Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

05 січня 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) у вартості і розмірі, виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільгоспугідь для даного підприємства, відповідно до Указу Президента України за № 720/95 , розпорядження голови Світловодської районної державної адміністрації Кіровоградської області "Про передачу у приватну власність земельних часток (паїв) із земель колективної власності громадянам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" із земель, переданих у колективну власність колишнього КСП "Славутич" [PERSON] сільської ради Світловодського району Кіровоградської області. В обґрунтування позову вказував, що з 19 жовтня 1981 року по 24 лютого 1996 року був членом колгоспу імені Леніна, реорганізованого в КСП «Славутич». 16 червня 1995 року землі бувшого колгоспу ім. Леніна в розмірі 3337,3 гектара було передано у колективну власність КСП "Славутич". На момент отримання КСП "Славутич" державного акту на право колективної власності на землю, а саме 16 червня 1995 року та до 24 лютого 1996 року позивач був членом КСП та працював у ньому, а тому має право на отримання земельної частки (паю), але не реалізував це право через безпідставне не включення його до списків членів КСП. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат [PERSON] вимоги позову підтримали та пояснили, що дізнавшись в грудні 2016 року про наявність права на отримання земельної частки ( паю) [PERSON] звернувся з заявою до [PERSON] сільської ради Світловодського району з приводу виділення йому землі, проте отримав відмову з посиланням на те, що в архівах сільської ради відсутні списки осіб, які мають право на отримання земельних ділянок згідно державного акта на право колективної власності на землю. Отримавши відмову, позивач відразу звернувся до суду за захистом порушеного права, тому вважає, що позов поданий в межах строку позовної давності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Світловодського району Кіровоградської області до зали судового засідання не з"явився, сільський голова [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача. (а.с. 19, 36) Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надав до суду заперечення проти позову, вважає, що [PERSON] пропущено строки позовної давності. (а.с. 44-45) Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги позову підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Матеріалами справи підтверджено, що позивач з 19 жовтня 1981 року прийнятий у члени колгоспу імені Леніна та звільнений з членів КСП «Славутич» ( правонаступник колгоспу ім. Леніна) 24 лютого 1996 року. (а.с. 71) Згідно довідки [PERSON] сільської ради Світловодського району Кіровоградської області від 08 листопада 2016 року № 154 правонаступником колгоспу ім. Леніна являються КСП "Славутич" згідно протоколу загальних зборів членів колгоспу № 2 від 09 лютого 1993 року та СВК "Славутич" згідно протоколу загальних зборів колективу підприємства № 1 від 05 січня 2000 року (а.с. 7). 18 січня 1996 року КСП «Славутич» отримало державний акт на право колективної власності на землю ( а.с. 8). Згідно із листом управління Держгеокадастру у Світловодському районі від 15 грудня 2016 року № 99-28-99.3-2179/15-16, земельні ділянки (паї) членам КСП «Славутич» надавалась у розмірі 3,00 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території [PERSON] сільської ради Світловодського району Кіровоградської області (а.с. 6). Згідно записів у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку КСП "Славутич" [PERSON] сільської ради [PERSON] сертифікат на земельну частку (пай) не отримував (а.с. 6). Згідно розпорядження голови Світловодської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 10 червня 2002 року № 286-р "Про передачу у приватну власність земельних часток (паїв) із земель колективної власності КСП "Славутич" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва", передано в натурі у приватну власність земельну частку (пай) за рахунок земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства КСП "Славутич" громадянам - власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) загальною площею 51,5 га рілля для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно схеми поділу земель колективної власності КСП "Славутич" (а.с. 37). Так, відповідно до п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із п. 5 Указу документом, що посвічує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), який видавався районними (міськими) державними адміністраціями. Однак, сертифікат на земельну частку (пай) позивач не отримав, що не позбавляє його самого права на земельну частку (пай), яке існує у нього з часу отримання КСП «Славутич» державного акту на право колективної власності на землю, тобто з 18 січня 1996 року. 25 жовтня 2001 року Верховна Рада України прийняла новий Земельний кодекс України, який набрав чинності з 1 січня 2002 року, яким не передбачена видача сертифікатів на право на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 розділу Х Перехідних положень нового ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 8 розділу Х Перехідних положень нового ЗК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери із їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому ст. 25 та ст. 118 цього Кодексу. Тобто, шляхом надання відповідним органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади дозволу на розробку та виготовлення технічної документації із землеустрою з оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю). Отже, відповідно до ч. 2 ст. 8 розділу Х Перехідних положень чинного ЗК України позивач має право на приватизацію земельної частки (пай). Відповідно до роз'яснень у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Про порушення свого права на приватизацію земельної частки (паю), в порядку визначеному ч. 2 ст. 8 розділу Х Перехідних положень нового ЗК України, позивач дізнався у 2017 році і відразу звернувся до суду із зазначеним позовом, тому не пропустив трирічний строк позовної давності, визначений у ст. 257 ЦК України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та необхідність їх задоволення.

Outcome: approved