Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Рівненської дирекції Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 93319,02 грн. за період з 01.10.2017р. по день фактичного розрахунку 26.06.2018р. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 19.07.1995р. по 22.09.2017 р. вона працювала в Рівненській дирекції ПАТ "Укрпошта" на посаді заступника директора. Наказом № 1645-К від 22.09.2017 р. була звільнена з роботи відповідно до ч.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату . На момент звільнення у відповідача була наявна заборгованість перед нею з невиплаченої заробітної плати, а саме при перерахунку відпускних із врахуванням коефіцієнту корегування заробітної плати. Відповідач своїх зобов"язань по виплаті заробітної плати не виконав, що встановлено перевіркою Управління держпраці у Рівненській області від 29.05.18 р. № 18-04/3048. При звільненні їй не було виплачено заборгованість із заробітної плати, остаточний розрахунок було проведено лише 26.06.2018р. Просить позов задовільнити, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, та понесені судові витрати, що складаються з витрат понесених нею на оплату правничої допомоги в сумі 2100,00 грн. та 933,20 грн. сплаченого судового збору. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, з підстав зазначених у позові просили їх задовільнити. Представники відповідача ПАТ «Укрпошта» в особі Рівненської дирекції ПАТ «Укрпошта» Обоїста Р.В., Кожан О.В. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали, подали до суду відзив на позов, який пітримали. Свої заперечення обгрунтовує тим, що [PERSON] була звільнена на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України з 22.09.2017р. При звільненні їй була виплачена вихідна допомога в розмірі 31784 грн. 04 коп. В ході перевірки виробничої та фінансово-господарської діяльності Рівненської дирекції ПАТ «Укрпошта» в період з 06.11.2017 року по 24.11.2017 року , яка проводилась Управлінням Держпраці в Рівненській області було виявлено, що дирекцією не виконувались п.10 Постанови КМ України № 10 "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати", а у саме випадках підвищення Тарифних ставок і посадових окладів у розрахунковому періоді, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. Перевіркою встановлено, що в дирекції застосовуються умови листа Мінсоцполітики № 204/13/184-12 від 05.03.2012р., відповідно до яких, якщо заробітна плата працівника вище його середнього заробітку, то за час відрядження йому необхідно заплатити заробітну плату. Приписом від 29.05.2018р. Управління Держпраці в Рівненській області, за фактом звернення колишніх працівників, зобов"язало Рівненську дирекцію ПАТ "Укрпошта" усунути порушення п.10 Постанови № 100 та здійснити корегування заробітної плати за весь час перебування у відпустці [PERSON] з 1995 р. до моменту звільнення. Рівненська дирекція ПАТ "Укрпошта" умови припису виконала, та перерахувала нараховані кошти на її рахунок. Окрім того зазначили, що позивач, перебуваючи на посаді заступника директора у Рівненській дирекції ПАТ «Укрпошта», періодично виконувала обов`язки директора Рівненської дирекції починаючи з 03.09.2011 року по 14.04.2017 року під час його перебування на лікарняному або у відпустці. У зв`язку з чим, а також зважаючи на те, що до кола її посадових обов`язків як заступника директора віднесено контроль за діяльністю підрозділів, відповідальних за нарахування, форму та розміри нарахування заробітної плати, їй було відомо про порушення вимог п. 10 Постанови КМУ № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати», проте позивачем не вчинено дій на усунення порушень. Вважають, що вимога позивача є необгрунтованою, оскільки відповідач здійснив розрахунок з позивачем при звільненні. На момент звільнення жодних вимог щодо несвоєчасності чи неповноти нарахувань позивач до дирекції не висувала. Просили відмовити у задоволенні позову повністю за його безпідставністю. З матеріалів справи вбачається та це встановлено судом із копії трудової книжки [NUMBER] , що позивач працювала у Рівненській дирекції ПАТ "Укрпошта" з 19.07.1995 року по 22.09.2017 р. Відповідно до наказу № 1645-К від 22.09.2017 р. [PERSON] звільнена з роботи відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату. 29.05.2018р. за результатами інспекційного відвідування Рівненської дирекції ПАТ «Укрпошта» Управлінням Держпраці у Рівненській області було внесено припис директору Рівненській дирекції ПАТ "Укрпошта" про усунення порушень, виявлених в ході проведеної комплексної перевірки виробничої фінансово-господарської діяльності, на виконання якого позивачу було здійснено перерахунок відпускних із врахуванням коефіцієнта корегування заробітної плати, що підтверджується відповідним розрахунком, що наданий позивачем до матеріалів справи. Всього перераховано до виплати 4109,54 коп. (а.с. 96-99). Вказані кошти надійшли на рахунок позивача 04.06.2018 року, що не заперечується сторонами. Із листа директора ПАТ "Укрпошта" №11-11/441 від 26.06.2018року вбачається, що підставою для переказу 04.06.2018 року коштів був припис Управління Держпрації у Рівненській області, зазначено, що кошти перераховані на рахунок позивача. Таким чином встановлено, що у день звільнення 22.09.2017 року перед позивачем у відповідача існувала заборгованість з виплати заробітної плати, оскільки у період з 1995 року по 2017 рік розрахунок відпускних був проведений без врахування коригування заробітної плати. За змістом ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За наведеного не обґрунтованими є доводи представників Рівненської дирекції ПАТ "Укрпошта" про відсутність підстав для задоволення вимог позивача, оскільки обов`язок по дотриманню законодавства по оплаті праці працівника лежить на роботодавцеві. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1статті 117КЗпП Україниобов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові усіх сум у строки, зазначені встатті 116КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд прийшов до висновку, що вимога [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні стосується періоду з часу її звільнення з роботи 22.09.2017 року по день остаточного розрахунку, яким є 04.06.2018р, а не 26.06.2018 року, як зазначає у заяві позивач. Частиною 1, 2 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази , які у свої сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Подані позивачем такі письмові докази як лист директора Рівненської дирекції ПАТ «Укрпошта» про підставу нарахування коштів, що надійшли на рахунок позивача 04.06.2018 року № 11-11/441 від 26.06.2018 року, розрахунок перерахунку відпускних із врахуванням коефіцієнта корегування заробітної плати, у якому зазначена сума 4109,54 гривні, що надійшла на рахунок позивача 04.06.2018 року, копія поточної виписки за контрактом [PERSON] про зарахування на її рахунок суми 4109,54 грн. 04.06.2018 року є такими доказами, які у своїй сукупності та взаємному зв`язку дозволяють суду дійти висновку про дату остаточного розрахунку з [PERSON] саме 04.06.2018 року. Водночас суду не надано доказів того, що остаточний розрахунок з позивачем проведено саме 26.06.2018 року. Копія поточної виписки за контрактом [PERSON] про зарахування на її рахунок суми 6627,30 грн. 26.06.2018 року не підтверджує це з достовірністю, оскільки відомостей про те ким зараховані ці кошти, яка підстава їх зарахування вона не містить, інших доказів на підтвердження остаточної дати розрахунку саме 26.06.2018 року, які б суд міг оцінити у взаємному зв`язку з іншими доказами, зокрема з наданою копією поточної виписки по рахунку позивачем не подано. Розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні визначається відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 8.02.1995р. №100, згідно пункту 8 якого нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Пунктом 4 Порядку передбачені види виплат, які не враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, зокрема компенсаційні витрати на відрядження та оплата щорічної та додаткової відпусток. Відповідно до довідки про середньоденний заробіток [PERSON] від 27.06.2019 року № 13-47, що видана Рівненською дирекцією АТ «Укрпошта» він становить 509 грн. 95 коп. Так, заробіток позивача в липні становив 10583 грн., в серпні 6755,22 грн., відповідно до табеля обліку робочого часу позивачем відпрацьовано у липні 21 робочий день, у серпні 13 робочих днів. Загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача становить 87201, 45 грн. з розрахунку: 509,95 грн.(середньоденна заробітна плата) х 171 (робочий день). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК судові витрати - судовий збір сплачений позивачем при предявленні позову, підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно дост.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Для підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду інформаційний акт від 31.07.2018р. згідно якого витрати складають 2100,00 грн, що сплачені позивачем згідно квитанції від 01 серпня 2018 року та підлягають до стягнення з відповідача. Як вбачається із виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.12.2018 року правильним найменуванням відповідача є Рівненська дирекція Акціонерного товариства "Укрпошта", що є відокремленим підрозділом юридичної особи Акціонерного товариства "Укрпошта" (ідентифікаційний код 21560045). На підставі викладеного,

Outcome: partial