Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

13 січня 2016 року Орган опіки та піклування Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що за адресою: [ADDRESS], проживає сім'я [PERSON]: мати - [PERSON], [INFO], дитина - [PERSON], [INFO], бабуся дитини - [PERSON], [INFO] та батько дитини - [PERSON], [INFO] року (мешкає без реєстрації, зареєстрований в [ADDRESS]). В серпні 2015 року до Перещепинської міської ради надійшла доповідна записка завідуючої Перещепинської амбулаторії загальної практики сімейної медицини Озеранської Н. Г. про те, що мати дитини [PERSON] вживає спиртні напої, останній місяць на огляд до сімейного лікаря не з'являлась. 10 серпня 2015 року бригадою швидкої допомоги в амбулаторію була транспортована дитина без матері, яку оглянула сімейний лікар [PERSON] та за результатом огляду дитині встановлено діагноз: сонячний опік 1 ст. обличчя та грудної клітини, тепловий удар. Дитину госпіталізовано бригадою швидкої допомоги в дитяче відділення Новомосковської центральної районної лікарні. Сім'ю [PERSON] взято на соціальний супровід. 18 серпня 2015 року до Перещепинської міської ради надійшло повідомлення в телефонному режимі від сусідів про те, що громадянка [PERSON] знаходиться в стані алкогольного сп'яніння в барі магазину на вул. Шевченко, на підставі чого комісія здійснила виїзд за адресою місця проживання [PERSON], для виконання рішення виконавчого комітету Перещепинської міської ради № 103 від 18 серпня 2015 року "Про вилучення дітей у громадянки [PERSON], [INFO], з метою захисту прав дітей, недопущенню загрози життю та здоров'ю". Комісією встановлено, що матері малолітнього [PERSON] вдома не було, дитиною вона зовсім не займається, всі обов'язки з його виховання взяла на себе бабуся - [PERSON], [INFO], батько дитини не приймає участі у вихованні, оскільки працює в іншому місті. На пропозицію комісії про вилучення дитини і направлення її в дитяче відділення Новомосковської ЦРЛ, бабуся категорично відмовилась, про що надала розписку, в якій також зобов'язалась вручити батькам дитини повістки про їх виклик на засідання виконкому 19 серпня 2015 року. На засіданні виконкому мати дитини [PERSON] була в стані алкогольного сп'яніння, вула себе дуже агресивно, батько - [PERSON] просив не вилучати дитину, обіцяв особисто зайнятися вихованням дитини. Після чого, [PERSON] неодноразово приходила до міської ради з обіцянками змінити своє ставлення до дитини, займатись її вихованням та перестати вживати алкогольні напої, в свою чергу їй було рекомендовано стати на облік до нарколога, але на жаль нічого не змінилось на краще. 29 грудня 2015 року о 07.00 год. на телефон лікаря ЗПСМ [PERSON] надійшло повідомлення від бабусі дитини - [PERSON] про те, що над дитиною було здійснено насилля (хлопчик був побитий, покусаний та голодний), на підставі чого, того ж дня на засіданні виконавчого комітету Перещепинської міської ради було прийнято рішення про вилучення малолітньої дитини у громадянки [PERSON] [PERSON] від 05 січня 2016 року, який надійшов до Перещепинської міської ради від Новомосковського відділу міліції, повідомлено, що відносно громадянки [PERSON] буде порушено карну справу. У зв'язку з чим позивач просить: позбавити [PERSON] та [PERSON], батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO] та стягнути з них аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів їх заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Додала, що малолітній [PERSON], [INFO], наразі знаходиться в Новомосковській центральній районній лікарні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. Її неодноразову відсутність вдома та залишення дитини без нагляду, пояснила тим, що вона могла виходити до магазину, або поїхати до УПСЗН. Пояснила, що вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, її утриманням та утриманням сина займається відповідач [PERSON] Раніше вона вживала пиво, наразі вона зовсім не вживає алкогольні напої, відвідувала лікаря-нарколога, який повідомив їй про відсутність необхідності постановлення її на облік. Для покращення свого стану здоров'я вона вживає заспокійливі препарати. Пояснила, що в першій половині серпня 2015 року вона вийшла разом з сином на подвір'я, і поставила дитячий візок під виноградник до тіні, а сама, на протязі деякого часу займалась своїми справами, після чого помітила почервоніння на тілі сина, додала, що в той день вона пила виключно квас, жодних алкогольних напоїв не вживала. З 29 грудня 2015 року вона не вживає алкоголь, в ніч з 28 на 29 грудня 2015 року вона переодягла дитину та лягла спати, згодом прокинулась, її син [PERSON] кричав та плакав, вона побачила, що він подряпаний, як це сталося, вона не пам'ятає. Наразі її сина [PERSON] вилучено від неї, однак вона бажає залишитись з ним та піклуватись про нього. Додала, що наразі її син перебуває в КЗ "Новомосковська центральна районна лікарня" ДОР". Просила не позбавляти її батьківських прав відносно її сина [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Зазначив, що він постійно неофіційно працює в м. Дніпропетровську, можливість приділяти достатньої уваги його синові у нього нажаль відсутня, оскільки він заробляє кошти для його утримання. В серпні 2015 року [PERSON] зателефонувала йому та повідомила, що син [PERSON] отримав сонячні опіки. 28 грудня 2015 року йому подзвонила його сестра [PERSON] та повідомила, що біля [PERSON] лежить його покусана дитина, після чого він зателефонував своїй матері та попросив її зателефонувати сімейному лікарю. Він прохав свою сестру [PERSON] приїхати на наступний день о 06 год. 00 хв. за адресою проживання його дитини, а саме на [ADDRESS], та побути там, після її приїзду вона побачила біля подвір'я швидку допомогу. Пояснив, що його сестра [PERSON] періодично привозить молоко його синові та годує його приблизно 2 рази. Він приїхав з роботи 29 грудня 2015 року та 30 грудня 2015 року відвідав лікарню, однак йому повідомили, що його сина відвезли на обстеження до лікарні, розташованої на вул. Космічній в м. Дніпропетровську. 04 січня 2016 року він звернувся до соціальних служб з проханням надати дозвіл на зустріч з сином, потім він дізнавався про стан дитини. Він хотів забрати його сина до своєї матері [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS]. Додав, що [PERSON] не часто вживала спиртні напої та вона не ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Просив не позбавляти його батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON]. Прокурор Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області Жовнерчук Д. Л. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що вона перебуває на посаді начальника сектору КМСД Новомосковського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області 27 чи 28 грудня 2015 року з Новомосковської центральної районної лікарні надійшло повідомлення про те, що до лікарні доставили покусану та подряпану дитину, мати якої вела себе агресивно та неадекватно. Після чого вона провела профілактичну бесіду з [PERSON], в ході якої остання повідомила, що дитину покусала кішка, після чого її сусіди повідомили, що вона нібито перебувала в стані алкогольного сп'яніння, що вона не може пояснити, додала що під час інциденту був присутній батько дитини [PERSON] Дитину направили до Дніпропетровської обласної лікарні на вул. Космічну в м. Дніпропетровськ. На підставі наданого Дніпропетровською обласною лікарнею Акту СМЕ малолітній [PERSON], [INFO] отримав легкі тілесні ушкодження, за цих обставин 15 січня 2016 року у відношенні [PERSON] порушено карну справу за кримінальним правопорушення, передбаченим ч. 1 ст. 125 КК України, однак наразі її закрито у зв'язку з відсутністю свідків кримінального правопорушення. Додала, що у відношенні [PERSON] при розгляді попередніх матеріалів ЖЕО складався протокол адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та раніше за ст. 178 КУпАП за розпивання нею спиртних напоїв в публічних місцях. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що вона перебуває на посаді оперуповноваженого КМСД Новомосковського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області. 28 грудня 2015 року до ЖЕО Новомосковського ВП надійшло повідомлення про нанесені тілесні ушкодження малолітньому [PERSON], [INFO] його матірю [PERSON], після чого вона викликала останню до відділу поліції. Спочатку [PERSON] повідомила їй, що дитину покусала собака, потім повідомила, що покусала вона. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює на посаді завідуючої Перещепинської АЗПСМ, зранку 29 грудня 2015 року до лікаря Озеранської Н. Г. надійшло повідомлення засобами телефонного зв'язку від родичів, що дитину [PERSON], [INFO], покусали, після чого вона зателефонувала до секретаря Перещепинської міської ради і вже після цього вона разом з представниками міської ради та поліції поїхали до [PERSON] до дому за адресою: [ADDRESS]. Після приїзду до місця проживання сім'ї [PERSON], комісією виявлено дитину [PERSON], на якому були сліди від укусів та подряпини, вона запитувала у [PERSON] звідки укуси, на що остання повідомила, що це укуси кішки, після чого було прийнято рішення про вилучення малолітньої дитини. Додала, що лікарю зателефонували до 08.00 години ранку 29 грудня 2015 року, [PERSON] вдома не було, а [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп'яніння та вела себе неадекватно, з даного приводу лікар доповідну не складала, оскільки сім'я [PERSON] перебувала під супроводом соціальних служб, після того як [PERSON] в серпні 2015 року залишила дитину під сонячними променями, в результаті чого малолітній [PERSON] отримав опіки. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що вона бабуся малолітнього [PERSON], [INFO] та мати відповідача [PERSON], проживає разом з ними за адресою: [ADDRESS]. 29 грудня 2015 року, коли стався інцидент з онуком її вдома не було, а вдома була її донька. Додала, що 8 місяців все було добре, чому це сталося вона не знає, її донька [PERSON] веде нормальний спосіб життя. Алкогольні напої не вживає, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, належно виконує всі батьківські обов'язки. її чоловік [PERSON] проживає окремо. Наразі її онук [PERSON] знаходиться в КЗ "Новомосковська ЦРЛ" ДОР". Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, представника третьої особи, думку прокурора та допитавши свідків, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Статтею 19 Конвенції про права дитини (ООН, 20 листопада 1989 року) спрямовано на заборону жорстокого поводження щодо дитини, в якій вказується, що держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. У частині 7 даної статті зазначено, що забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Частиною 3 ст. 289 ЦК України передбачено, що фізичне покарання батьками (усиновлювачами), опікунами, піклувальниками, вихователями малолітніх, неповнолітніх дітей та підопічних не допускається. У разі жорстокої, аморальної поведінки фізичної особи щодо іншої особи, яка є в безпорадному стані, застосовуються заходи, встановлені цим Кодексом та іншим законом. Частинами 1, 2 статті 10 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім'ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що грунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини. Держава здійснює захист дитини від: усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею, експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він жорстоко поводяться з дитиною. Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров'я, самоповагу і гідність дитини. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Судом встановлено, і визнано сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що малолітній [PERSON], [INFO] є сином відповідачів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до доповідної записки від 10 серпня 2015 року, складеної завідуючою Перещепинської АЗПСМ Н.Г. Озеранською, [ADDRESS], проживає сімя [PERSON]. Мати: [PERSON], 31 рік. Має дитину до року: [PERSON], [INFO]. Дитина з групи ризику, діагноз: ПГП ЦНС, відновлювальний період. Правостороння м'язова кривошия, диспозія тазостегнових суглобів, знаходиться на обліку у невролога, ортопеда ОДКЛ. Останній місяць до сімейного лікаря не з'являлась, почала вживати спиртні напої. 10 серпня 2015 року бригадою швидкої допомоги в амбулаторію була транспортована дитина без матері. Далі оглянута сімейним лікарем [PERSON] та встановлений діагноз: Сонячний опік 1 ст. обличчя і грудної клітини. Тепловий удар, дитина госпіталізована бригадою швидкої допомоги в дитяче відділення НЦРЛ. Мати оглянута сімейним лікарем [PERSON]. Діагноз: Похмільний синдром. Так як, дитина знаходилася в небезпечній ситуації, загроза життю, була направлена без матері в дитяче відділення НЦРЛ. Просила взяти сім'ю під супровід і вирішити питання про подальшу долю дитини (а.с. 5). Відповідно до рішення виконавчого комітету Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 18 серпня 2015 року № 103 "Про вилучення малолітньої дитини у громадянки [PERSON]" на підставі доповідної записки завідуючої Перещепинською АЗПСМ Озеранської Н. Г. виконавчий комітет вирішив вилучити у гр. [PERSON] малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно акту обстеження умов проживання, складеного головою опікунської ради Перещепинської міської ради Копитько М. Г., дільничним інспектором Новомосковського РВ УМВС України в Дніпропетровській області Чурсіновим К. К., завідуючою Перещепинською АЗПСМ Озеранською Н. Г., спеціалістом міської ради М'ясоїд А. М., слідчим Новомосковського РВ УМВС України в Дніпропетровській області Петрів І. С. на підставі інформації завідуючої Перещепинською АЗПСМ Озеранської Н. Г., за адресою: [ADDRESS], проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] - мати дитини, [PERSON], [INFO] - бабуся дитини, [PERSON], [INFO] року - батько дитини (мешкає без реєстрації, зареєстрований в [ADDRESS]). Житло розміщене на 1 поверсі одноповерхового будинку, складається з 3-х кімнат. Дитина знаходилась за вказаною адресою разом з бабусею [PERSON] Дитина була обстежена лікарем [PERSON], температура дитини в нормі, знаходиться на штучному вигодовуванні, вага відповідає її віковій нормі. Загрози життю та здоров'ю дитини не виявлено. Дитина забезпечується всім необхідним: в наявності дитяче ліжко, дитячий візочок, одяг, памперси, дитячі суміші, бутилочки для годування, запас дитячого харчування, в будинку чисто, кімната світла. Для дитини створені належні умови. Батьки вживають алкогольні напої. Дитину доглядає бабуся. Матері дитини - [PERSON], на момент приїзду комісії вдома не було. За 2 години до приїзду комісії, Перещепинським міським відділенням міліції було складено протокол про знаходження її в громадському місці в нетверезому стані. Після складання протоколу у відділенні міліції, мати повернулась в бар магазину по вул. Шевченко. На пропозицію комісії про вилучення дитини і направлення її в дитяче відділення Новомосковської ЦРЛ, бабуся категорично відмовилась. Нею була надана письмова розписка про відмову від госпіталізації та зобов'язання дбати про дитину. Бабуся зобов'язалась вручити батькам дитини повістки про виклик на засідання виконкому на 19 серпня 2015 року на 8.30 год. до міської ради (а.с. 8). Рішенням Виконавчого комітету Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 19 серпня 2015 року № 114 "Про виконання батьківських обов'язків [PERSON]", виконавчий комітет встановив, що гр. [PERSON] батьківських обов'язків не виконує, постійно зловживає алкоголем, через що потерпає малолітня дитина: голодна, не доглянута, залишається без нагляду, що є загрозою життю і здоров'ю. Голова опікунської ради виконкому Перещепинської міської ради Копитько М. Г., спеціаліст міської ради М'ясоїд А. М. спільно з лікарями АЗПСМ неодноразово відвідували сім'ю гр. [PERSON] про, що складались акти обстеження житлово-побутових умов. Відносно матері дитини надходила доповідна записка Завідуючої Перещепинською АЗПСМ Озеранської Н. Г., на підставі чого вирішено взяти до відома стан виконання батьківських обов'язків гр. [PERSON] Попередити [PERSON], що у разі невиконання нею у подальшому батьківських обов'язків відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], буде піднято клопотання перед Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області про притягнення її до адміністративної відповідальності згідно зі статтею 184 КУпАП, або про позбавлення матері батьківських прав. Повернутися до розгляду питання стосовно виконання батьківських обов'язків гр. [PERSON] на засіданні виконавчого комітету у вересні місяці 2015 року. Контроль за виконанням даного рішення покладено на голову опікунської ради Копитко М. Г. (а.с. 9). Судом встановлено, що 29 грудня 2015 року о 07 год. 00 хв. на телефон лікаря ЗПСМ Озеранської Н. Г. надійшло повідомлення від бабусі дитини про те, що над дитиною було здійснено насилля (хлопчик побитий, покусаний та голодний). Сім'я перебувала під соціальним супроводом, в серпні дитину вилучали з сім'ї, з приводу неналежного виконання батьківських обов'язків матір'ю та її асоціальної поведінки. На даний час при відвідуванні жінка знаходиться в стані алкогольного сп'яніння, поводить себе агресивно, не коректно. Дитина знаходиться в дитячому візку на обличчі та передній поверхні грудної клітини сліди укусів, царапини. Дитина бліда, періодично плаче, мати агресивно реагує на плач хлопчика. При огляді видимих ушкоджень кістко-м'язової системи та внутрішніх органів не виявлено. В присутності працівників поліції та органів місцевої влади складено акт про вилучення дитини. Хлопчик госпіталізований до інфекційного відділення КЗ "НЦРЛ"ДОР", що підтверджується службовою запискою від 29 грудня 2015 року, складеною зівудуючою Перещепинської АЗПСМ [PERSON] та рішенням виконавчого комітету Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 29 грудня 2015 року № 165/1 "Про вилучення малолітньої дитини у громадянки [PERSON]" (а.с. 10, 11). Крім того, судом встановлено, що на підставі вищевикладеного, завідуюча дитячим відділенням Новомосковської ЦРЛ звернулась до Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з повідомленням про те, що громадянка [PERSON], [INFO], відмовляється залишати свою дитину у лікарні для надання їй медичної допомоги. У зв'язку зі службовою необхідністю начальник Новомосковського ВП ГУНП В Дніпропетровській області Рибак В. С. звернувся з листом № 41/20 від 05 січня 2016 року до міського голови м. Перещепино Малицького В. В. про надання характеристики на [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: [ADDRESS], а також копії актів обстеження житлово-побутових умов до 29 грудня 2015 року, якщо такі маються. Зазначені документи необхідні для порушення карної справи у відношенні гр. [PERSON] (а.с. 12). Вищезазначені обставини також підтверджуються довідками-характеристиками, виданими на імена відповідачів, та роздруківкою з урядової гарячої лінії (а.с. 64, 66, 67). Судом встановлено, що [PERSON], звертався до Перещепинської міської ради із заявою про повернення малолітньої дитини [PERSON], [INFO] року, в родину до винесення Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровськох області рішення у справі про позбавлення батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року № 27 "Про доцільність повернення малолітньої дитини [PERSON] в родину", [PERSON] відмовлено в поверненні дитини, оскільки він працює за межами міста і не має змоги постійно піклуватися малолітньою дитиною, виконувати батьківські обов'язки в повному обсязі (а.с. 65). Однак, згідно довідки-характеристики № 2.26-150 від 15 лютого 2016 року, виданої виконкомом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та акту обстеження умов проживання, складеного комісією у складі голови опікунської ради Перещепинської міської ради Копитько М. Г. та спеціалістами міської ради М'ясоїд А. М і Порубовою С. В., в поведінці гр. [PERSON] на сьогоднішній день сталися зміни на краще. Як свідчать сусіди, починаючи з січня 2016 року вона не зловживає алкоголем і не була помічена в місцях, де продають і вживають алкогольні напої. В неодноразових бесідах з гр. [PERSON] секретаря виконкому міської ради Копитько М. Г., помітно щире бажання повернути дитину в сім'ю та виховувати її, дбати про неї, виконувати батьківській обов'язки (а.с. 35, 37). [PERSON] та [PERSON] не знаходяться на диспансерному обліку у лікаря-нарколога КЗ "Перещепинська районна лікарня № 2" ДОР", [PERSON] психіатричних протипоказань не має, що підтверджується медичною довідкою серії 12ЯЯЧ № 323747 від 29 березня 2013 року та довідками лікаря-нарколога КЗ "Перещепинська районна лікарня № 2" ДОР" від 12 лютого 2016 року (а.с. 32, 33 , 34). Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно [PERSON] закрито, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 58). Як пояснили в судовому засіданні сторони, малолітній [PERSON], [INFO], наразі перебуває Комунальному закладі "Новомосковська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради". В абз. 2 п. 18 постанови Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Разом із тим, відповідно до положень ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Також, положеннями ч. 1 ст. 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками (наприклад, той з батьків, хто був психічно хворим, видужав, батьки перестали бути хронічними алкоголіками або наркоманами), суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд керується інтересами дитини. На підставі викладеного, враховуючи, що матеріалами справи підтверджено створення належних умов для проживання дитини, на сьогоднішній день відповідачі вживають всіх заходів для усунення умов, що стали підставою для вилучення їх дитини, а також з метою попередження негативних наслідків для малолітнього [PERSON], які можуть виникнути при передачі дитини на виховання матері [PERSON] та батька [PERSON], суд вважає за можливе застосувати положення ст. 170 СК України та відібрати малолітнього [PERSON], [INFO] від матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав та надання їм максимальної можливості налагодити контакт із сином, а саму дитину передати Органу опіки та піклування виконавчого комітету Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Також, згідно до ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Тому, враховуючи, що дитина буде проживати окремо від батьків, відповідачі повинні сплачувати аліменти на утримання дитини на користь позивача. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, однак відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, що вимусило позивача звернутись з даним позовом до суду. При визначення розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, її матеріальне становище, матеріальне становище відповідачів та стан їх здоров'я. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, в цій частині, обґрунтовані, але підлягають частковому задоволенню, і з урахуванням вимог ст. 182 СК України, з відповідачів на користь позивача, на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з кожного, починаючи стягнення з 13 січня 2016 року і до моменту повернення дитини батькам, або одному з них, але не пізніше досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial