Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

18 травня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест\~Україна» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свій позов мотивує тим, що за виконавчим написом за №104 від 05.01.2021р., вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною, із [PERSON] , як боржника, стягується на користь ТОВ «Росвен Інвест\~Україна» заборгованість у розмірі 27\~548,93 грн. на підставі кредитного договору №004-99959/260613 від 04.07.2013р. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. від 09.02.2021р. відкрито виконавче провадження за №64368238. Стверджує, що виконавчий напис нотаріусом був вчинений з порушенням норм чинного законодавства. Ухвалою суду від 24 травня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні. Позивач в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Приватний нотаріус та приватний виконавець до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Дослідивши подані суду докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 05.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Григорян Діаною\~Гагіківною було вчинено виконавчий напис (реєстраційний номер 104), яким запропоновано стягнути з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором №004-99959/260613 від 04.07.2013р., укладеним з ПАТ«Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «Росвен Інвест Україна» на підставі договору про відступлення прав вимоги від 26.01.2018р. №143/К, за період з 27.01.2018р. по 06.11.2020р. у розмірі 27\~548,93 грн., в т.ч. прострочена заборгованість 14\~649,80 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам 12\~399,13 грн., а також 500,00 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом (а.с. 7). 9 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64368238 (а.с.10). Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права. У\~статті 88 Закону України "Про нотаріат"\~говориться, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Із оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався\~ ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат"\~та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. Відповідно до п.2 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису по виконанню кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та \~строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Оскільки безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, то і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус здійснює виконавчий напис, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі, тому за вказаних обставин, відсутні підстави вважати, що заборгованість була безспірною. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Подані фінансовою установою документи не підтверджують безспірність заборгованості, оскільки про наявність спору щодо заборгованості свідчить те, що у виконавчому написі зазначені суми зі стягнення як самого тіла кредиту, так і процентів, які в свою чергу розраховуються у відсотковому відношенні до боргу і можуть бути оспорені. Крім того, в оспорюваному виконавчому написі, вказано, що підставою його здійснення є, зокрема,\~постанова КМУ № 1172 від 29.06.1999 р., в яку\~постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 р. були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються:\~\~\~\~а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості".\~\~ Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною\~постанову КМУ №662\~\~від 26.11.2014\~в цій частині. Вказану постанову залишено без змін згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року. Таким чином, кредитний договір №004-99959/260613 від 04.07.2013р. на момент вчинення виконавчого напису вже не був тим документом, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тобто, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис щодо стягнення саме за кредитним договором. Протилежного суду не доведено та під час розгляду справи не здобуто. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. від 05.01.2021 року, реєстраційний номер 104, про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором №004-99959/260613 від 04.07.2013р., укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «Росвен Інвест Україна» на підставі договору про відступлення прав вимоги від 26.01.2018р. №143/К, за період з 27.01.2018р. по 06.11.2020р. у розмірі 27\~548,93 грн., в т.ч. прострочена заборгованість 14\~649,80 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам 12\~399,13 грн., а також 500,00 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом, таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved