Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

[PERSON] виклад позиції позивача та відповідача. 1. 23.07.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. 2. Позов обґрунтований тим, що позивач [PERSON] є власником будинку №10 по1 вїзду Береговому у м.Прилуки, в якому на даний час зареєстрований його брат [PERSON], проте з 2014 року не проживає в ньому. 3. Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи. 4. Позивач в судове засідання не з'явився, проте його представником було подано до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов, надав згоду на ухвалення судом заочного рішення. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Оскільки відповідач, з огляду на положення\~ст.128 ЦПК України, був належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи(через оголошення Прилуцького міськрайонного суду про виклик до суду від 10 вересня 2018 року розміщеного на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет pr.cn.court.gov.va), проте в судове засідання не зявився без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. 6. Судом на підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 7. Позивач являється власником будинку, що знаходиться за адресою м.Прилуки, 1 вїзд Береговий, буд.10/ а.с.7-10/. 8. Згідно довідки комітету самоорганізації населення №1 центрального мікрорайону про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб від 21.06.2018, №3876 вбачається що власником будинку є [PERSON], а відповідач по справі [PERSON] зареєстрований у будинку, але за даною адресою не проживає, мешкає вм.Харків/а.с.6/. 9. Згідно акту про фактичне проживання без реєстрації від 25.06.2018 року за №179, відповідач по справі фактично не проживає в належному позивачу будинку з 2014 року /а.с.5/. V. Оцінка суду. 10. Відповідно до\~ст.47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. 11. Згідно з\~ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Як зазначає Європейський суд з прав людини, "втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла". "Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється "згідно із законом" та не може розглядатись як "необхідне в демократичному суспільстві..." («Кривіцька та Кривіцький проти України» § 41,42, ЄСПЛ, від 02.12.2010 року). Враховуючи фактичні обставини справи, суд повинен встановити відповідність визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням критеріям, що викладені в п.2 ст.8 Конвенції. 12. Згідно з ч.2\~ст.405 ЦК, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 13. Відповідно до\~ст.321 ЦК\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 14.\~Згідно приписів ст.ст.12,81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З обставин, які предметом доказування в даній справі, є тривалість відсутності відповідача в спірному домоволодінні, згідно наданих в розпорядження суду доказів [PERSON] не проживає в належному позивачеві будинку. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета доказування, логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для визнання відповідача, таким що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved