Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Уповноважена особа співвласників майна [PERSON] до звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, комунальний заклад «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» Дніпропетровської обласної ради, Дніпровська районна державна адміністрація Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання незаконним та скасування розпорядження голови ДРДА в частині відведення земельної ділянки. В обґрунтування позову позивач і в судовому засіданні її представники - адвокати Паніна О.В. та Широких Є.С. посилалася на те, що у 1998 році на підставі рішень Любимівської сільської ради народних колективному сільськогосподарському підприємству "Україна" видано державний акт на право колективної власності на землю. У додатку №1 до зазначеного державного акту на право колективної власності на землю були зазначені члени колективного сільськогосподарського підприємства "Україна". У 2018 році з інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну уповноваженій співвласників майна, стало відомо про те, що на частину земельної ділянки, яка знаходиться в межах земель колективної (спільної часткової) власності, зареєстровано інше речове право - право постійного користування земельними ділянками кадастровий [NUMBER] загальною площею 148,7251 га та [NUMBER] площею 20 га за Комунальним закладом «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» Дніпропетровської обласної ради» код ЄДРПОУ 03562537. Також зареєстровано право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 20 га за Дніпропетровською районною державною адміністрацією. Вважають, що в порушення прав позивача, Дніпровська районна державна адміністрація незаконно видала розпорядження від 04.12.1997р № 896-р, яким розпорядився земельною ділянкою, яка на той час вже була передана у спільну часткову власність членів колективного сільськогосподарського підприємства "Україна" на підставі рішення Любимівської сільської Ради народних депутатів від 12 травня 1997 року № 26, а Комунальний заклад «Дніпропетровський геріатричний пансіонат Дніпропетровської обласної ради» без законних на те підстав користується такою спільною частковою власністю позивача - земельною ділянкою площею 176,8 га. Також в порушення прав позивача незаконно зареєстровано право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 20 га за Дніпропетровською районною державною адміністрацією яка на той час вже була передана у спільну часткову власність членів колективного сільськогосподарського підприємства "Україна" на підставі рішення Любимівської сільської Ради народних депутатів від 12 травня 1997 року №26. Представники позивача - адвокати Паніна О.В. та Широких Є.С. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 04.12.1997 року № 896-р. в частині відведення земельної ділянки постійне користування Дніпропетровському будинку - інтернату для престарілих інвалідів та інвалідів на території Любимівської сільської ради за рахунок земель КСП «Україна; визнати недійсним та скасувати Державний акт на право постійного користування землею серії [NUMBER] від 06 березня 1998 року, виданий Дніпропетровською районною радою Дніпропетровської області Дніпропетровському будинку-інтернату для престарілих та інвалідів на земельну ділянку, що знаходиться на території Любимівської сільської ради, площею 176,800 га; скасувати державну реєстрацію іншого речового права - права постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 20 га, розташованої на території Любимівської сільської ради, Дніпровського району, Дніпропетровської області, номер запису про інше речове право: 19604231, внесеного на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34423712 від 23.03.2017 року приватним нотаріусом Павловською Ганною Олегівною Дніпровського міського нотаріального округу. Скасувати державну реєстрацію право власності на земельну ділянку № [NUMBER] загальною площею 20 га, розташованою на території Любимівської сільської ради, Дніпровського району, Дніпропетровська область, номер запису про право власності в державному реєстрі прав: 11562315, орган, що здійснив державну реєстрацію права в державному реєстрі прав: Реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області; скасувати державну реєстрацію іншого речового права - права постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер [NUMBER] загальною площею 148,7251 га, розташованої на території Любимівської сільської ради, Дніпропетровська область, Дніпровський району номер запису про інше речове право: 19589030, внесеного на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34408730 від 23.03.2017р. приватним нотаріусом Павловською Ганною Олегівною Дніпровського міського нотаріального округу. Представник відповідача виконавчого комітету Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області - Бондаренко О.Д. та представник відповідача комунального закладу «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» Дніпропетровської обласної ради - Козловського Д.Є., у судовому засіданні заперечували проти позову, посилаючись на те, що загальна площа землі яку було затверджено для виділення у користуванні комунальному закладу «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» Дніпропетровської обласної ради склала не 50 га ріллі, а 184,7 га. Така сама площа зазначена й на плані землекористування селища Чаплі Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Відповідно до Розпорядження від 04.12.1997 №896-р., на підставі клопотання підприємства з обмеженою відповідальністю «Боніс» і Дніпропетровського будинку-інтернату та враховуючи згоду землекористувачів і районних служб прийнято рішення про виділ спірної земельної ділянки. Таким чином, при винесенні розпорядження врахована згода землекористувачів КСП «Україна», що підтверджується наявним оригіналом листа від 19.11.1997 №112 на ім`я лови Любимівської сільської ради та Начальника Дніпропетровського районного відділу земельних ресурсів за підписом директора КСП «Україна», де чітко зазначено, що підприємство не заперечує щодо виділення всієї землі, закріпленої за будинком-інтернатом, в районі с. Рибальське згідно копіювання на мапі. Далі, на виконання спірного Розпорядження встановлено межі землекористування в натурі, що було зафіксовано в акті від 25.01.1998 р. «Про встановлення меж землекористування». Зазначений акт підписаний складом комісії, у тому числі й представником КСП «Україна». Лише після встановлення меж земельної ділянки в натурі Дніпропетровським будинком-інтернатом отримано Державний акт на право постійного користування землею площею 176,8 га. Таким чином. На думку представників відповідача, що під час виділення земельної ділянки в постійне користування КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» (колишній було Дніпропетровський будинок-інтернат) дотримано усіх законодавчих вимог та формальностей, та Державний акт на право постійного користування землею отримано з дотриманням усіх вимог чинного законодавства. Представник Дніпровської районної державної адміністрації Дніпровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Причиною спору між сторонами стало виділення земельної ділянки, що належить КСП «Україна» у постійне користування КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» (колишній було Дніпропетровський будинок-інтернат). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються чинним Цивільним кодексом України, Земельним Кодексом України. Судом встановлено, що 25.05.1998 року на підставі рішень Любимівської сільської ради народних депутатів №26 від 12.05.1997 року та №27 від 19.05.1997 року, колективному сільськогосподарському підприємству "Україна" видано Державний акт на право колективної власності на землю, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №1195. У додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю зазначені члени колективного сільськогосподарського підприємства "Україна". Отримавши державний акт на право колективної власності на землю, члени колективного сільськогосподарського підприємства "Україна" набули право спільної часткової власності на таку землю. Державний акт на право колективної власності на землю від 25.05.1998 р. зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №1195 не скасовувався і на сьогоднішній день є чинним. Відповідно до Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 20.05.2008р. №315, [PERSON] обрано Уповноваженою особою співвласників майна та 20.06.2005 р. видано довіреність на представництво інтересів громадян співвласників майна. 30 жовтня 2018 року з інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку уповноваженій співвласників майна, стало відомо про те, що на частину земельної ділянки, яка знаходиться в межах земель колективної (спільної часткової) власності, зареєстровано інше речове право - право постійного користування земельними ділянками кадастровий [NUMBER] загальною площею 148,7251 га та [NUMBER] площею 20 га за Комунальним закладом «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» Дніпропетровської обласної ради» код ЄДРПОУ 03562537. Також зареєстровано право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 20 га за Дніпропетровською районною державною адміністрацією. Той факт, що земельні ділянки за кадастровими № [NUMBER] та № [NUMBER] знаходяться в межах земель колективної власності підтверджується Планами зазначених ділянок, що виготовлені сертифікованим інженером землевпорядником Безкровною Ніною Миколаївною (кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника № [NUMBER] від 03 січня 2013 р.). 05 грудня 2018 р. подано заяву Голові Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про виділення колишнім членам колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» земельної ділянки площею 176,800 га, якою на даний час незаконно користується КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» Дніпропетровської обласної ради. Вказану заяву зареєстровано в Любимівській сільській раді 05.12.2018р. за вх. №1294. На вищевказане звернення голова Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області відмовив співвласникам майна у виділенні земельної ділянки площею 176,800 га, посилаючись на те що земельна ділянка площею 176,8 га, що розташована на території Любимівської сільської ради Дніпровського район Дніпропетровської області, перебуває у постійному користуванні комунального закладу «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» Дніпропетровської області», що підтверджується державним актом на право постійного користування землею № [NUMBER] , який є дійсним на теперішній час. У ст.141 Земельного кодексу України чітко визначено підстави припинення права користування земельною ділянкою. Однак, до Любимівської сільської ради не надходила заява про добровільну відмову від права користування земельною ділянкою від Комунального закладу. Відповідно до ч. 10 ст. 149 Земельного кодексу України, у разі незгоди землекористувача з вилученням земельної ділянки питання вирішується в судовому порядку. Любимівська сільська рада надала копії документів на які посилалась у відповіді на запит, а саме: копію розпорядження Голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 04.12.1997р. №896-р; копію державного акту на право постійного користування землею від 06.03.1998 р. зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №1172; копію витягу із рішення Дніпропетровської обласної ради від 23.05.2008р. №402-15/У (щодо зміни назви установи). Представники позивача адвокати Паніна О.В. та Широких Є.С. акцентували увагу суду, що відповідно до Розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 04.12.1997р. №896-р «Про відведення земельних ділянок» вирішено надати Дніпропетровському будинку-інтернату - 50 га ріллі за рахунок земель КСП «Україна», а державний акт на право постійного користування землею видано Дніпропетровському будинку-інтернату для престарілих та інвалідів на загальну площу 176,800 гектарів, хоча в тексті акту зазначено підставу видачі документу саме вищезгадане розпорядження, в якому мова йде лише про 50 га. Досліджуючи та аналізуючи надані суду письмові докази, маючи докази того, що земельна ділянка якою користується КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» Дніпропетровської області» знаходиться в межах земель виділених на підставі рішення Любимівської сільської ради народних депутатів №27 від 19.05.1997 року колективному сільськогосподарському підприємству "Україна" і вказані землі перебувають в колективній (спільній частковій) власності громадян - колишніх членів КСП «Україна» суд дійшов висновку, що дана земельна ділянка незаконно опинилась в користуванні Комунального закладу та у власності Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області. Зазначена правова позиція висловлена в Практиці розгляду судами земельних спорів Судової Палати у цивільних справах Верховного суду України та в Ухвалі колегії судців Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 05 листопада 2008 р. за якими, після того як, на підставі державного акту, земля безкоштовно передана у власність членів КСП, був визначений розмір частки (паю) землі, що припадає на кожного з його членів, і їм видані сертифікати на частки, земля залишається у користуванні всіх членів цього підприємство на праві спільної часткової власності. Така ж сама правова позиція визначена і в п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за яким, вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки (пункт 7 розд. X "Перехідні положення" ЗК , одержані ними до 1 січня 2002р. у власність, у тимчасове користування або на умовах оренди в розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством. В порушення прав громадян - колишніх членів КСП «Україна» Дніпровська районна державна адміністрація, не маючи на це законних підстав, видала розпорядження від 04.12.1997р №896-р, яким розпорядилася земельною ділянкою, яка на той час вже була передана у спільну часткову власність членів колективного сільськогосподарського підприємства "Україна" на підставі рішення Любимівської сільської Ради народних депутатів від 12 травня 1997 року №26, а КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» Дніпропетровської області» без законних на те підстав користується такою спільною частковою власністю КСП «Україна» - земельною ділянкою площею 176,8 га. Також в порушення прав КСП «Україна» незаконно зареєстровано право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 20 га за Дніпропетровською районною державною адміністрацією яка на той час вже була передана у спільну часткову власність членів колективного сільськогосподарського підприємства "Україна" на підставі рішення Любимівської сільської Ради народних депутатів від 12 травня 1997 року №26. Відповідно до статті 19. Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Відповідно до абз. З п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування перерозподілити землю інакше після встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), одержання власником або землекористувачем документів, що посвідчують право на них, та державної реєстрації, не може бути підставою для припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою як повністю, так і частково, оскільки визначений статтями 140, 141 ЗК перелік підстав для цього є вичерпним. Стаття 14 Конституції України визначає землю основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до частини другої статті 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Стаття 387 ЦК України передбачає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Законом України від 17.07.1997 №475/97 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 та Перший протокол до Конвенції, а відтак, в силу статті 9 Конституції України, вони є частиною національного законодавства України. » Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.2 ст.77 (Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997 №280/97-ВР) спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку. Разом з тим, суд не бере до уваги заперечення на позов у судовому засіданні представника відповідача виконавчого комітету Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області - Бондаренко О.Д. та представника відповідача комунального закладу «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» Дніпропетровської обласної ради - Козловського Д.Є. виходячи з наступного. Порядок надання земельних ділянок у користування визначений ст.19 Земельного кодексу України в редакції від 22.06.1993 року, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, а саме надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок. Розробку проектів відведення земельних ділянок, перенесення їх меж у натуру (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею, здійснюють державні та інші землевпорядні організації. Відповідна місцева Рада народних депутатів розглядає клопотання (заяву) у строк не більше місяця, дає дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки і одночасно повідомляє про це раду народних депутатів, на території якої розташована намічувана для відведення на ділянка. Оскаржуване Розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 04.12.1997 року №896-р «Про відведення земельних ділянок» частково кореспондується з певними положеннями ст.19 Земельного кодексу «До використання земельних ділянок за призначенням приступити після встановлення меж в натурі та одержання Державного акту на право користування землею згідно Земельного кодексу» Таким чином, враховуючи встановлений законом порядок, загальна площа, що передавалась за оскаржуваним рішенням становить 184,7 га, в т. ч. - 50 га ріллі за рахунок земель КСП «Україна», але після встановлення в натурі меж земельної ділянки згідно Акту встановлення меж землекористування від 25.01.1998 року розмір ділянки, що передавався комунальному закладу «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» Дніпропетровської обласної ради із землекористування КСП «Україна» становить 176,80 га. Вказаний розмір підтверджується спірним Державним актом на право постійного користування [NUMBER] від 06 березня 1998 року. Абзацом третім статті 5 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року №561-ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин станом на 22.06.1993 року) визначено, що розпорядження земельними ділянками, які перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. З вказаної норми вбачається, що директор КСП «Україна» Пінський В. Я. не мав законних повноважень на розпорядження землями колективної власності, а лист, наданий КЗ «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» ДОР» не може створювати правових наслідків щодо розпорядження землею, наданою у постійне користування КСП «Україна». В матеріалах справи відсутнє та суду не надане жодне рішення загальних зборів членів КСП «Україна» щодо розпорядження земельною ділянкою загальною площею 176,80 га. Враховуючи викладене вище, позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України необхідно стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог з Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, комунального закладу «Дніпропетровський геріатричний пансіонат» Дніпропетровської обласної ради та Дніпровської районної державної адміністрація Дніпровського району Дніпропетровської області на користь уповноваженої особи співвласників майна [PERSON] суму судового збору у розмірі по 939,73 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved