Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив суд стягнути з відповідача витрати понесені по сплаті страхового відшкодування у розмірі 84357,99 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 28.01.2016 о 12.30 год. на вул. А. Барбюса, 32 в м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода за участю атранспортного засобу «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Land Rover», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . У результаті зазначеної ДТП були спричинені механічні пошкодження вказаним вище транспортним засобам. Згідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 15.03.2016, винним у скоєнні ДТП, що сталася 28.01.2016, було визнано [PERSON] та піддано до адміністративного стягнення у розмірі 340,00 грн. Вказує, що транспортний засіб «Land Rover» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП було застраховано [PERSON] в ПАТ «Страховою компанією «ПЗУ Україна» за договором страхування серії АМ № 097685. Зазначає, що страхова компанія, на підставі рахунку № 1026539 від 04.02.2016, Акту виконаних робіт № 6200635 від 21.03.2016 та згідно з Страховими актами №№ UA2016012800015/L01/01 від 15.02.2016 та UA2016012800015/L01/02 від 23.03.2016 ПрАТ СК "ПЗУ Україна", виплатила ТОВ «Віннер Автомотів» грошові кошти на ремонт транспортного засобу у розмірі 84357,99 грн. З метою досудового відшкодування збитків ПРАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулось до [PERSON] з вимогою № 435/2016 від 08.09.2016 про сплату страхового відшкодування, проте кошти на рахунок позивача не надходили. З огляду на викладене, позивач просив задовольнити позов. 16.04.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Кізюн Л.І. 23.04.2018 судом зроблено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві щодо місця реєстрації відповідача. 21.05.2019 та 11.06.2018 до суду надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача. Ухвалою суду від 14.06.2018 в справі відкрито позовне провадження. 28.08.2018 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Лазаренко В.В. в зв`язку з тимчасовим відстороненням судді [PERSON] І . від здійснення правосуддя. Ухвалою суду від 08.10.2018 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 27.02.2019 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. в зв`язку з тимчасовим відстороненням судді Лазаренко В.В. від здійснення правосуддя. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, проте вбачається з матеріалів позовної, останній просить справу слухати у його відсутність, свої вимоги підтримує, просить суд задовольнити їх в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судова повістка, що направлялася на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, йому не вручена, що підтверджується зворотнім повідомленням з відміткою поштового відділення про повернення в зв`язку з закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Судом встановлено, що 28.01.2016 о 12.30 год. на вул. А. Барбюса, 32 в м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Land Rover», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що підтверджується довідкою про дорожньо - транспортну пригоду № 84692114 (а.с.35). У результаті зазначеної ДТП були спричинені механічні пошкодження вказаним вище транспортним засобам. Згідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 15.03.2016, винним у скоєнні ДТП, що сталася 28.01.2016, було визнано [PERSON] та піддано до адміністративного стягнення у розмірі 340,00 грн. (а.с.56). Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб «Land Rover» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП було застраховано [PERSON] в ПАТ «Страховою компанією «ПЗУ Україна» за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 097685 від 12.03.2015 (а.с.26-27). У результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Land Rover» д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. (а.с.33-34). Відповідно до рахунку № 1026539 від 04.02.2016 та акту виконаних робіт № 6200635 від 21.03.2016, складеного ТОВ «Віннер Автомотів» вбачається, що ремонт транспортного засобу становить 84357, 99 грн. (а.с.40 - 41, 42). Судом встановлено, що власник пошкодженого автомобіля [PERSON] 29.01.2016 з метою отримання відшкодування, звернулася до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» з відповідною заявою в якій просила сплатити грошову компенсацію за ремонт транспортного засобу на користь ТОВ «Віннер Автомотів» (а.с.39). Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка буда заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та майну третьої особи. З матеріалів справи вбачається, що страховою компанією ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі страхових актів №№ UA2016012800015/L01/01 від 15.02.2016 та UA2016012800015/L01/02 від 23.03.2016 виплатила ТОВ «Віннер Автомотів» страхове відшкодування, що підтверджується платіжними дорученнями № 39608 від 16.02.2016 та № 40818 від 25.03.2016 у розмірі 84357,99 грн. (а.с.52-55). Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на час ДТП не мав відповідного полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорних засобів, що підтверджується Додатком №1 до звіту про результати огляду місця ДТП від 28.01.2016 ( а.с. 36-38). Так, з метою досудового відшкодування збитків ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулось до [PERSON] з вимогою № 435/2016 від 08.09.2016 про виплату коштів (а.с.57). Доказів того, що відповідачем відшкодовано на користь позивача понесені матеріальні збитки, суду не надано. Доказів того, що відповідач в силу закону на момент ДТП керував транспорним засобом на виконання трудових обов"язків, суду також не надано. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 84357,99 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1762,00 грн. Враховуючи вищевикладене, позов ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» підлягає задоволенню.

Outcome: approved