Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 37\~440,32 грн. та 2270,00 грн. судового збору. В обґрунтування позовних позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи на підставі ст.280-282 ЦПК України не заперечує. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився\~з невідомих\~причин,\~про дату\~час і\~місце розгляду\~справи був\~належним чином\~за адресою\~офіційної реєстрації\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~а також,\~шляхом публікації\~оголошення про\~час та\~місце розгляду\~справи на\~сайті суду,\~відповідно\~до\~вимог\~ч.11\~ст.128\~\~ЦПК\~України.\~Заяви\~про\~розгляд справи\~за\~його\~відсутністю суду\~не\~надала,\~про\~причини\~неявки не\~інформувала.\~Відзив\~на\~позов не\~поданий. \~ \~ \~ \~ Приймаючи до уваги відсутність заперечень з боку позивача щодо заочного розгляду, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, згідно вимог ст.ст. 280-283 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, судом встановлено наступне: між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються\~Цивільним кодексом України. Під час укладення договору сторони керувались\~ст.634 ЦК України, що здійснює правове регулювання договору приєднання. Згідно\~з ч.4\~ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, вимагає у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути відсотки за користування кредитом.\~ Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом, банк посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанк, розміщених на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини кредитного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягом з "Умов та правил надання банківських послуг", що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. \~ \~ \~ \~При цьому, матеріали справи містять лише підписану відповідачем 27.09.2013 року анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. \~ Водночас,\~зазначена анкета-заява\~не містять\~підтверджень,\~з яким\~саме Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та "Умов та правил надання банківських послуг" ознайомився відповідач та погодився з ними під час підписання заяви-анкети про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку. \~ \~ \~ \~Також відсутнє підтвердження того факту, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та неустойки (пені) саме у тих розмірах, саме з таким порядком нарахування, як представлено банком в додатках до позову. \~ \~ Роздруківка з сайту позивача, на думку суду, не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (позивача), яка може вносити відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування. Даної правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 25.09.2019 року у справі №704/1023/16-ц, від 02.10.2019 року у справі №322/1220/16, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 серпня 2019 року в рамках справи №182/1806/17, від 17 липня 2019 року в рамках справи № 175/4576/14-ц та ін. Більш того, слід зазначити, що Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, а отже кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. З огляду на викладене вище, застосування до спірних правовідносин правил ч.1 ст.634\~ЦК\~України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, суд вважає безпідставним. Відповідно, без наданих документальних підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, представлені позивачем (банком) в якості додатків до позову Витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягом з "Умов та правил надання банківських послуг" не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Обґрунтування наявності певних обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6\~Конвенції\~про\~захист\~прав\~людини\~і\~основоположних\~свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Представлені позивачем Правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, за відсутності на них підпису позичальника, у разі якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві, не можуть свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання, як другої сторони, до запропонованого йому договору. Зважаючи на наведене, вищезгадані Правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору також щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи/або щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача, невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.\~(Аналогічних висновків у своїй постанові від 03.07.2019 року дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 342/180/17). Більш того, слід зазначити, що представлений позивачем витяг з банківського рахунку позивача за період з дати підписання анкети-заяви (27.09.2013 року) до 01.11.2020 року взагалі не містить доказів отримання відповідачем кредиту в зазначеному позивачем розмірі 12 900,00 грн. При цьому,\~суд зауважує\~на тому,\~що саме\~банківська виписка\~єдоказом наявності у відповідача кредитної заборгованості перед позивачем, здійснення відповідачем операцій за картковим рахунком тощо, адже є первинним документом в розумінні ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»\~та п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), згідно з якою виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. (Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 17.01.2021 року у справі № 278/2177/15-ц). З огляду на наведене, безпідставним слід визнати також нарахування відповідачеві 24 904,06 грн. відсотків за користування кредитом. Додатково неправомірність нарахування відсотків за кредитом, на думку суду, підтверджено представленою позивачем довідкою про строк дії картки відповідача [NUMBER] , що сплинув у листопаді 2017 року. (Аналогічного висновку дотримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), згідно з якою право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. \~ \~ \~ \~Зважаючи на наведені вище висновки, а також враховуючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю. \~\~Відповідно до ч.4\~ст.263 ЦПК України,\~при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed