Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Позивач - [PERSON] , звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] , ПАТ «Граве України» шкоду завдану внаслідок ДТП. Вимоги позову обґрунтовано наступним. 07.08.2020 року постановою Подільського районного суду м. Києва у справі №758/6989/20, [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, однак провадження закрито у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, належний позивачу автомобіль марки «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а сама [PERSON] тілесні ушкодження. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «LEXUS» реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПрАТ СК "ГРАВЕ УКРАЇНА" на підставі полісу №АО/4904814 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів від 23.03.2020року. Позивач [PERSON] звернулась до ПрАТ СК "ГРАВЕ УКРАЇНА" з заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок пошкодження автомобіля та отримала страхове відшкодування. Однак, внаслідок ДТП [PERSON] отримала тілесні ушкодження: черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій м`яких тканин лівої скроневої ділянки, хлистова травма з вестібулопатією, цервікокраніалгіями, м`язово-тонічними порушеннями, П/травматична двостороння люмбоішалгія з стато-динамічними порушеннями, виражений церебрастенічний синдром. У зв`язку з отриманням медичної допомоги з 03 по 13 квітня 2020 року позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП "Київська міська клінічна лікарня №3" Неврологічне відділення №2, в подальшому, [PERSON] була виписана на амбулаторне лікування. Згідно рекомендацій останній було рекомендовано: спостереження сімейного лікаря, невролога за місцем проживання; консультатація психолога, ортопеда-травматолога; дотримання режиму; ортопедичний режим та інше... Згідно рекомендацій ортопеда-травматолога [PERSON] для відновлення після травми потребувала оздоровчо-реабілітаційних послуг, а саме: масаж спини, масаж шийно-комірцевої зони, лікувальна фізкультура, тейпування шийно-комірцевої зони та інше. Позивачка уклала договір надання послуг з ФОП [PERSON] від 20.04.2020 на оздоровчо-реабілітаційні послуги пройшла необхідний курс послуг на суму 33 700 грн. Зазначені кошти оплатила самостійно. Страховиком, ПрАТ СК "ГРАВЕ УКРАЇНА" в якості відшкодування шкоди завданої здоров`ю сплачено лише 3748 грн. 51 коп., щодо відшкодування інших витрат пов`язаних з лікуванням та доглядом за дітьми з особливими потребами відмовлено, у зв`язку з тим, що ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" таких витрат не передбачає. ТакожПозивачем наголошено, що остання проживає разом з доньками [PERSON] , 2004 року народження та [PERSON] , 2009 року народження, які є дітьми з особливими потребами, а саме є дітьми-інвалідами дитинства, внаслідок генетичного захворювання та потребують постійного догляду. У зв`язку з госпіталізацією [PERSON] , не могла залишити дітей без догляду та нагляду, а відтак вимушена була укласти договір з ТОВ "Паризький дворик" про здійснення послуги з догляду за дитиною 02/04/20-1 та 02/04/20-2 від 02.04.2020 для використання послуг няні. Вартість наданих послуг няні щодо догляду за дітьми за 10 днів, коли Позивачка, як мати перебувала на стаціонарному лікуванні, складає 32 175 грн. за одну дитину, загальна вартість за обох дітей становить 64 350 грн. Посилаючись на викладені обставини справи, позивач просить суд: -стягнути з [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ), зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 70 048 грн. 98 коп. та моральну шкоду у 100 000 грн.; -стягнути з ПАТ Страхова компанія «ГРАВЕ Україна» (Код ЄДРПОУ 19243047; 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 65) на користь [PERSON] , відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди життю та здоров`ю в розмірі 33 700 грн.; -стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15 лютого 2021 року відкрито провадження в справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 12 квітня 2021 року Відповідачем 2 - ПАТ Страхова компанія «ГРАВЕ Україна» Було подано Відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, оскільки Позивач проходила реабілітацію у ФОП [PERSON] , яке не відноситься до закладів охорони здоров`я, відповідно й така вартість надання послуг не може вважатися такою, що підлягає до відшкодування. Щодо судових витрат Відовідачем 2 зазначено, що судові витрати, які можуть виникнути в майбутньому, повинні бути залишені за Позивачем. 09 червня 2021 року Позивачем було подано письмові пояснення, в яких вона зазначила, що оскільки вона є матір`ю дітей - інвалідів та на день подання пояснень також вони є неповнолітніми, відповідно вона є їх представником, тому вона звільнена на підставі ст..5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні сторона позивача підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволені. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про підтримання вимог, викладених у відзиві. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, постановою Подільського районного суду м. Києва від 07.08.2020 року у справі №758/6989/20, [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, однак провадження закрито у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, належний позивачу автомобіль марки «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження, а сама [PERSON] тілесні ушкодження. На підставі полісу №АО/4904814 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів від 23.03.2020року, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «LEXUS» реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПрАТ СК "ГРАВЕ УКРАЇНА". Згідно копії Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 20 3991 від 13.04.2020 року , наданою КНП "Київська міська клінічна лікарня №3" зазначено, що внаслідок ДТП [PERSON] отримала тілесні ушкодження: черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій м`яких тканин лівої скроневої ділянки, хлистова травма з вестібулопатією, цервікокраніалгіями, м`язово-тонічними порушеннями, П/травматична двостороння люмбоішалгія з стато-динамічними порушеннями, виражений церебрастенічний синдром. Позивачка уклала договір надання послуг з ФОП [PERSON] від 20.04.2020 на оздоровчо-реабілітаційні послуги, а саме: масаж спини, масаж шийно-комірцевої зони, лікувальна фізкультура, тейпування шийно-комірцевої зони та інше та пройшла необхідний курс послуг на суму 33 700 грн., сплата яких підтверджується платіжними дорученнями. З копії повідомлення від 24.03.2020 року Вих.№7295 наданим Страховиком, ПрАТ СК "ГРАВЕ УКРАЇНА" витікає, що в якості відшкодування шкоди завданої здоров`ю сплачено лише 3748 грн. 51 коп., щодо відшкодування інших витрат пов`язаних з лікуванням та доглядом за дітьми з особливими потребами відмовлено ( повідомлення від 03.11.2020 року вих..№ 7293), у зв`язку з тим, що ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" таких витрат не передбачає. ТакожПозивачем наголошено, що остання проживає разом з доньками [PERSON] , 2004 року народження та [PERSON] , 2009 року народження, які є дітьми з особливими потребами, а саме є дітьми-інвалідами дитинства, внаслідок генетичного захворювання та потребують постійного догляду. Відповідно до ч.1 ст.15 та п.п.8,9 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1167 ЦК України визначено, що Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; Відповідно до ч.1,2 ст.1187 цього Кодексу джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана в результаті взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В силу положень ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.14 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у разі пошкодження внаслідок дій винної особи окремих деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу розмір реальних збитків необхідно визначати виходячи з вартості запасних частин і відновлювального ремонту. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказовий процес у цивільному судочинстві має велику значимість через його важливість для вирішення кожної справи і загальнообов`язковість, оскільки без належного підтвердження необхідних обставин особа не отримає бажаного результату та не зможе повною мірою використати надані державою юрисдикційні гарантії захисту прав, свобод та інтересів осіб у разі їх порушення, невизнання або їх оспорення. Належність та допустимість доказів визначають ст.ст. 77,78 ЦПК України. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд вважає, що вимоги Позивача є обґрунтованими і підлягають до задоволенню щодо стягнення з Відповідача-2 ПАТ Страхової компанії «ГРАВЕ Україна» матеріального збитку, в сукупному розмірі 17,100 гривень та моральну шкоду в розмірі з Відповідача 1- [PERSON] 1000 гривень, оскільки Позивачем доведено актуальність саме в цьому розмірі та частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Outcome: partial