 грн. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п.34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). При цьому, згідно з п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошувала, що 03.08.2016 р. ПрАТ "СК «Альфа-Гарант" виплатило їй лише частину страхового відшкодування в сумі 30 373,57 грн., що підтверджується випискою АТ КБ "Приватбанк". Разом з тим, згідно платіжного доручення № ID-85577 від 11.10.2016 року, наданого відповідачем, ТДВ СК "Альфа-Гарант" на користь [PERSON] доплачено страхове відшкодування у розмірі 5 467,75 грн. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно звіту № 3950 від 09.08.2016 року розмір матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Шевроле, д.н. [NUMBER] , складає 72 955,44 грн., без урахування ВТВ та 77 605,22 грн., з урахуванням ВТВ. Враховуючи, що страхова виплата є недостатньою для повного відшкодування завданої позивачу шкоди з урахуванням ліміту відповідальності, суд вважає, що з ТДВ СК "Альфа-Гарант", підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] матеріальна шкода у розмірі 14 158,68 грн., а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку статті 141 ЦПК України.

Outcome: partial