Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаними вимогами, посилаючись на ті обставини, що судовим рішенням від 27 вересня 2012 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Розмір аліментів визначено в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно і до повноліття дитини. На даний час встановленого розміру аліментів не вистачає. Дочка навчається в другому класі Півецької ЗОШ І-ІІ ступенів Кагарлицького району Київської області, харчується в столовій при школі, вартість харчування складає 400 гривень на місяць. Крім того дитині необхідні кошти на придбання одягу, продуктів харчування, канцелярських приладів, підручників, тощо. Забезпечити дитину матеріально з урахуванням розміру стягуваних аліментів не має можливості. Оскільки розмір витрат на утримання дитини збільшився, просила змінити розмір аліментів, що стягуються на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, на 2500 грн. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області Поліщуком А.С. від 17 травня 2018 року відкрито провадження у справі. 30 жовтня 2018 року відповідно до розпорядження керівника апарату Миронівського районного суду Київської області справу передано для розгляду судді Капшук Л.О. у зв'язку з закінченням повноважень судді Поліщука А.С. 05 листопада 2018 року відповідач подав відзиву на позов, в якому не заперечив проти збільшення розміру аліментів до 1000 гривень. 13 листопада 2018 року позивач подала заяву про зміну позовних вимог, просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась, в поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, від позову не відмовилися. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з'явилися, представник відповідача подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON] Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 06 серпня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві. Дитина проживає з матір'ю, кошти на її утримання з батька стягуються в примусовому порядку на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2012 року, яким з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно і до її повноліття. 03 жовтня 2012 року позивачу Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист у справі про стягнення аліментів. Такі обставини підтверджені даними довідки Пиївської сільської ради Миронівського району Київської області № 02-32/132 від 02 квітня 2018 року, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 вересня 2012 року, виконавчого листа, виданого 03 жовтня 2012 року. [PERSON] навчається в другому класі Півецької ЗОШ І-ІІ ступенів Кагарлицького району Київської області, вартість харчування становить 400 гривень. Такі фактичні дані підтверджуються довідкою директора школи № 12 від 01 квітня 2018 року. Допомога матері є недостатньою для утримання дочки. Дитині сторін бракує коштів, необхідних для підтримки нормальної життєдіяльності. Їй необхідні кошти на придбання одягу, приладь, продуктів харчування. Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України у справі за № 143цс13 від 05.02.2014, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). На підставі статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правилами статті 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За правилами частини 2 статті 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", згідно якої батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Згідно правил статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст статтей 181, 192 СК України та вказані роз'яснення, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може бути вирішено питання про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я. Судом встановлені підстави для збільшення розміру аліментів, які стягуються за судовим рішенням. Звертаючись до суду з позовом, позивач просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначити розмір аліментів в частці від заробітку відповідача, посилаючись на перебування у скрутному матеріальному становищі, недостатність заробітку, наявність додаткових витрат на дитину та зміну законодавства щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину. Позивач надала докази, які підтверджують погіршення її матеріального становища сім'ї у зв'язку з додатковими витратами на навчання дитини. Суд враховує, що за останні роки в країні погіршилась економічна ситуація, при цьому розмір прожиткового мінімуму на дитину значно збільшився. Відповідно до статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на місяць складає з 01 липня по 30 листопада 2018 року 1944 гривні. У частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Суд дійшов висновку, що внесок відповідача на утримання дитини, не є вагомим, та підлягає збільшенню. Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 037-VIII збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При зміні способу стягнення аліментів суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений частиною 2 статті 182 СК України. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, мають місце. Дані обставини вказують на те, що наявні обставини, що можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, встановлені статтею 192 СК України, оскільки у зв'язку з навчанням дитини сторін, збільшенням цін на придбання необхідних продуктів харчування, одягу, канцелярських приладь, розмір аліментів, визначений судом в сумі 500 гривень, є недостатнім для утримання дитини. З огляду на справедливі й розумні критерії визначення належного розміру аліментів, такий розмір може бути визначений в розмірі, вказаному позивачем. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 182, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved