Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

18.08.2016 позивач звернувся до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом. Просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 21011,37 гривень за кредитним договором №LGМКRХ06630219 від 22.11.2006 та судовий збір в сумі 1378 гривень. Свої\~ вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №LGМКRХ06630219 від 22.11.2006 відповідач отримав кредит у розмірі 3270,30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредиту у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором у звязку з чим станом на 21.07.2016 має заборгованість у розмірі 83549,62 грн., яка складається з такого: 3270,30 грн.- заборгованість за кредитом; 15541,48 грн. - заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом; 353,20 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 64384,66 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. Від цієї суми заборгованості віднята сума 64014,98 грн., яка була задоволена наказом Словяносербського районного суду Луганської області від 22.10.2007 та рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2013 стягнута з відповідача на користь позивача, різниця становить 19534,64грн та на раховані штрафні санкції відповідно до п 5.3 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн штраф (фіксована частина); 976,73 грн штраф (процентна складова), а всього 21011,37 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив\~ розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.3) Відповідач в судові засідання, призначені на 21.09.2016 та на 04.10.2016 не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином - через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" на веб-сайті Марківського районного суду в розділі "Справи Словяносербського районного суду", оскільки відповідач зареєстрований на тимчасовоокупованій території куди підприємством поштового звязку "Укрпошта" не здійснюється доставка поштової кореспонденції Відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 06.10.2016 згідно ст.225 ЦПК України, без виходу суду до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи з занесенням до журналу судового засідання. В силу положень ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідно до довідки, є юридичною особою,\~ має банківську ліцензію на право надання банківських послуг, керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.14,16-17) \~ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК»\~ є правонаступником прав та обовязків\~ Закритого\~ Акціонерного\~ Товариства\~ [PERSON]\~ «ПриватБанк», у звязку з чим\~ на підставі\~ рішення\~ загальних\~ зборів\~ акціонерів від\~ 30.04.2009 року\~ змінено\~ найменування позивача з\~ Закритого\~ Акціонерного\~ Товариства\~ [PERSON]\~ «ПриватБанк», на\~ ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК. 22.11.2006 між позивачем та відповідачем укладено договір №LGМКRХ06630219 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3270,20 грн. на на строк 12 місяців з 22.11.2006 по 22.11.2007 включно з умовами сплати за користування кредитом відстків у розмірі 2,0 на місяць на суму залишку по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 44,15 грн та одноразової допомоги за надання фінансоавого інструменту у розмірі 297,30 грн в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків винагороди, комісії в зазначені в заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка) (Стандарт) строки. Періодом сплати визначено з «17» по «22» число кожного місяця, в якому позичальник повинен надавати банку кошти, щомісячний платіж в сумі 353,92 грн. для погашення заборгованості, що складається із заборгованості по кредиту, відсотками, комісією. Для виконання даного договору банк відкрив позичальнику відповідні рахунки. Наказом Словяносербського районного суду Луганської області від 22.10.2007 з [PERSON] стягнуто на користь ЗАТ КБ "Приватбанк" заборгованість по кредитному договору в сумі 5360,77 грн, яка складається з наступного: 3270,30 грн - заборгованість за кредитом ; 1575,26 грн. - по процентам за користування кредитом; 264,90 грн. по комісії за користування кредитом; 250,31 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором (а.с.5) Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2013 стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк заборгованість за кредитним договором №LGМКRХ06630219 від 22 листопада 2006 у розмірі 48654,21 грн, де 3270,30 грн - заборгованість за кредитом ; 15541,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 353,20 грн. по комісії за користування кредитом; 26219,98 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; 500,00 грн штраф (фіксована частина); 2769,29 грн штраф (процентна складова). Рішення набрало чинності 12.08.2013 (а.с.6) Таким чином судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON]Г виникли зобовязальні цивільно правові відносини у сфері кредитування. Вирішуючи спір по суті судом використано норми процесуального та матеріального права виходячи при цьому з наступного. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А ч.3 ст.61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частина 2 зазначеної статті визначає, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Згідно з ч.3\~ст.131 ЦПК України, сторони до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводилося, - до початку розгляду справи по суті, зобовязані повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору. Позивачем на виконання приписів ч.3 ст.131 ЦПК України та до початку розгляду справи по суті надано копію Наказу Словяносербського районного суду Луганської області від 22.10.2007 такопію заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2013 у справі № 202/6484/2013 що набрало законної сили (а.с.5,6). Отже судом було встановлено, що позивачем до відповідача [PERSON] вже предявлявся позов про стягнення заборгованості за договором №LGМКRХ06630219 від 22.11.2006 Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2013 стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк заборгованість за кредитним договором №LGМКRХ06630219 від 22 листопада 2006 у розмірі 48654,21 грн, де 3270,30 грн - заборгованість за кредитом ; 15541,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 353,20 грн. по комісії за користування кредитом; 26219,98 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; 500,00 грн штраф (фіксована частина); 2769,29 грн штраф (процентна складова). Дане рішення є преюдиційним. Позивач просить стягнути з [PERSON] - 21011,37 грн, що як встановлено судом є пенею нарахованою за несвоєчасне виконання кредитного договору №LGМКRХ06630219 від 22.11.2006 14 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в ст. 2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно\~ цього Розпорядження м. Луганськ, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Проте 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року №1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа №826/18330/14). Згідно зі ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року№33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України»затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м. Зимогіря Словяносербського району Луганської області . Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Крім того комерційним банкам Національним Банком України дані роз'яснення у листі № 18-112/62138 від 27.10.2014, відповідно до якого банки зобов'язані\~ у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. «Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу", сказано в листі. Отже, із системного аналізу статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 вбачається, що мова йде про всі штрафи, які нараховуються на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. \~ \~ \~ \~ Тобто, зазначені нарахування забороняються із 14 квітня 2014 року, а суми, що були нараховані до 14 квітня 2014 року підлягають стягненню. \~ \~ \~ З уточненого розрахунку заборгованості (а.с.50) вбачається що банк нарахував пеню по 21.07.2016 включно в сумі 64384,64 грн До 14.04.2014 нараховано пені 43970,44 грн, при цьому сума пені 26219,98 грн. стягнуто з відповідача заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2013 яке набрало законної сили (а.с.6), з описової та мотивувальної частини рішення видно, що позивач просив стягнути пеню станом на 18.05.2013 в сумі 36219,98 грн Отже, підсумовуючи викладене та оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний звязок у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню в сумі - 7750,46 грн ( 43970,44 грн сума, що нарахована до 14.04.2014 - 36219,98 грн сума станом на 18.05.2013, щодо якої є рішення суду) Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України\~ стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При\~ поданні позову позивачем платіжним дорученням\~ від 25.07.2016 був сплачений\~ судовий збір у сумі 1378 гривень, а тому він підлягає стягненню з відповіда на користь позивача пропорційно до задоволених вимог в сумі\~ 508 гривень 30 копійок (7750,46 :\~55631,53 х 1378). На підставі викладеного,

Outcome: partial