Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. в якому просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. 20.12.2018 зареєстрованого в реєстрі за № 12729, за умовами Кредитного договору від 14.07.2012 року укладеного між позивачкою та ПАТ «Альфа-банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» на підставі договору факторингу №2013-1 укладеного 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа-банк та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна на користь відповідача стягнуто заборгованість в сумі 27840 грн 11 коп. 17.01.2019 року приватний виконавець виконавчого кругу Чернігівської області Палігін О.П. відкрив виконавче провадження ВП №58116278, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження. З вказаним виконавчим написом позивачка не згодна, так як вважає, що нотаріус не дотримався актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, а стягнення виходить за межі встановленого законодавством трирічного строку позовної давності на час вчинення виконавчого напису, стягнення розміру пені, яка нарахована за невідомий період, також виходить за межі річного строку позовної давності. Тому позивач просив визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. 20.12.2018 зареєстрованого в реєстрі за № 12729, щодо стягнення з неї на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 07.03.2019 року було відкрито провадження по справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 23.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено дану цивільну справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву та будь-яких клопотань до суду не надіслав. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської областв Палігін О.П. в судове засідання не з`явився, про час і місце повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явилися. За змістом ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат"та іншими актами законодавства України. Таким актом є Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено Законом України "Про нотаріат"та Інструкцією. Так, у відповідності до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно Інструкції для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається відповідна заява. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачам. Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати своє право на примусове виконання зобов`язання боржником. У відповідності до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів,за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992 р. №2 « Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» п. 13 роз`яснено, що відповідно до ст. ст.34,36,87,88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Відповідно до ст. 88 Закону України « Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 3.1, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, встановлено, що по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Разом із тим, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (в своєму узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.04.2014 року, а також Пленум ВСУ в постанові №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» № 2 від 31.01.1992 року зазначали, що однією із об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Слід перевіряти, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчих написів, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди або звертаються про стягнення спірного боргу. Судом встановлено, що за умовами Кредитного договору від 14.07.2012 року № 500290726 укладеного між позивачкою та ПАТ «Альфа-банк», позивачка отримала кредит у розмірі 18392,80 грн з фіксованою процентною ставкою по кредиту 25% річних. Дата повернення кредиту - 16.07.2015 р. Відповідачкою протягом 2012 року здійснювались щомісячні платежі, останній 30.11.2012 року в сумі 200 грн., що підтверджується Витягом з реєстру до Договору факторингу № 2013-1 від 23.12.2013 року (а.с.24). Цим же витягом підтверджується, що станом на 23.12.2013 року розмір заборгованості за кредитом становить 27840,11 грн та складається з тіло кредиту -17701,84 грн, проценти за кредитом - 3558,27 грн, комісія за кредитом - 3630,00 грн, пеня - 2950,00 грн. Відповідно до Договору факторингу право вимоги перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» на підставі договору факторингу №2013-1 укладеного 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа-банк та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна. 20.12.2018 року за зверненням ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» до приватного приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 12729 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 14.07.2012 року станом на 22.12.2016 року в сумі 28940,11коп. на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна». 17.01.2019 року за вказаним виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого кругу Чернігівської області Палігіним О.П. відкрито виконавче провадження ВП №58116278, було винесено постанову про відкриття провадження, винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, 22.01.2019 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату позивача. 16.04.2019 року рішенням Чернігівського окружного суду визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича від 22.02.2019 року у ВП №58116278 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 22.05.2019 року Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.04.2019 року залишено без змін. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При цьому нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Позивач [PERSON] звертаючись до суду з відповідним позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовує свої позовні вимоги не дотриманням принципу безспірності. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Дослідженими в справі доказами встановлено, що при вчиненні виконавчого напису від 20.12.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 перевірено подачу відповідачем ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» на обґрунтування вимог пакету документів. А саме, стягувачем було надано кредитний договір, засвідчена стягувачем копія розрахунку суми заборгованості та установчі документи стягувача. Окрім того, із встановлених судом обставин справи вбачається, що, звертаючись до нотаріуса з вимогою вчинення виконавчого напису, відповідач, з метою підтвердження наявності заборгованості [PERSON] , надав лише інформацію щодо розрахунку заборгованості станом на 17.12.2018, і зазначив що це виписка з особового рахунку. З урахуванням положень Переліку документів, зазначений документ не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Той факт, що розрахунок заборгованості названий в додатку « розрахунок суми заборгованості» та витяг з реєстру боржників до Договору факторингу (а.с.82-83) не може бути оцінено судом як надання первинного документа. Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Виконавчий напис, вчинений 20.12.2018 року приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню з тих підстав, що не дотримано вимоги щодо безспірності заборгованості, хоча за формою та змістом він в повній мірі відповідає вимогам. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., який у зв`язку з задоволенням позовних вимог підлягає стягненню на користь позивачки з відповідача. Крім того з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати за професійну правничу допомогу в сумі 1100,00 грн, відповідно до вимог ч.2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved