Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП. На обґрунтування позову зазначив, що 04 вересня 2018 року на а/д Чорнобай-Мельники, [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 21101 д.н.з [NUMBER] при виїзді на перехрестя з а/д Бориспіль-Запоріжжя, не надав переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, та здійснив зіткнення з автомобілем "Mersedes Sprinter" д.н.з [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02 жовтня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПАТ "Українська транспортна страхова компанія", згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № АЕ/8781317. В результаті пошкодження від ДТП автомобіля «Mersedes Sprinter» позивач зазнав збитків на суму 92116 грн., включаючи витрати на перевезення пошкодженого автомобіля з місця події (послуги евакуатора). Позивачу було сплачено страхове відшкодування в розмірі 44929,73 коп. Таким чином, недоплачена сума страхової виплати становить 47186,27 грн. Постановою Черкаського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року рішення Чорнобаївського районного суду від 28 листопада 2019 року скасовано в частині відмови в задоволенні вимог про відшкодування витрат пов`язаних з евакуацією транспортного засобу. Стягнуто з ПАТ "Українська транспортна страхова компанія" на користь позивача витрати в сумі 3000 грн. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 44186,27 грн., моральну шкоду в розмірі 30000 грн. та судові витрати. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, надала пояснення аналогічні тим, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив в позові відмовити. Пояснив, що він свою відповідальність застрахував, ліміт відповідальності встановлений у розмірі 100000 грн., а тому в межах цього ліміту повинна виплачувати страхова компанія. Окрім цього, висновок експертного дослідження від 07 травня 2019 року є недопустимим доказом, що підтверджено відповідним рішенням суду. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та визначив відповідні до них правовідносини. Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02 жовтня 2018 року визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 13). У відповідності до постанови Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02 жовтня 2018 року, [PERSON] 04 вересня 2018 року о 09:15 на а/д Чорнобай-Мельники, керуючи автомобілем ВАЗ 21101 д.н.з [NUMBER] при виїзді на перехрестя з а/д Бориспіль-Запоріжжя, не надав переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, та здійснив зіткнення з автомобілем "Mersedes Sprinter" д.н.з [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.16.11 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постанова суду не оскаржувалась та набрала законної сили. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення ч. 4 ст. 82 ЦПК України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02 жовтня 2018 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, відповідно до якої відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. З метою визначення розміру збитку, завданого транспортному засобу внаслідок ДТП, позивачем замовлено проведення автоекспертизи. У відповідності до звіту № 119/10-18 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди завданої власнику ТЗ "Mersedes Sprinter" від 04 листопада 2018 року, об`єкт оцінки - транспортний засіб (Mersedes Sprinter), д.н.з. [NUMBER] ., розмір збитків становить - 45429,73 грн., вартість відновлювального ремонту - 84195,15 грн. (а.с. 29-31). Відповідно до рахунку № [NUMBER] розмір страхового відшкодування по пошкодженому ТЗ: -ринкова вартість ТЗ (С) - 479024,10 грн.; -вартість ремонтно-відновлювальних робіт - 11683,34 грн.; -вартість необхідних для ремонту матеріалів - 8584,66 грн.; -вартість складових що підлягають заміні - 63927,15 грн.; -коефіцієнт фізичного зносу - 0,6064 -розмір безумовної франшизи - 500,00 грн.; -вартість відновлювального ремонту - 84195,15 грн.; -розмір матеріального збитку - 45429,73 грн. Сума страхового відшкодування визначається за формулою: Св = 45429,73 - 500 + 0,00 = 44929,73 грн. Згідно з ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням). Відповідно до ч. 2 ст. ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З матеріалів справи вбачається, що в результаті ДТП позивач зазнав матеріальних збитків, які полягають у відновленні його автомобіля і складають 88666,00 грн., що підтверджується актом виконання робіт № ААВ-0526 від 29 травня 2019 року (а.с.16), квитанцією № 0383479 від 29 травня 2019 року (а.с.17) та 3450 грн., послуги евакуатора, що підтверджується квитанцією від 04 вересня 2018 року та 16 листопада 2018 року, а всього 92116 грн. Ліміт страхової суми за шкоду заподіяну майну становить 100000 грн. за мінусом 500 грн. франшизи. ПАТ "Українською транспортною страховою компанією" у період з 19 листопада 2018 року - 21 листопада 2018 року позивачу було виплачено страхове відшкодування у сумі 44929,73 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку від 05 червня 2019 року. Постановою Черкаського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року рішення Чорнобаївського районного суду від 28 листопада 2019 року скасовано в частині відмови в задоволенні вимог про відшкодування витрат пов`язаних з евакуацією транспортного засобу. Стягнуто з ПАТ "Українська транспортна страхова компанія" на користь позивача витрати пов`язані з евакуацією транспортного засобу в сумі 3000 грн. В Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика). Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має сплатити страховик як страхове відшкодування. Саме такий правовий висновок навів Верховний Суд України у своїй постанові від 31 травня 2017 року у справі №6-2969цс16. Законом визначено, що обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування у вигляді вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. У Постанові ВСУ від 31.05.2017 року у справі № 6-2969цс16 року зазначено, що «з метою захисту інтересів потерпілого» на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. Якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням)». За таких обставин, ґрунтуються на законі вимоги позивача про стягнення з Попка О.О різниці між вартістю відновлювального ремонту та страховою виплатою в сумі 43736,27 грн. (88666 - 44929,73) та 450 грн., за послуги евакуатора, оскільки витрати за послуги евакуатора в сумі 3000 грн. були стягнуті постановою Черкаського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року, а всього підлягає до стягнення 44186,27 грн. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне. Згідно ст.ст.23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до п.3 постанови № 4 від 31.03.1995 року (з наступним змінами) Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної/немайнової/шкоди/» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може проявлятися, зокрема: в моральних переживаннях в зв`язку з порушенням права власності. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди в грошовому еквіваленті, суд виходить з втрат немайнового характеру, що їх зазнав позивач, зміни, які відбулись в житті позивача, витрачений час на відновлення життєвих зв`язків, його душевної рівноваги та морального стану, обставин її завдання та вини відповідача в скоєнні ДТП, виходячи з засад розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму у відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн., задовольняючи позовні вимоги в цій частині частково.

Outcome: partial