Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування завданих матеріальних збитків у порядку регресу, посилаючись на те, що 24 квітня 2008 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] був кладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 06-UZ/24-130-00783, предметом якого є страхування транспортного засобу «Нyundai Еlantrа», д.н.з. [NUMBER]. 24 квітня 2011 р. о 17 год. 30 хв. на вул. М. Грушевського у м. Хмельницькому трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Нyundai Еlantrа», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «ВАЗ 21112», під керуванням водія [PERSON] Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.05.2011 р. вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху. На виконання своїх зобов'язань за договором, ТДВ СК «Альфа-Гарант», провело розрахунок страхового відшкодування та виплатило страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 2310,57 грн., що підтверджуються платіжним дорученням № 5248 від 25.08.2011 р. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» матеріальну шкоду у розмірі 2 310,57 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки не повідомляв. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно із ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до п. 27 роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону N 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв'язку з порушенням умов договору страхування. Проценти, неустойка виплачуються страховиком через несвоєчасне виконання ним власного зобов'язання перед страхувальником (стаття 992 ЦК) і не можуть бути стягнуті у порядку суброгації з особи, винної в завданні шкоди. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування. Судом встановлено, що 24 квітня 2008 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] був кладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 06-UZ/24-130-00783, предметом якого є страхування транспортного засобу «Нyundai Еlantrа», д.н.з. [NUMBER]. 24 квітня 2011 р. о 17 год. 30 хв. на вул. М. Грушевського у м. Хмельницькому відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Нyundai Еlantrа», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «ВАЗ 21112», під керуванням водія [PERSON] Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.05.2011 р. винним у вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 1224 та 124 КУпАП України визнано [PERSON] та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 300 грн. Згідно розрахунку страхового відшкодування, проведеного ТДВ СК «Альфа-Гарант», сума страхового відшкодування становить 2310,57 грн. Означена сума була виплачена страхувальнику [PERSON], що підтверджуються платіжним дорученням № 5248 від 25.08.2011 р. У відповідності до правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 року №6-112цс13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України, відповідно до положень ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат й у межах загального строку позовної давності, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до [PERSON], який відповідальний за завдані страхувальнику збитки. Таким чином, на користь позивача з [PERSON] слід стягнути витрати, пов'язані із виплатою страхового відшкодування у розмірі 2310,57 грн.

Outcome: approved