Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON], про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль, мотивуючи його тим, що відповідно до укладеного договору №83552-SOGL від 21.08.2007 р. [PERSON] 21.08.2007 р. отримав кредит у розмірі 12000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15%, з кінцевим терміном повернення 17.08.2010 р. Позичальник [PERSON] умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 17.11.2013 р. становить 28703.33 дол. США, з яких: 8831,63 дол. США - заборгованість за кредитом, 18266,78 дол. США - заборгованість по процентах, 31,28 дол. США - штраф (фіксована частина), 1354,92 дол. США - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] 21.08.2007 р. уклали договір застави рухомого майна, згідно з яким відповідач надав в заставу автомобіль марки МЕRSEDES-ВЕNZ, модель: 316D, 2000 року випуску, тип автобус - D, № кузова, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Відповідач зобов»язання за договором застави не виконує, предмет застави в заклад банку не передав. В судовому засіданні представник позивача Олішевський Д.А. позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. (а.с. 68, 73-74,75) Суд, з»ясувавши думку представника позивача, вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача і третьої особи відповідно до гл. 8 розд. ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21.08.2007 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитну угоду №83552-SOGL на суму 12000,00 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15%, з кінцевим терміном повернення 17.08.2010 р. (а.с. 12-18, 76-82) 21.08.2007 р. в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір застави автотранспорту №83552-SOGL/1, за яким у заставу банку відповідачем було передано автомобіль марки МЕRSEDES-ВЕNZ, модель: 316D, 2000 року випуску, тип автобус - D, № кузова,шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] (а.с. 25-28,83-86) Відповідачу [PERSON] 17.12.2013 р. банком було направлено повідомлення про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором №83552-SOGL від 21.08.2007 р. (а.с. 29-30, 31) Заборгованість за кредитом позичальника [PERSON] станом на 17.11.2013 р. складає 28703.33 дол. США, з яких: 8831,63 дол. США - заборгованість за кредитом , 18266,78 дол. США - заборгованість по процентах, 31,28 дол. США - штраф (фіксована частина), 1354,92 дол. США - штраф (процентна складова). (а.с. 9-10) Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені, штрафу) (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання (ст. 589 ч. 2 ЦК України). Згідно ст. 590 ч. 1 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно ст. 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду або в позасудовому порядку згідно з цим Законом. Позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, порядок повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання, правові наслідки невиконання вимоги обтяжувача, передача обтяжувачу права власності на предмет забезпечувального обтяження, право обтяжувача на продаж предмета забезпечувального обтяження регулюються ст.ст. 26-30 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, зокрема, кредиту, застави, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту. Відповідно до ст. 154 ЦПК України необхідно скасувати забезпечення позову у виді арешту майна відповідача на суму позовних вимог, накладеного ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.12.2013 р., оскільки відповідач як майновий поручитель несе відповідальність за зобов"язанням в межах вартості заставленого майна. Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача 2283,31 грн. судового збору, а на користь держави - 10,38 грн. недоплаченого судового збору.

Outcome: approved