Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 18.12.1989 [PERSON] була головою колгоспного двору, житлового будинку по [ADDRESS] . У відповідності до технічного паспорта, виготовленого 23.07.2021 ОКП "Коломийське МБТІ" житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літ.А загальною площею 64,9 кв.м, житловою площею 49,3 кв.м. та господарських будівель і споруд. За вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку загальною площею 0,22 га . Голова колгоспного двору [PERSON] померла [INFO] . За життя, 20.02.2002 [PERSON] склала заповіт, яким розпорядила позивачці все своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося, все, що буде належати їй на час смерті, в т.ч. житловий будинок з надвірними спорудами в с. Раковець, земельний та майновий паї. Заповіт посвідчений секретерем Раковецької сільської ради. ніким не скасовувався та не оскаржувався. З метою реалізації своїх спадкових прав позивачка звернулася до Городенківської РДНК, де за її заявою була заведена спадкова справа № 27 від 11.01.2009. 18.05.2012 позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину на належний [PERSON] земельний пай. Однак, нотаріус відмовила позивачці у видачі документів на спадщину на житлове господарство через реєстрацію його к колгоспного двору без визначення часток членів двору. Станом на 15.04.1991 в даному господарстві були зареєстровані: голова сім`ї [PERSON] та брат позивачки [PERSON] , який на час смерті проживав сам, дітей не мав, позивачка проводила його поховання. Позивачка після смерті матері фактично вступила в управління спадщиною - подала заяву про прийняття спадщини, користується спадковим майном на власний розсуд, постійно проживає у житловому будинку, обробляє земельну ділянку, виготовила технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняла спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору без визначення часток членів двору. Ухвалою суду від 06.10.2021 залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи без неї. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник Городенківської міської ради в судові засідання призначені по справі не з`явився , про час та місце розгляду справи Городенківська міська рада була повідомлена у встановленому законом порядку. На електронну адресу суду від Городенківської міської ради поступила заява про розгляд справи без участі представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 18.12.1989, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 247 від 13.12.1989, слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Випискою з інвентаризаційних матеріалів №9799 виданої 23.07.2021 ОКП "Коломийське МБТІ" підтверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 в Коломийському МБТІ під реєстровим № 19 право власності на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (гол.колг.двору) на підставі свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 18.12.1989 на підставі рішення цього ж виконкому № 247 від 13.12.1989. Із довідки № 277, виданої 23.07.2021 Раковецьким старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що адресний номер житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] не змінювався, вулиця не перейменовувалась. Станом на 15.04.1991 в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані: голова господарства [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 278, виданою 23.07.2021 Раковецьким старостинським округом Городенківської міської ради. За заповітом складеним 20.02.2002, посвідченого виконавчим комітетом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій, [PERSON] на випадок своєї смерті належний їй жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Раковець, належна земельна ділянка, земельний та майновий паї, та все інше майно, рухоме та нерухоме, інші цінні папери, з б воно не складалося і де б воно не знаходилося, що буде належати їй на день смерті і на що вона згідно закону матиме право заповіла [PERSON] . Голова колгоспного двору, [PERSON] померла [INFO] у віці 71 років в с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 18, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 11.08.2008 Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із довідки № 279, виданої 23.07.2021 Раковецьким старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що на час смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] та разом з нею проживав і був зареєстрований зять [PERSON] , [INFO] . Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.09.1967 Раковецькою сільРадою Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що позивачка [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис № 34, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . після реєстрації шлюбу 17.09.1988 з [PERSON] , прізвище дружини було змінено з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 17.09.1988 Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Із копії спадкової справи № 27/2009 наданої суду Городенківською РДНК слідує, що 17 січня 2009 року до Городенківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті мами [PERSON] звернулася [PERSON] (позивачка). Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 18134559 від 17.01.2009 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 46201555, номер у нотаріуса 27. Копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 18.05.2012 посвідчених державним нотаріусом Городенківської РДНК Паньків Д.М. доводиться, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка складається із земельних ділянок, що належали померлій на підставі Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку серії ІФ № 069414 та ІФ № 069918. Витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 30487005 та № 30487171 від 18.05.2012 свідчать про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 46201555, номер у нотаріуса 27. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка, як спадкоємець, яка прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно. Постановою державного нотаріуса Городенківської РДНК № 842/02-31 від 29.07.2021 позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на належний їй житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з тим, що вищезгадане господарство, головою якого була [PERSON] відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991 належить відповідна частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 268886870 формованого 03.08.2021 слідує, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо реєстрації права власності на житловий будинок по [ADDRESS] . З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок збудований в 1969 році, господарські будівлі та споруди збудовані в 1969, 1988 роках. Як вбачається із Звіту про оцінку житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я" на підставі договору № 385 від 27.07.2021, вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] - становить 77880 грн. Із довідки № 294, виданої 23.07.2021 Раковецьким старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що за даним господарством закріплена земельна ділянка: для ведення особистого селянського господарства 0,60 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна земельна ділянка 0,22 га. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. З вищенаведеного слідує, що померла [PERSON] була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , який відносився до колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 в даному колгоспному дворі проживали: голова двору [PERSON] та її син [PERSON] . Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали: голова двору [PERSON] та її син [PERSON] , які набули право спільної сумісної власності на будинковолодіння по [ADDRESS] , то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/2 частині. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. [PERSON] , який теж є членом колгоспного двору, помер [INFO] у віці 52 рік в с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 15, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 25.09.2017 виконкомом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківсьої області. На час смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] - один, дітей не мав, поховання проводила сестра [PERSON] , що слідує з довідки № 293 виданої 29.07.2021 Раковецьким старостинським округом Городенківської міської ради. Із копії спадкової справи № 20/2018 щодо майна [PERSON] , яка надана суду приватним нотаріусом Городенківського РНО Яшан Р.Р. вбачається, що згідно заповіту від 11.09.2017 посвідченого секретарем Раковецької сільської ради, [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилося із чого б воно не складалося, в тому числі: житловий будинок з усіма господарськими спорудами та земельними ділянками, що належать до нього за адресою : [ADDRESS] , грошові заощадження, земельні ділянки (паї) за державними актами на його ім`я серії: ІФ № 069920, ІФ № 069185, ІФ № 069415, ІФ № 069919, ІФ № 069416, ІФ № 069186, майнові паї і взагалі все те, що на день смерті буде належати йому і на що він за законом матиме право заповів своєму племіннику - [PERSON] . 12 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Городенківського РНО Яшана Р.Р. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50889633 від 12.02.2018 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію садкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 61997211, номер у нотаріуса 20/2018. Копіями свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15.10.2020 та 16.10.2020, посвідчених приватним нотаріусом Городенківського РНО Яшана Р.Р., зареєстрований в реєстрі за № 1599, № 1602, № 1603 та № 1605, доводиться, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , а саме на земельні ділянки, що належали померлому на підставі Державних актів на право на земельну ділянку серії ІФ № 069185, ІФ № 069920, ІФ № 069186, ІФ № 069416. Витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15.10.2020 та 16.10.2020 свідчать про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину, номеру у Спадковому реєстрі 61997211, номер у нотаріуса 20/2018. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка зверталася до державного нотаріуса Городенківської РДНК про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] . Відмова нотаріуса у видачі даного свідоцтва на житловий будинок стала підставою звернення позивачки із даним позовом до суду. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що перешкодою в прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] є реєстрація спадкового житлового будинку по [ADDRESS] , як колгоспного двору. Чинне цивільне законодавство передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Прийняття спадщини повинно бути безумовним і беззастережним. Спадкоємець не може прийняти лише частину спадщини і відмовитись від іншої або висунути інші умови, на яких він приймає спадщину. Спадкоємець за законом чи за заповітом має право не тільки прийняти спадщину чи не прийняти її, але має також і право на відмову від прийняття спадщини. При цьому така відмова може бути як на користь іншого спадкоємця, так і безадресною. Але в обох випадках відмова від прийняття спадщини має бути безумовною й беззастережною, поданою за місцем відкриття спадщини в строки, встановлені для прийняття спадщини. Протягом цих строків за спадкоємцем, який подав заяву про відмову від спадщини, зберігається право на відкликання такої відмови. Слід мати на увазі, що відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини можлива лише на користь іншого спадкоємця за заповітом. При безадресній відмові такого спадкоємця частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. З наведеного слідує, що [PERSON] та [PERSON] , які були членами колишнього колгоспного двору житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , залишили заповітні розпорядження щодо належного їм майна. Спадкоємці за заповітами [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину за заповітами, звернувшись до нотаріальної контори із відповідними заявами та отримали свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом, зокрема на належні спадкодавцям земельні ділянки. В спадкових справах відсутні заяви спадкоємців про відмову від прийняття спадщини за заповітом та за законом після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] . На підставі наведеного, даний позов підлягає до часткового задоволення, а саме за позивачкою слід визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що позивач приймає спадщину за заповітом [PERSON] , а [PERSON] , який залучений судом до участі в справі, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, теж прийняв спадщину за заповітом [PERSON] , який є членом колишнього колгоспного двору житлового будинку по [ADDRESS] , та у відповідності до ЦК України відмовитись від частини заповіту не може. При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області . На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 328, 1216, 1222, 1223, 1258, 1261, 1265, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України,

Outcome: partial