Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

18.05.2011 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", який було перейменовано на публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" та відповідачем, був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11052140000, відповідно якого відповідачу був наданий кредит у сумі 16738 доларів США на умовах, зазначених у кредитному договорі. Відповідач не виконує умови кредитного договору. Станом на 07.06.2011 р. заборгованість відповідача по кредитному договору складає: 10 202,05 дол. США, що еквівалентно 81346,06 грн., на підставі чого просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати. Заявою від 05.07.2013р. позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в сумі 119547,57 грн. із яких: заборгованість за кредитом - 9176,28дол. США, що в еквіваленті складає 73346,01грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4401,26 дол. США, що в еквіваленті складає 35179,27 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 960,95 дол. США, що в еквіваленті складає 7680,89 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 418,04дол. США, що в еквіваленті складає 3341,40 грн., а також судові витрати (а.с. 133-134 т.1). В судові засідання представники позивача з'явилися, позов підтримали у повному обсязі, та просили його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Під час розгляду справи представники банку неодноразово змінювали та надавали взаємовиключні пояснення, заперечуючи отримання від відповідача предмету застави - автомобілю Шевроле Лачетті, для подальшої реалізації з метою погашення заборгованості, а також то заперечували, що гр. [PERSON] працював в банку, потім визнавали, що він працював в банку, але при взаємовідносинах з відповідачем [PERSON] діяв від власного імені, а ні від імені банку. Зазначали, що акт прийому-передачі автомобіля між позивачем та відповідачем не підписувався. Просив визначити стягнення боргу в іноземній валюті, в розмірі зазначеному в позовній заяві. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав. Надав суду письмові заперечення в яких зазначав, що він дійсно отримав від позивача кредит та на ці кошти придбав автомобіль Шевроле Лачетті NF9, реєстраційний номер [NUMBER], кольору - красний перламутр, шасі - [NUMBER]. Спочатку виконував зобов'язання за договором належним чином, але в зв'язку з втратою джерела доходу та збільшення курсу долару виникла заборгованість, в зв'язку з чим він запропонував банку реалізувати вищезазначений автомобіль та видав довіреності на працівника банку - [PERSON]. Також передав [PERSON] автомобіль, документи та ключі від автомобілю. Проте, банк не здійснив реалізацію автомобіля. Просив зменшити суму відсотків до 100 грн. (а.с.53-54 т.1). В інших запереченнях зазначав, що звернувся до правоохоронних органів з заявою про зникнення автомобіля. Вказував, що невиконання зобов'язань сталося з вини робітників банку, а ні з його вини, тому просить зменшити розмір збитків за період з листопада 2009 року по листопад 2011 року на суму 73167,07 грн. та неустойки до 100 грн. (а.с.92-94 т.1). Надалі відповідач в судові засіданні не з'являвся, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник відповідача в судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав. Також надав суду письмові заперечення в яких вказував, що відповідач передав працівнику банку заставлений автомобіль, тому не згодний з сумою заборгованості за кредитом. Зазначає, що позивачем неправомірно застосована підвищена процентна ставка, оскільки банку був переданий автомобіль для подальшої реалізації, але автомобіль був розукомплектований, тому не може бути реалізований. Вказував, що до пені, яка нарахована позивачем має бути застосована ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України (а.с.207-209 т.1). Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 05.10.2006 між позивачем та відповідачем (Позичальник) укладено Договір про надання споживчого кредиту №11052140000 (надалі Кредитний договір), відповідно до умов якого, банк зобов'язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 16738,00 дол. США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 84526,90 грн. за курсом Національного банку України на день укладання цього договору. Відповідно до п.1.2.1 та п. 1.2.2 Кредитного договору, надання кредиту здійснюється 05.10.2006р., а Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток №1 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 04.10.2013р., якщо тільки не застосовується іншій термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди Сторін або до вказаного Банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього Договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 Договору. Кредит вважається повернутим в разі зарахування грошових коштів спрямованих на погашення кредиту в повному обсязі на рахунок Банку, зазначений у цьому пункті Договору. Згідно з п. 1.3 Кредитного договору, за використання кредитних коштів протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 11,00% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 9.2 даного Договору. Нарахування процентів за цім договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день місяця. При цьому проценти нараховуються на суму кредиту, що фактично надані Банком Позичальнику і які ще не повернуті останнім у власність Банку відповідно до умов Договору. Строк сплати процентів встановлено з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти. Згідно з п. 9.2 Кредитного договору, відповідно до вимог статті 651 Цивільного кодексу України Сторони погодили, що протягам дії цього Договору Банк відповідно до умов п. 1.3.1 Договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання будь-якої із наступних обставин, зокрема: порушення Позичальником кредитної дисципліни; здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ (наприклад, девальвації курсу гривні до курсу долара США більш ніж на 5% у порівнянні з курсом гривні до долара США, установленого НБУ на дату укладення цього Договору чи останнього перегляду процентної ставки; підвищення ставки за кредитами банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ): підвищення ставки на 3 (три) відсоткових пункту за бланковими кредитами "овернайт" НБУ з дати укладання цього Договору чи останнього перегляду процентної ставки. Сторони погодили, що при настанні будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 п. 9.2 Договору, Банк може збільшити розмір процентної ставки за Договором в наступному порядку, а саме: Банк не пізніше ніж за 14 (чотирнадцять) календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє Позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа за адресою Позичальника; такий новий розмір процентної ставки за цим Договором починає застосовуватися з дати, що буде вказана у Повідомленні банку до Позичальника, без укладання Сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього Договору. У разі незгоди із встановлюваним згідно умов цього пункту Договору новим розміром процентної ставки, Позичальник у строк не пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів до дати початку дії нової ставки, вказаної у Повідомленні Банку, зобов'язується надати на зазначену у Договорі адресу Банку письмове повідомлення (відповідь) про свою незгоду із такою новою ставкою. Сторони погодили, що факт неподання Позичальником на зазначену у Договорі адресу Банку у строк не пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів до дати початку дії нової процентної ставки письмового повідомлення (відповіді) Позичальника про його незгоду із такою новою ставкою, вважається згодою Позичальника на встановлення Банком такого нового розміру процентної ставки з дати, що зазначена у Повідомленні Банку (а.с.158-163 т.1). В порядку забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 05.10.2006 року між сторонами укладено Договір застави транспортного засобу №11052140000/1 (надалі по тексту Договір застави), відповідно до умов якого Заставодавець (відповідач) з метою забезпечення вимог Заставодержателя за кредитним договором №11052140000 від 05.10.2006 року заставив транспортний засіб марки Шевроле моделі Лачеті, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі - [NUMBER], колір - червона перлина (а.с.24-29 т.2). Відповідно до укладеного договору позивач надав, а відповідач 05.10.2006 року отримав кредит у сумі 16738,00 дол. США, що еквівалентно 84526,90 грн., що підтверджується заявою про видачу готівки №12 від 05.10.2006р., яка містить особистий підпис відповідача, випискою по рахунку (а.с. 21-22 т.1) та не заперечується сторонами. Листом за №106278 від 22 лютого 2008 року, Банк повідомив відповідача про збільшення з 12 березня 2008 року процентної ставки вдвічі від діючої процентної ставки, на прострочену суму заборгованості (а.с.190). Зазначений лист направлений на адресу боржника 26.02.2008р., що підтверджується Списком №2011 згрупованих рекомендованих відправлень (а.с. 194). Листом за №56644 ДР від 18.06 2008 року, Банк повідомив відповідача про збільшення з 07 липня 2008 року процентної ставки на 2 (два) процента в зв'язку з порушенням відповідачем кредитної дисципліни (а.с.191). Зазначений лист направлений на адресу боржника 20.06.2008р., що підтверджується Списком №373 згрупованих рекомендованих відправлень (а.с. 196). В зв'язку з невиконанням відповідачем умов Кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, позивач направив на адресу відповідача Заяву №31-12/943 від 10 березня 2010 року в якій повідомляв про зміну термінів повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами в сторону їх зменшення та вимагав повернення всієї суми кредиту та процентів (а.с.45-46 т.1). Згідно даних позивача, відповідач не виконав своїх зобов'язань за Кредитним договором, не повернув основну суму кредиту та не сплатив проценти, в зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість станом на 10.06.2013 року в розмірі: - 73346,01 грн. - заборгованість за кредитом; - 35179,27 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с. 136-142 т.1) В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів погашення кредиту, у розмірі більшому ніж зазначено у розрахунку позивача, суду не надано. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст. ст. 11, 509, 629 ЦК України, зобов'язання виникають, зокрема із договору, та договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України, встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За такими обставинами позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у сумі 73346,01 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 35179,27 грн. - є обґрунтованими та підлягає задоволенню. Відповідно до п. 7.1 Кредитного Договору, за порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку, а саме: - в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена в гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом "факт/360" (метод "факт/360" передбачає, о для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. Банк може використати право на застосування пені, починаючи з 32 (тридцять другого) календарного дня, рахуючи з дати порушення Позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання, передбаченого цим Договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочій день, то рахуючи з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем. Оскільки судом встановлено невиконання відповідачем грошових зобов'язань за кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в сумі 960,95 дол. США, та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам в сумі 418,04дол. США, підлягають задоволенню. Суд не приймає до уваги ствердження відповідача та його представника про наявність заборгованості за кредитом у меншому розмірі, ніж зазначено позивачем, тому, що відповідач передав позивачу предмет застави - автомобіль Шевроле Лачетті для подальшої реалізації та вартість цього автомобілю має бути зарахована в погашення суми кредиту. Також суд відхиляє доводи представника позивача щодо здійснення [PERSON] відповідних дій від власного імені, а ні від імені банку, неотримання банком від відповідача предмета застави - автомобілю Шевроле Лачетті для подальшої реалізації, виходячи із наступного. Так, із Довідки позивача від 08.07.2014 р. за № 21-14/21783 убачається, що [PERSON] працював на посаді старшого регіонального представника з реалізації активів боржників Першого Дніпропетровського центру управління кредитною заборгованістю клієнтів роздрібного бізнесу Дніпропетровського регіонального департаменту АКІБ "УкрСиббанк" в період з 06.08.2009р. по 03.09. 2010р. (а.с.227 т.1). Заявою від листопада 2009 року відповідач надав регіональному представнику з реалізації активів боржника АКИБ "Укрсиббанк" [PERSON] згоду на реалізацію автомобіля Шевроле Лачетті NF9, реєстраційний номер [NUMBER], за 1200 дол. США (а.с. 118 т.1). Як убачається із службової записки від 16.11.2009р. за підписом РП з реалізації заставного майна 1ДЦУКЗ РБ ДРД АКИБ "УкрСиббанк" [PERSON] та Протоколу засідання кредитного комітету Дніпропетровського регіонального департаменту № 108 від 17.11.2009р., розглядалося питання щодо реалізації автомобіля Шевроле Лачетті NF9, реєстраційний номер [NUMBER], який є забезпеченням по кредитному договору [PERSON] №11052140000 від 05.10.2006р. Також зазначається, що автомобіль знаходиться з 25.09.2009р. на автостоянці, яка орендується банком, ключи та технічний паспорт зберігаються в банку (а.с. 119-121 т.1). Відповідно до Листа ТОВ "Сигма" за №02/07 від 01.07.2013р., автомобіль Шевроле Лачетті, реєстраційний номер [NUMBER], знаходився на зберіганні ТОВ "Сигма" з 25.09.2009р. по 06.11.2009р. (а.с.154 т.1). Листом без дати та номеру позивач узгодив видачу генеральної довіреності на автомобіль Шевроле Лачетті NF9, державний номер [NUMBER], який знаходиться в заставі по кредитній справі 11052140000, позичальнику [PERSON], на [PERSON], який мешкає м. Запоріжжя, вул. Авраменко, 22/344, [NUMBER], виданий Шевченківським УМВС України в Запорізькій області 10 вересня 1998р. ІПН [NUMBER] (а.с. 228 т.1). Постановою від 18.10.2012р. відповідачеві відмовлено в порушенні кримінальної справи за ч.1 ст. 289 КК України (на підставі ч.1 ст. 6 КПК України). Під час перевірки за заявою [PERSON] встановлено, що останній передав працівнику АТ "Укрсиббанк" [PERSON] автомобіль Шевроле Лачетті, реєстраційний номер [NUMBER], разом з ключами та документами для подальшої реалізації з метою погашення кредиту відповідача (а.с. 178-179 т.1). Таким чином, матеріалами справи, підтверджується, що відповідач передав представнику позивача [PERSON] автомобіль Шевроле Лачетті, який в свою чергу, на час зазначених подій, перебував в трудових відношеннях з АТ "Укрсиббанк", та виконував свої трудові обов'язки, що підтверджується наданням [PERSON] службової записки, яка була розглянута кредитним комітетом банку та розгляд якої відображений у Протоколі засідання кредитного комітету Дніпропетровського регіонального департаменту № 108 від 17.11.2009р., а також подальше зберігання в банку ключів та технічного паспорту автомобілю, та розміщення автомобіля відповідача на стоянці, яка орендувалася банком, що свідчить про прийняття та погодження банком дій [PERSON] щодо отримання автомобіля та подальше розпорядження ним від імені та інтересах банку. Одночасно з цим, відповідно до п. 1.4, п. 5.2 Договору застави, у випадку невиконання Заставодавцем положень кредитного договору, Заставодержатель має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами в повному обсязі вимог, включаючи основну суму боргу, відсотки за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, включаючи пеню та інші штрафні санкції, а також видатки, по зверненню стягнення на Предмет застави та його реалізацію. Задоволення вимог Заставодержателя здійснюється: 1) шляхом добровільної передачі предмета застави у власність Заставодержателя; 2) шляхом звернення стягнення на предмет застави (а.с.24-29 т.2). За відомостями Дніпродзержинського ВРЕВ Державтоінспекції від 08.11.2011р. автомобіль Шевроле Лачеті, 2006р.в., д.з. АЕ 2049 ВС, свідоцтво про реєстрацію АЕС 052083 від 04.10.2006р., зареєстровано за гр. [PERSON], 10.10.1965р.н., мешкає п. Дніпровський, вул. Набережна, 1-11 (а.с.19 т.2) Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК). Зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК). Ці підстави зазначені в статтях 599, 600, 601, 604- 609 ЦК, в положеннях Кредитного договору та Договіру застави транспортного засобу, в яких не передбачено такої підстави припинення зобов'язання, як передача кредитору предмета застави для подальшої реалізації. Доказів передачи права власності на заставної автомобіль позивачу, суду не надано. За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Саме по собі передача заставного майна кредитору для подальшої реалізації, яку не здійснено, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від обов'язку виконати зобов'язання за кредитним договором та не звільняє від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених умовами кредитного договору. Згідно з ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, враховуючи положення ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: судовий збір у сумі 1195 (одна тисяча сто дев'яносто п'ять) гривень 48 копійок та 120 (сто двадцять) гривень 00 копійок - витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: approved