Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

В травні 2016 року ПАТ "Енергопостачальна Компанія "Житомиробленерго" (далі також позивач) звернулося до суду з зазначеним позовом щодо розірвання договору про користування електричної енергії №3/11/12566, укладеного 30.06.2015 року між ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» Житомирським РЕМ та [PERSON] Позов обґрунтовувався тим, що на підставі заяви [PERSON] та доданих документів, 30.06.2015 року між виробничим структурним підрозділом ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» Житомирським РЕМ та [PERSON] було укладено договір про користування електричною енергією №3/11/12566. Посилаючись на те, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 24.06.2009 року [PERSON] відмовлено у визнанні права користування жилим приміщенням, наявність якого є основною умовою укладення та продовження дії договору про користування електричною енергією, а також відсутність реєстрації в квартирі, яка забезпечується електричною енергією, позивач вважає, що договір має бути розірвано. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували, пояснили, що після відключення електричної енергії за борги [PERSON] одноособово сплатив заборгованість та уклав з позивачем договір про користування електричною енергією. Посилаючись на те, що [PERSON] зареєстрований та проживає [INFO] разом з дружиною та їх грудною дитиною, самостійно несе витрати на оплату електричної енергії, належно виконує умови договору, просили відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи у судовому засіданні просив позов задовольнити та вказував на те, що в квартирі [ADDRESS] також проживає [PERSON], якій відповідач перешкоджає користуватися електричною енергією та остання теж бажає укласти з позивачем договір про користування електричною енергією замість відповідача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 червня 2016 року між ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» Житомирським РЕМ та [PERSON] був укладений договір про користування електричною енергією №3/11/12566, згідно умов якого постачальник зобов'язався надійно постачати споживачеві, який споживає електроенергію за адресою: [ADDRESS] електричну енергію, а споживач зобовязався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором (а.с. 4-6). З цього часу позивач постачає, а відповідач [PERSON] оплачує за спожиту електроенергію за встановленими тарифами, що стверджується наявними в матеріалах справи квитанціями (а.с. 100-104). Позивач просить розірвати договір про користування електричною енергією від 30.06.2016 року на підставі ст. 652 ч. 1 ЦК України з огляду на те, що на час укладення договору про користування електричною енергією [PERSON] не був власником або наймачем квартири [ADDRESS]. Частиною 1 ст. 652 ЦК України, на підставі якої предявлено даний позов, передбачено, що у разі зміни обставин, якими сторони керувалися при укладені договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Частиною 2 ст. 652 ЦК України встановлено, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Отже, закон повязує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин. Натомість, позивачем не доведено наявності всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання договору про користування електричною енергією від 30.06.2016 року у звязку із істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. З наявних в матеріалах справи довідок ПП «Аммонн» №312 від 10.03.2015 року, №3961 від 15.07.2016 року, №33 від 11.01.2017 року вбачається, що в квартирі № 1 по вул. Леха Качинського (колишня Черняховського), 1 зареєстровані 6 осіб: [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], сестра [PERSON], [INFO], сестра [PERSON], [INFO] та племінники [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 49,50,51). При цьому, відповідач [PERSON] на час укладення з позивачем договору про користування електричною енергією від 30.06.2016 року проживав та був зареєстрованим у вказаній квартирі, користувався електричною енергією і сплачував за неї. Більше того, рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 16.03.2010 року, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 03.11.2010 року, прокурору Корольовського району м. Житомира відмовлено в задоволенні позову в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про виселення (а.с.116-119). Договір про користування електричною енергією від 30.06.2016 року передбачає, що підставою для розірвання договору достроково може бути одночасна зміна споживачем місця проживання та остаточне припинення користування електричною енергією (п. 30), однак такого не відбулось, оскільки відповідач продовжує проживати за вказаною адресою і продовжує користуватися електроенергією. Судом також не встановлено порушення відповідачем будь-яких зобовязань за договором про користування електричною енергією від 30.06.2016 року. Щодо доводів третьої особи [PERSON] про те, що відповідач [PERSON] перешкоджає їй доступу до електроенергії, то останні правового значення не мають, оскільки не можуть бути підставою для розірвання договору про користування електричною енергією. З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем [PERSON] та третьою особою [PERSON] існують тривалі неприязні стосунки та суперечки з приводу користування квартирою №1 по вул. Черняховського, 1 у м.Житомирі. Крім того, з пояснень представника позивача, наданих у судовому засіданні вбачається, що існує можливість укладення окремого договору між [PERSON] та ПрАТ "ЕК "Житомиробленерго" на постачання електричної енергії до спірної квартири, за умови здійснення розведення електропроводки до кімнати [PERSON] та встановлення окремого лічильника електроенергії, однак [PERSON] з даним питанням до позивача не зверталась. За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed