Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вищевказаним позовом, з подальшим його уточненням 31 травня 2016 року, згідно якого просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Рівневтормет" на його користь середній заробіток за період затримки розрахунку з 11 вересня 2015 року по 31 травня 2016 року у розмірі 19768,82 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила задовольнити. Представники відповідача позовні вимоги не визнали, підтримали подані до суду пояснення, просили відмовити в задоволенні позову. Додатково пояснили, що заборгованість перед [PERSON] повністю погашена товариством. Останній платіж було здійснено 17 грудня 2015 року. Крім того, просили врахувати, що сума заборгованості визначена судом під час винесення судового наказу має бути зменшена на 544,45 грн. в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі, так як дані кошти були отримані позивачем по відомості в касі 22 березня 2013 року. Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах із ПАТ "Рівневтормет" до 29 квітня 2013 року. 06 грудня 2013 року, державним виконавцем ВДВС [PERSON] винесена постановою про відкриття виконавчого провадження на підставі судового наказу №569/19278/13-ц, виданого 04 грудня 2013 року Рівненським міським судом Рівненської областів про стягнення із ПАТ "Рівневтормет" на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі в розмірі 31946,49 грн. Рішенням Рівненського міського суду від 02 квітня 2014 року у цивільній справі № 569/23217/13-ц на користь [PERSON] стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 20509,10 грн. за період з 30 квітня 2013 року по 02 квітня 2014 року включно. Рішенням Рівненського міського суду від 18 грудня 2014 року у справі №569/17226/14-ц на користь [PERSON] стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 19441,16 грн. за період з 03 квітня 2014 року по 17 грудня 2014 року включно. Рішенням Рівненського міського суду від 16 вересня 2015 року у справі №569/9750/15-ц на користь [PERSON] стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 20205,70 грн. за період з 18 грудня 2014 року по 10 вересня 2015 року включно. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Такого самого по суті висновку дійшов і суд касаційної інстанції в ухвалах від 16 травня 2012 р. (№ 6-47110 сві 11) та від 18 липня 2012 р. (№ 6-14417св12). Правова позиція на підтвердження зазначених доводів викладена також Верховним Судом України у справі 6-144ц 13 від 29 січня 2014 року. Як встановлено рішенням Рівненського міського суду від 02 квітня 2014 року, одноденний заробіток [PERSON] становить 109,22 грн., а сума заборгованості станом на 30 квітня 2013 року по заробітній платі становить 31946,49 грн. З виписок по картковому рахунку № 0170-26256500368322 встановлено, що за період з листопада 2014 року по грудень 2015 року відповідачем перераховано кошти [PERSON] в розмірі 31230,03 грн., тобто ним фактично отримано кошти у даному розмірі. З поданих платіжних доручень від 07 листопада 2014 року, 12 листопада 2014 року, 29 січня 2015 року, 17 грудня 2015 року встановлено, що на рахунок позивача було перераховано кошти в розмірі 31402,004 грн. Різниця в сумі 172,01 грн. по даних виплатах виникла у зв"язку із зняттям банком комісії при зарахуванні коштів на банківський рахунок і мала би бути сплачена позивачу в повному обсязі відповідачем. Таким чином, сума заборгованості по заробітній платі станом на 31 травня 2016 року становить 716,46 грн. Посилання відповідача на той факт, що позивачем отримано в касі ПАТ "Рівневтормет" 544,45 грн. лікарняних 22 березня 2013 року і на дану суму слід зменшити заборгованість по заробітній платі, не заслуговує на увагу, так як підтвердження того, що дані кошти було виплачено після звільнення відповідачем не надано. Судом під час розгляду справи про стягнення заборгованості по заробітній платі була встановлена сума боргу у розмірі 31946,49 грн., яка не може бути переглянута на разі судом, так як вона встановлена рішенням суду, що набрало законної сили і мала бути сплачена після його винесення. Таким чином, суд рахує, що період з 11.09.2015 року по 31.05.2016 року є часом затримки повного розрахунку, за прострочення якого стягується середня заробітна плата. Посилання відповідача на те, що заборгованість по заробітній платі в період з 06 грудня 2013 року стягувалася виконавчою службою Рівненського міського управління юстиції (ВП №41104514), а отже відсутня вина ПАТ "Рівневтормет", суд не приймає до уваги, оскільки це суперечить вимогам ст.116-117 КЗпП України. Також судом не враховується той факт, що товариство перебуває в процесі санації і його відсутня вина у виплаті заробітної плати, так як на виплату заробітної плати не поширюється мораторій на задоволення вимог кредиторів. Щодо порушення принципу співмірності та справедливості, то судом не здобуто будь-яких даний, які б вказували на його порушення. Компенсація працівнику за не отриману вчасно заробітну плату не може порушувати даний принцип. Розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 11.09.2015 року по 31.05.2016 року проводиться наступним чином: 109,22 грн. (середньоденна заробітна плата) X 181 (кількість робочих днів затримки повного розрахунку) = 19768,82 грн. З врахуванням того, що з вини відповідача розрахунку зі [PERSON], як працівником, у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України не було здійснено, це є підставою для виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тому суд рахує, що з відповідача слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.09.2015 року по 31.05.2016 року. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач звільнений від сплати збору. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави, судові витрати по справі в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved