Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

В липні 2017 року представник Мохначівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області\~[PERSON] звернувся в суд з вказаною заявою, в якій остаточно просив: - визнати відумерлою спадщину, після смерті [PERSON], яка сталась 3 червня 2014 року: - грошові кошти, що знаходяться на рахунках відкритих на ім'я [PERSON] у філії Ріпкинського територіального відокремленого безбалансового відділення Чернігівського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», списати на рахунок Мохначівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області. В обґрунтування своїх вимог послався на ст.ст. 29, 1071, 1220-1221, 1268-1270, 1277 ЦК України, на те, що: - [PERSON] знаходилась на повному державному утриманні в Любецькому психоневрологічному інтернаті; - [PERSON] померла 3 червня 2014 року; - на пенсійних рахунках після її смерті залишились грошові кошти, які на даний час відносяться до складу спадщини померлої, оскільки з моменту відкриття спадщини після померлої минуло більше ніж один рік, а спадкоємці за заповітом та за законом відсутні, спадкова справа після її смерті не заводилась. В судове засідання представник Мохначівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області\~[PERSON] та представник Любецького психоневрологічного інтернату [PERSON] не з'явились в поданих заявах, просили розглядати справу у їх відсутність. Судом залучено в якості заінтересованої особи ПАТ «Державний ощадний банк України», уповноважений представник якого [PERSON] надав суду інформацію про відкриті в АТ "Ощадбанк" рахунки на померлу, про відсутність в договорі, на підставі якого відкритий рахунок, механізму примусового списання коштів з рахунку клієнта, про те, що списання коштів відбувається згідно ст. 1071 ЦК України та п. 5.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління\~Національного банку України\~від 21.01.2004\~р. № 22, без доручення клієнта, на підставі рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. По справі встановлено, що: - на підставі путівки № 251 обласного відділу соціального забезпечення, наказом директора Любецького психоневрологічного інтернату від 4 грудня 1965 року № 86 зараховано на повне державне утримання підопічну [PERSON], [INFO]; - на імя [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) відкрито в АТ "Ощадбанк" рахунок № 26200014374325; - перебуваючи у Любецькому психоневрологічному інтернаті, [PERSON] померла 3 червня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть ([PERSON] І-ЕЛ № 232957); - Любецький психоневрологічний інтернат знаходиться в селі Пересаж, на території сфери дії повноважень Мохначівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, яка діє від імені та в інтересах територіальної громади с. Пересаж; - спадкова справа після смерті [PERSON], яка сталась 3 червня 2014 року, станом на 28.07.2017 р., не заводилась, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за відповідним номером від 28.07.2017 р., який сформований приватним нотаріусом [PERSON]; - в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, в Державному реєстрі Іпотек, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відсутні відомості щодо [PERSON]; - на рахунку № 26200014374325, відкритому в АТ "Ощадбанк" на імя [PERSON], станом на 20.10.2017 р., наявні кошти в сумі 18 378 грн. 83 коп.; - згідно наказу та паспорту громадянина України (Серії НК 197146) анкетні дані останньої "Солованюк" [PERSON], [INFO], а згідно вказаного свідоцтва про смерть, Картки фізичної особи - платника податків, інформації банку, довідки Любецького ПНІ анкетні дані останньої "Соловонюк" [PERSON], [INFO], а відтак "Солованюк" [PERSON], [INFO] та "Соловонюк" [PERSON], [INFO] є одна і та ж особа. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.ч. 1-3 ст.. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Враховуючи те, що з часу відкриття спадщини, тобто після смерті [PERSON] (згідно паспорту - [PERSON]) [PERSON], яка сталась 3 червня 2014 року пройшло більше ніж 1 рік, а спадкоємці за заповітом і за законом після її смерті відсутні, то спадщину після її смерті слід визнати відумерлою, задовольнивши заяву в цій частині. З урахуванням того, що в п. 9 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначено, що у заяві про визнання спадщини\~відумерлою не можуть ставитись вимоги позовного характеру, зокрема, вимоги про передачу спадкового майна у власність територіальної громади, з урахуванням специфіки окремого провадження, суд знаходить, що вимоги про списання грошових коштів на рахунку померлої в АТ "Ощадбанк" задоволенню не підлягають. В той же час, згідно ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, одночасно із ухваленням рішення може визначити порядок його виконання. За змістом даної норми визначення порядку виконання рішення це встановлення у судовому рішенні конкретних заходів, що стосується його виконання. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Згідно ч. 2 ст. 1071 ЦК України та п. 5.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління\~Національного банку України\~від 21.01.2004\~р. № 22 грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Враховуючи те, що те, що в договорі, на підставі якого відкритий рахунок, відсутній механізм примусового списання коштів з рахунку клієнта, зважаючи на те, що само по собі рішення суду про визнання спадщини відумерлою, в силу вказаних положень законодавства, не є підставою для списання грошових коштів з рахунку померлої, що є обставиною, що ускладнюватиме виконання рішення суду, з огляду на відповідь представника АТ "Ощадбанк", беручи до уваги те, що в задоволені вимог про списання коштів, в порядку окремого провадження, відмовлено, суд знаходить, що слід визначити порядок його виконання шляхом списання, на підставі вказаного рішення суду, грошових коштів на рахунку померлої в АТ "Ощадбанк" на користь Мохначівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, яке забезпечить ефективне поновлення прав територіальної громади на вказані грошові кошти, які входять в спадкову масу після смерті вказаної підопічної Любецького ПНІ.

Outcome: partial