Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Завод "Маяк"\~в якому просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 72602, 05 грн., компенсацію за щорічну невикористану відпустку в сумі 4576,23 грн. та компенсацію за затримку розрахунку у розмірі середнього заробітку. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач з 06.02.2018 року знаходився у трудових відносинах з ПАТ "Завод "Маяк" на посаді заступника генерального директора з організаційної роботи та загальних питань. Згідно п. 1.1. укладеного 06.02.2018 року між позивачем та відповідачем контракту №4, позивачу виплачується заробітна плата, яка складається з посадового окладу в розмірі 15000 грн. та додаткових виплат. Однак, відповідачем заробітна плата позивачу не виплачувалась, тому 22.06.2018 року позивач з відповідачем припинили трудові відносини на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. На день звільнення відповідач з позивачем не розрахувався. Заборгованість по заробітній платі складає 72602,05 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 26.10.2018 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. \~ \~ \~ \~Клопотань про виклик сторін в судове засідання не надходило. \~ \~ \~ \~Відповідач надав письмовий відзив на позов, з доказом його направлення позивачу, в якому проти позовних вимог заперечував, з посиланням на ті обставини, що не мав можливості розрахуватись при звільненні з [PERSON], в зв'язку з наявністю арештів на грошових коштах, що знаходяться на рахунках ПАТ "Завод "Маяк" та здійсненням дій щодо оскарження арештів коштів в частині виплати заробітної плати працівникам, що на думку відповідача свідчить про відсутність вини товариства, при цьому заперечень з приводу наявності заборгованості по заробітній платі та спору про\~її розмір\~не зазначив (а.с.51-69). \~ \~ \~ \~Позивач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строк відповідь на відзив не надав. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені сторонами у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 06.02.2018 року [PERSON] працював в ПАТ "Завод "Маяк" на посаді заступника генерального директора з організаційної роботи та загальних питань. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України 22.06.2018 року позивача було звільнено з вищевказаної посади, що підтверджується трудовою книжкою (а.с. 33-38). Згідно службової записки від 10.10.2018 року зазначено, що заборгованість по заробітній платі [PERSON] за період з лютого 2018 року по червень 2018 року становить 72602,05 грн. Наявність вказаної заборгованості також підтверджується актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи №КВ1112/75/АВ від 25.09.2018 року, складеного Головним управлінням держпраці у Київській області Державної служби України з питань праці за результатами інспекційного відвідування ПАТ "Завод "Маяк" (а.с. 13-27). Частиною 1 ст. 1 ЗУ "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частинами 1,6 ст. 24 ЗУ "Про оплату праці передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплат. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Згідно зі ст. 47 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. \~ \~ \~ \~Згідно вимог ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до роз'яснень викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" №13 від 24.12.1999 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідач при звільненні [PERSON] не провів з ним остаточного розрахунку. На момент ухвалення рішення в матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачем заборгованості по заробітній платі. Отже, у позивача виникло право на стягнення заборгованості по заробітній платі та середньому заробітку за час затримки розрахунку. Визначаючи розмір заборгованості по заробітній платі, суд виходить з того, що заборгованість підприємства по виплаті заробітної плати складає 72602,05 грн., згідно акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи №КВ1112/75/АВ від 25.09.2018 року, складеного Головним управлінням держпраці у Київській області Державної служби України з питань праці за результатами інспекційного відвідування ПАТ "Завод "Маяк". Зазначена сума і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Частинами 1,4 ст. 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи. За бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією. При цьому тривалість наданої працівникові щорічної та додаткових відпусток не повинна бути менше ніж 24 календарних дні. Згідно наданого розрахунку сума компенсації за невикористану відпустку за період з 07.02.2018 року по 22.06.2018 року складає 4576,23 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Визначаючи розмір середнього заробітку, суд керувався положеннями п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, та виходив з наступного. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 625,47 грн. (11206,63 травень 2018 року + 11310,42 червень 2018 року / 36 робочих днів (20 робочих днів у травні 2018 року та 16 робочих днів у червні 2018 року). Кількість днів прострочення остаточного розрахунку з 22.06.2018 року по 22.01.2019 року (день ухвалення рішення) становить 146 днів. Загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки складає 91318,62 грн. (625,47х146), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на ті обставини, що не він мав можливості розрахуватись при звільненні з [PERSON], в зв'язку з наявністю арештів на грошових коштах, що знаходяться на рахунках ПАТ "Завод "Маяк" та здійсненням дій щодо оскарження арештів коштів в частині виплати заробітної плати працівникам, оскільки наявність арештів на рахунках відповідача не виправдовує затримку розрахунку при звільненні. До того ж відповідачем не надано доказів наявності/відсутності інших банківських рахунків крім арештованих та відсутність коштів на таких рахунках. Згідно положень ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже в зв'язку з задоволення позову та оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", з відповідача на користь держави підлягають стягненню 1684,96 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved