Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

02 листопада 2018 року представник позивача, [PERSON], діючи на підставі довіреності від 13.03.2018 року та в інтересах позивача, звернувся до суду з позовом до Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області та Городнянської міської ради Чернігівської області (до якої входить Пекурівська територіальна громада) та просив визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом: - право на земельну частку (пай) площею 2,86 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства „Зоря" с. Пекурівка Городнянського району, Чернігівської області, яке за життя належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого Городнянською райдержадміністрацією Чернігівської області 03 липня 1996 року, на підставі рішення від 31 травня 1996 року № 199, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 3 липня 1996 року за № 423; - право на земельну частку (пай) площею 2,86 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства „Зоря", с. Пекурівка Городнянського району, Чернігівської області, яке за життя належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого Городнянською райдержадміністрацією Чернігівської області 03 липня 1996 року, на підставі рішення від 31 травня 1996 року № 199, зарестрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 3 липня 1996 року за № 424. З позовної заяви виходить, що [INFO] помер [PERSON], який за життя залишив на ім`я [PERSON] заповіт, посвідчений 02 квітня 2002 року [PERSON], секретарем виконавчого комітету Пекурівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, за реєстровим номером № 66, яким заповів [PERSON] все своє майно. 13 жовтня 2002 року [PERSON] була подана заява про прийняття спадщини за заповітом, на майно померлого [INFO] [PERSON] до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, який прийняв на підставі ст.ст.529, 549 Цивільного кодексу УРСР, спадщину своєї дружини [PERSON], померлої [INFO], але не оформив своїх спадкових прав. 07 лютого 2003 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на жилий будинок з надвірними та побутовими будівлями, що розташований за адрсеою: [ADDRESS] Під час оформлення спадкових прав [PERSON] стало відомо, що до майна [PERSON] входило право на земельну частку (пай) площею 2,86 га в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства „Зоря" село Пекурівка Городнянського району, Чернігівської області, а також до майна [PERSON] входило право на земельну частку (пай) площею 2,86 га в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства „Зоря" село Пекурівка Городнянського району, Чернігівської області. Інших спадкоємців за законом, які б мали право на обов`язкову частку в спадщині немає. В жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини. Під час огляду представлених [PERSON] документів нотаріус запропонувала надати їй сертифікати на право на земельну частку (пай), видані на ім`я [PERSON] та [PERSON], однак вони не зберіглися. Отримати дублікати сертифікатів на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] та [PERSON] в даний час неможливо через їх смерть. Ухвалою судді від 06 листопада 2018 року відкрито загальне позовне провадження у зазначеній справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. (а.с.21). Представник відповідача по справі - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Голова Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області надав до суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують. (а.с.66). Представник відповідача - Городнянської міської ради Чернігівської області (до якої входить Пекурівська територіальна громада), в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають, проти задоволення позвоних вимог не заперечують (а.с.40,41). Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання від 12.11.2018 року про розгляд справи без участі представника управління, при винесенні рішення по справі покладаються на розсуд суду. ( а.с. 57-58). Представник третьої особи - Городнянської районної державної нотарільної контори Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомелний належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Як убачається із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого виконкомом Пекурівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, [PERSON] померла [INFO] у віці 78-ми років у селі Пекурівка Городнянського району, Чернігівської області, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за № 01 від 25.03.2002 року. /а.с.8/. З дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого виконкомом Пекурівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, [PERSON] помер [INFO] у віці 89-ти років у селі Пекурівка Городнянського району, Чернігівської області, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за № 02 від 25.03.2002 року. /а.с.9/. З дослідженого в судовому засіданні копії рішення Городнянського райсуду Чернігівської області від 10 грудня 2002 року, встановлено, що [PERSON], 1912 року народження, мешканець с. Пекурівка Городнянського району, Чернігівської області та [PERSON], 1923 року народження, мешканка с. Пекурівка Городнянського району, Чернігівської області зареєстрували шлюб в січні 1941 року. (а.с.10). З дослідженого в судовому засіданні заповіту, посвідченого секретаерм виконкому Пекурівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, [PERSON], 02 квітня 2002 року, встановлено, що громадянин [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він по закону матиме право заповів [PERSON] (а.с.18). З досліджених в судовому засіданні довідок виконкому Пекурівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області від 10.05.2018 року за № 259 та № 260, встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS]. Разом з нею на день її смерті був зареєстрований та постійно проживав її чоловік [PERSON] (а.с.14). З довідок, виданих виконкомом Пекурівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області від 10.05.2018 року за № 261 та № 262, встановлено, що [PERSON], який помер [INFO], був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS]. Інших зареєстрованих осіб станом на день смерті [PERSON] в будинку не значиться (а.с.14). З дослідженого в судовому засіданні листа відділу у Городнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області встановлено, що громадянці [PERSON] за її життя видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] площею 2,86 га умовних кадастрових гектарів, які знаходяться на території колишнього КСП „Зоря" на підставі розпорядження Городнянської райдержадміністрації від 31.05 1996 року № 199, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 03.07.1996 року за № 424. Заміни на державний акт на право власності на земельну ділянку не було (а.с.12). З дослідженого в судовому засіданні витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної частки (паю) встановлено, що вартість земельної частки (паю) площею 2,86 га в умовних кадастрових гектарах, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], становить тридцять дві тисячі тридцять п`ять гривень дев`яносто одна копійка (а.с.17). З дослідженого в судовому засіданні листа відділу у Городнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області встановлено, що громадянину [PERSON] за його життя видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] площею 2,86 га умовних кадастрових гектарів, які знаходяться на території колишнього КСП „Зоря" на підставі рішення Городнянської райдержадміністрації від 31.05 1996 року № 199, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 03.07.1996 року за № 423. Заміни на державний акт на право власності на земельну ділянку не було (а.с.11). З дослідженого в судовому засіданні витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної частки (паю) встановлено, що вартість земельної частки (паю) площею 2,86 га в умовних кадастрових гектарах, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], становить тридцять дві тисячі тридцять п`ять гривень дев`яносто одна копійка (а.с.16). Відповідно до дослідженої в судовому засіданні копії книги реєстрації та видачі сертифікатів по сільськогосподарському підприємству „Зоря" с. Пекурівка Городнянського району, Чернігівської області, наданої відділом у Городнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, встановлено, що [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] та [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] (а.с.42-44). Після смерті [PERSON], який відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року фактично прийняв спадщину своєї дружини, [PERSON], відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) площею 2,86 га в умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території колишнього сільськогосподарського підприємства „Зоря" , с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області та яка за життя належала [PERSON] на підставі сертифіката на земельну частку (пай) [NUMBER] та право на земельну частку (пай) площею 2,86 га в умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території колишнього сільськогосподарського підприємтсва „Зоря", с. Пекурівка Городнянського району, Чернігівської області та яка за життя належала [PERSON] на підставі сертифіката на земельну частку (пай) [NUMBER]. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно ч.1 Указу Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність" сертифікат на земельну частку ( пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі ( на місцевості). Матеріали справи не містять інформації про те, що на земельні паї, виділені [PERSON] та [PERSON] в колективній власності, видані Державні акти на право власності на землю, тобто відбулось відведення земельної ділянку в натурі, яка може спадкуватись. Відповідно до копії спадкової справи № 298/2002, яка надійшла від Державного нотаріального архіву Чернігівської області (а.с. 78-89), до майна померлого [INFO] [PERSON], встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину за заповітом [PERSON], померлого [INFO]. З інформації, наданої завідувачем Городнянської районної державної нотаріальної контори встановлено, що спадкова справа до майна [PERSON], померлої [INFO] не відкривалась (а.с.45). ЇЇ спадщину прийняв [PERSON] на підставі ст. 529,549 ЦК УРСР. Оформити спадщину у нотаріуса позивач позбавлений можливості, оскільки не може надати нотаріусу оригінал або дублікат сертифікатів на право [PERSON] та [PERSON] на земельні частки (паї), про які йдеться, як того вимагає пункт 4.12 розділу 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Мін'юсту України № 296/5 від 22.02.2012 р. (зареєстрований у Мін'юсті України 22.02.2012 р. за № 282/20595), що підтверджується листом завідувача Городнянської районної державної нотаріальної контори Є.М.Тихонової від 24.10.2018 року за № 2236/02-14 на а.с. 15. Доводи позивача про втрату належних померлому [PERSON] та померлій [PERSON] сертифікатів на право на земельну частку (пай) [NUMBER] та [NUMBER] учасниками судового розгляду не спростовуються. Оголошення про втрату Сертифікатів на право на земельну частку (пай) [NUMBER] та [NUMBER], позивачем було опубліковано в газеті „Новини Городнянщини" (а.с.13). Згідно з чинним законодавством, що регулює спірні правовідносини, видача дублікату сертифікатів на право [PERSON] та [PERSON] на земельну частку (пай), яке належало останнім за життя, є неможливою. Таким чином, позивач не має можливості отримати у нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину із-за відсутності свідоцтв про право на земельну частку (пай), отже існує спір про право і права та інтереси позивача порушуються, з незалежних від нього причин, а тому підлягають судовому захисту. Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved