Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ВАТ "НАСК "Оранта" про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказував на те, що 05.03.2014 року на вул. Червоноармійській в м.Києві сталась ДТП за участю автобуса "VAN HOOL" д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіля “HONDA” д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] та був під його керуванням. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автобуса, з вини якого сталась ДТП була застрахована у ВАТ "НАСК "Оранта", позивачем 16.04.2014 року було подано відповідну заяву про виплату страхового відшкодування. Однак, станом на день подання позову до суду позивач не отримав від відповідача суми страхового відшкодування, у зв'язку з чим був змушений звернутись до суду. Позивач у судове засідання не з'явився, однак його представник подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вирішення позовних вимог залишив на розсуд суду. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.03.2014 року о 10.58 год. [PERSON], керуючи автобусом "VAN HOOL" д.н.з. [NUMBER] по вул. Червоноармійській, 21 в м.Києві не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем “HONDA” д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем «Toyota» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], чим порушив п.13.1ПДР України, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Печерського районного суду м.Києва від 03.04.2014 року водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.6-7). Між власником автобусом "VAN HOOL" д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] та ВАТ "НАСК "Оранта" укладено договір у вигляді полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/7762996 (а.с.11). Листом від 26.08.2014 року за №09-02-09/16118 ВАТ "НАСК "Оранта" повідомило, що компанією прийнято рішення про виплату позивачу відшкодування у сумі 39 471 грн. 18 коп. найближчим часом (а.с.16). Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору Відповідно до ст.16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п.36.5 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Страховик, згідно із ч.3 ст.988 ЦК України, у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (ст.992 ЦК України). Пунктом 36.5 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. Боржник, відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Внаслідок того, що відповідачем вчасно не було виплачено позивачу суму страхового відшкодування, утворилась пеня за період: з 17.07.2014 року по 15.09.2014 року у сумі 1637 грн. 26 коп. ((39 471,18 грн. (сума страхового відшкодування) х 0,068% (подвійна облікова ставка НБУ на час виникнення заборгованості) х 61 днів (кількість днів прострочення в цей період)) :100). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи частково підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved