Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

15 травня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про\~ стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання. В позові зазначила, що відповідач по справі являється батьком її сина - [PERSON], [INFO]. Шлюб між нею та відповідачем розірвано за рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 07.08.2013 року. Після розірвання шлюбу відповідач сплачував аліменти до досягнення сином повноліття. На даний час їх син продовжує навчання і є студентом І курсу денної форми навчання відокремленого підрозділу "Миколаївська філія Київського національного університету культури і мистецтва" та знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Коштів, які потрібно, щоб забезпечити необхідним сина не вистачає, а тому вона потребує додаткової матеріальної допомоги на утримання сина на період його навчання. Відповідач працює і має можливість матеріально утримувати сина. Просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина на період його навчання в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в підготовче засідання\~ надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала,\~ просила розглянути справу без її участі. Відповідач в підготовче засідання надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав у\~ повному обсязі. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09 серпня 1999 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували Березнегуватським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївської області, актовий запис № 30. Рішенням Березнегуватського районного Миколаївської області суду від 07 серпня 2013 року шлюб розірвано (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ФП № 231896, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області 19 червня 2015 року за актовим записом № 27 від 16 травня 2000 року, сторони є батьками [PERSON],[INFO] (а.с.9). Після розірвання шлюбу син залишився проживати з матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні. Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 07 серпня 2013 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку та усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 26 березня 2013 року до виповнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.8). 27 червня 2015 року позивачка змінила прізвище на "Мартиненко", про що отримала свідоцтво серії 1-ФП № 005777, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області (а.с.10). Згідно довідки виданої 04 травня 2018 року за № 69/20-246, [PERSON] з 01 вересня 2018 року навчається на денній формі навчання бюджетного фінансування факультету мистецтв Відокремленого підрозділу "Миколаївська філія Київського національного університету культури і мистецтв" напряму підготовки "Хореографія" і закінчує навчання 30 червня 2021 року. (а.с.12). У відповідності до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст.199 зазначеного Кодексу, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З аналізу статті 182 СК України, вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З позовної заяви позивачки вбачається, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки офіційно працевлаштований, отримує щомісячно заробітну плату, сплачував за рішенням суду їй аліменти до виповнення сином повноліття. З огляду на викладене, суд знаходить встановленими наявність фактів на обґрунтування вимог позивачки, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги в звязку з навчанням повнолітнього сина, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Суд відмовляє позивачці у задоволенні вимоги щодо визначення мінімального розміру аліментів не менше 50 % прожиткового мінімуму особи відповідного віку, оскільки статтею 200 СК України дані вимоги не передбачені. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору, у зв'язку з чим, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial