Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

06.02.2020 року позивач в особі представника [PERSON] звернулася до суду з позовом до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про стягнення недоотриманої пенсії, компенсації втрати частини доходів. На обґрунтування вимог позивач в особі представника [PERSON] посилається на те, що [PERSON] є донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м.Луганськ. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.10.2019 року позивач є спадкоємцем померлої матері [PERSON] , яка складається з недоотриманої пенсії, що знаходиться на рахунку в Марківському об`єднаному управлінні пенсійного фонду України Луганської області в розмірі 61 575,62 грн. 10.10.2019 року представник позивача [PERSON] звернулася до відповідача з заявою та пакетом документів на оформлення недоотриманої пенсії після смерті [PERSON] 06.02.2020 року представником позивача [PERSON] була отримана недоотримана пенсія у сумі 51535 грн. 27 коп. Залишок не перерахованих грошових коштів складає 10\~040 грн. Позивач вважає такі дії відповідача є неправомірними, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом в якому просить стягнути з Марківського об`єданого управління ПФУ Луганської області на користь [PERSON] різницю у нарахованій та несплаченій недоотриманій пенсії в сумі 10 040 грн., стягнути компенсацію втрати частини доходів у сумі 58 310 грн. та судові витрати по справі. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судові засідання призначені на 16.03.2020, 07.04.2020 не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення (а.с.39-41), причина неявки не відома. Відповідач Марківське об`єднане УПФУ Луганської області в судове засідання не з`явився, до судового розгляду справи надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] , з наступних підстав: Заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається особою до органу, в якому померлий пенсіонер перебував на обліку як одержувач пенсії. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивачу 06.02.2020 року була нарахована та виплачена недоотримана пенсія в сумі 51535,27 грн. з урахуванням ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період з 10.2016 року по 03.2019 року. Посилаючись на положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розгляд справи провести без участі представника управління (а.с.17-25). В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, надходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 10.05.2019 року [PERSON] , [INFO] померла [INFO] у м.Луганськ Луганської області (а.с.8 зворотній бік). Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.10.2019 року, виданого державним нотаріусом Марківської державної нотаріальної контори Ченакал О.Є. спадкоємцем майна [PERSON] , 1937 року народження, яка померла [INFO] , є її донька [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з грошових коштів у виді недоотриманої пенсії, що знаходиться на рахунку в Марківському об`єднаному управлінні пенсійного фонду України Луганської області в розмірі 61 575,62 грн. (а.с.8). На звернення представника позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] від 10.10.2019 року заступником начальника Марківського ОУ ПФУ Луганської області Ткаченко С. повідомлено, що виплата недоотриманої пенсії буде виплачена згідно чинного законодавства (а.с.9). У відзиві на позовну заяву відповідачем надано довідку про нарахування та виплату пенсії [PERSON] , [INFO] , в якій зазначена виплата недоотриманої пенсії в розмірі 51\~535 грн. 27 коп. за період з 10.2016 року по 03.2019 року (а.с.22-24). Відповідно до положень\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як це передбачено\~статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1227 Цивільного кодексу України\~суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 52 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах. Згідно п. 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій № 22-1, затвердженого правлінням Пенсійного фонду України, на який посилається відповідач у своєму відзиві, для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, зазначеною нормою також передбачено перелік документів, який був наданий представником позивача в повному обсязі під час звернення до відповідача, вимог про надання відомостей про місце проживання спадкоємця зазначена норма не містить. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 цього Кодексу\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1\~ст.16 цього Кодексу\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Як було встановлено судом, Марківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області позивачу [PERSON] 06.02.2020 року була нарахована та виплачена недоотримана пенсія в сумі 51535,27 грн., що і не заперечує представник позивача [PERSON] в заявлених позовних вимогах. Заперечення відповідача не спростовують підстав позову, оскільки предметом позову є не оскарження позивачем бездіяльності відповідача щодо невиплати недоотриманої пенсії, а захист права власності. Роз`яснення Пенсійного фонду України від 2015 р. має виключно рекомендаційний характер і стосується саме виплати недоотриманої пенсії до закінчення шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини членам сім`ї та утриманцям померлого пенсіонера (ст.46 вищевказаного закону) та жодним чином не замінюють собою положень\~ст.52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"\~та ст.ст.321,\~1216,\~1227 ЦК України. Слід зазначити, що зазначені положення\~Цивільного кодексу\~та\~Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"\~не містять жодних вимог про надання спадкодавцями довідки про місце проживання та вимог, що зазначені особи мають мешкати саме на певній території. В судовому засіданні встановлено, що право позивача на отримання недоотриманої пенсії померлої матері [PERSON] , 1937 року народження у сумі 61575,62 грн. посвідчене свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.10.2019 р., виданого на підставі відомостей відповідача щодо розміру недоотриманої пенсії спадкодавця, тому відповідач має виплатити позивачеві зазначену суму. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення недоотриманої пенсії в розмірі 10 040 грн. підлягають задоволенню. Розглядаючи вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у сумі 58 310 грн., суд враховує наступне. Положенням ч.2\~ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"\~передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом. Відповідно до статей\~1,\~2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-III\~підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата). 34.З метою реалізації\~Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати"\~Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2001 року прийнято постанову № 159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати. Згідно п. 1 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Пунктом 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Зі змісту вказаних норм слідує, що їх дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата). У пункті 4 Порядку закріплено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи був виплачений нарахований дохід, та чи виплачений він із порушенням строків, чи нараховувався і виплачувався грошовий дохід, право на який визнано. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Використане у\~ст. 3 Закону № 2050-ІІІ\~та п. 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати на достатній правовій підставі. Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої\~ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування",\~ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати"\~та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення. Водночас, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень\~ст. 1 - 3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені. Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року (справа № 336/4675/17), від 21 червня 2018 року (№ 523/1124/17), від 03 липня 2018 року (справа № 521/940/17). Згідно ч. 4\~ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відтак, у випадку припинення відповідних правовідносин з пенсіонером у зв`язку з його смертю спірні відносини вже врегульовуються положеннями ч. 1\~ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були одержані ним за життя, передаються членам його сім`ї а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положенням ч.1\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1\~ст.1219 ЦК України\~не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом. Право на такі виплати мають особистий характер, оскільки покликані забезпечити наявність засобів існування для конкретних осіб. Тому зі смертю уповноваженої особи припиняється і право на отримання відповідної виплати. Однак, наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем. Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що основною умовою нарахування компенсації за несвоєчасну виплату пенсії є наявність вини органу, який таку виплату здійснює, тобто відповідача по справі. Окрім того, компенсація втрати грошових доходів, зокрема, пенсії, з огляду на сутність цієї виплати та її мету є такою виплатою, що нерозривно пов`язана з особою, тому може бути успадкована та отримана спадкоємцями лише у випадку її нарахування та не виплати за життя спадкодавця. Отже, оскільки спадкодавець за життя не оскаржив бездіяльність відповідача щодо несплати йому пенсії до моменту його смерті, вина відповідача у невиплаті пенсії за цей період не встановлена, компенсація спадкодавцю не нарахована, а ця виплата за своєю суттю є нерозривно пов`язаною з особою спадкодавця, оскільки має на меті забезпечити наявність засобів існування саме для спадкодавця, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог у цій частині. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про порушення права позивача, яке підлягає судовому захисту, а позовні вимоги - частковому задоволенню, в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми недоотриманих пенсійних виплат. Позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю підстав. Щодо вимог позивача про зобов`язання Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про встановлення строку для подання звіту про виконання рішення, суд відмовляє, так як ЦПК України не передбачено даного зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 840,80 грн., який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру сплати при подачі позову, тому з урахуванням висновку суду про часткове задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial