Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

У грудні 2019 року позивач акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" обґрунтовувало тим, що 20 листопада 2007 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ЗАТ КБ "ПриватБанк"), правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", та [PERSON] , укладено договір про іпотечний кредит №K2X6G10000001671, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 610000,00 грн на строк з 20 листопада 2007 року до 20 листопада 2027 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 15% річних. 20 листопада 2007 року для забезпечення виконання позичальником зобов`язань, взятих на себе за договором про іпотечний кредит від 20 листопада 2007 року №K2X6G10000001671, ЗАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір поруки №K2X6G10000001671/1, відповідно до якого [PERSON] поручилася за належне та своєчасне виконання позичальником [PERSON] зобов`язань, які виникли з договору про іпотечний кредит від 20 листопада 2007 року №K2X6G10000001671. Зважаючи на те, що позичальник не дотримується умов кредитного договору, своєчасно не повертає кредит та не сплачує проценти за користування ним, АТ КБ "ПриватБанк" просило суд стягнути солідарно з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] заборгованість за договором про іпотечний кредит від 20 листопада 2007 року №K2X6G10000001671 у сумі 126164,16 грн, що складається з процентів за користуванням кредитом за період з 20 червня 2018 року до 02 вересня 2019 року у сумі 126164,16 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі відзиви на позовну заяву АТ КБ "ПриватБанк" до суду не подали. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не подали. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 20 листопада 2007 року ЗАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] уклали договір про іпотечний кредит №K2X6G10000001671, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 610000,00 грн для придбання квартири на строк з 20 листопада 2007 року до 20 листопада 2027 року. Процентна ставка за користування кредитом становила 15% річних. Сторони визначили, що погашення кредиту здійснюються шляхом сплати ануїтетних платежів (а. с. 12-16). 03 липня 2012 року публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк"), правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", та [PERSON] уклали додаткову угоду №1 до договору про іпотечний кредит №K2X6G10000001671, яким збільшили процентну ставку за користування кредитом до 19% річних та змінили розмір ануїтетного платежу (а. с. 17-20). 11 грудня 2014 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено додаткову угоду №2 до договору про іпотечний кредит №K2X6G10000001671, якою зменшено суму заборгованості за кредитом на 20229,25 грн, змінено розмір ануїтетного платежу та передбачено сплату позичальником штрафу за порушення умов кредитного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. АТ КБ "ПриватБанк" належно виконало умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 610000,00 грн (а. с. 44-134). За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Повернення кредиту та сплата процентів за користування ним повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів згідно з графіком, який є невід`ємним додатком до цього договору. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Однак [PERSON] не виконує взяті на себе за кредитним договором зобов`язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, процентів за його користування, допустила заборгованість зі сплати тіла кредиту (основного боргу) у сумі 505207,10 грн, зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 231618,51 грн, пені за прострочення виконання зобов`язань за договором у сумі 291275,34. Наведені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за договором про іпотечний кредит від 20 листопада 2007 року №K2X6G10000001671, випискою по особовому рахунку позичальника (а. с. 6-8, 44-134). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Отже, у разі прострочення позичальником повернення чергової частини кредитодавець управі вимагати дострокового стягнення усієї заборгованості чи сплати простроченої частини заборгованості. Позивачем пред`явлено позов про стягнення процентів за користуванням кредитом за період з 20 червня 2018 року до 02 вересня 2019 року у сумі 126164,16 грн Ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. 20 листопада 2007 року для забезпечення виконання позичальником зобов`язань, взятих на себе за договором про іпотечний кредит від 20 листопада 2007 року №K2X6G10000001671, ЗАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір поруки №K2X6G10000001671/1, відповідно до якого [PERSON] поручилася за належне та своєчасне виконання позичальником [PERSON] зобов`язань, які виникли з договору про іпотечний кредит від 20 листопада 2007 року №K2X6G10000001671 (а. с. 27). За приписами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. П. 1 договору поруки від 20 листопада 2007 року №K2X6G10000001671/1 встановлено, що поручитель [PERSON] зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання позичальником усіх зобов`язань за договором про іпотечний кредит від 20 листопада 2007 року №K2X6G10000001671 та додатковими угодами до нього, як існуючими на момент укладення договору, так і тими, що виникнуть на його підставі в майбутньому. Отже, позивач має право вимагати солідарного стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит від 20 листопада 2007 року №K2X6G10000001671 з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] . Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з солідарно з відповідачів [PERSON] і [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за договором про іпотечний кредит від 20 листопада 2007 року №K2X6G10000001671 у сумі 126164,16 грн, що складається з процентів за користуванням кредитом за період з 20 червня 2018 року до 02 вересня 2019 року у сумі 126164,16 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved