Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Позивач АТ "Полтаваобленерго" звернулось до суду із позовом до [PERSON] , у якому, на підставі ст.ст. 1166, 1187\~ЦК України, просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, завдану пошкодженням майна у розмірі 9 576,99 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28 листопада 2018\~року близько 11\~год. 00\~хв. [PERSON] , керуючи автомобілем КАМАЗ, державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись в смт Білики, не впоравшись з керуванням, здійснив наїзд на опору №\~16 на ПЛ-0,4 кВ Л-4 КТП №\~84, спричинивши її пошкодження та збиття, що унеможливило її подальшу експлуатацію. Крім того, ушкодження опори спричинило обрив повітряної лінії, аварійну ситуацію знеструмлення споживачів смт Білики. З метою усунення і унеможливлення аварійної ситуації та нещасних випадків, працівники позивача 28\~листопада 2018\~року виконали ремонтні роботи об`єкту електроенергетики ПЛ-0,4кВ та провели повну заміну опори №\~16, як наслідок, позивач поніс збитки за завдану відповідачем шкоду, яка спричинила виконання аварійних ремонтних монтажних робіт та витрати на заміну електроустаткування в розмірі 9\~128,78\~грн. Крім того, в результаті обриву проводу та проведення аварійних ремонтних робіт мав місце недовідпуск електричної енергії споживачам району. Понесені позивачем збитки внаслідок недовідпуску електричної енергії склали 448,21\~грн. Завдані позивачеві збитки відповідачем не відшкодовані, у зв`язку з чим позивач звернувся з цим позовом до суду. Ухвалою суду від 01\~жовтня\~2020\~року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 10\~грудня\~2020\~року задоволені клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи письмових доказів, та клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 15\~квітня\~2021\~року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення співвідповідача. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що 28\~листопада 2018\~року у смт Білики Полтавської області сталася ДТП з його участю, а саме він керував автомобілем КАМАЗ, державний номерний знак [NUMBER] , з причепом, на слизькій дорозі причіп знесло і причіп вдарив по опорі, внаслідок чого її було пошкоджено. Про ДТП він повідомив своє керівництво, оскільки на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ПрАТ\~"Новомосковське РВП "Агротехсервіс", працюючи водієм на вказаному підприємстві. Не заперечував проти відшкодування шкоди з розстрочкою платежів. Суд, вислухавши вступне слово і пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного. Судом установлено, що 28\~листопада\~2018\~року близько 11\~год.\~30\~хв. в смт Білики Кобеляцького району Полтавської області сталася ДТП за наступних обставин: на території цукрового заводу під час розвороту автомобіля КАМАЗ, державний номерний знак [NUMBER] , з причіпом, під керуванням водія [PERSON] , причіп посунуло на слизькій поверхні землі, внаслідок цього він вдарив електричну опору №\~16 ПЛ-04, кВ Л-3 КТП №\~84, спричинивши її пошкодження. З метою усунення і унеможливлення аварійної ситуації та нещасних випадків, працівниками позивача 28\~листопада\~2018\~року були виконані аварійні ремонтні монтажні роботи об`єкту електроенергетики ПЛ-0,4кВ та проведено повну заміну опори №\~16, внаслідок чого позивачем понесені збитки в розмірі 9\~128,78\~грн. Крім того, в результаті обриву проводу та проведення аварійних ремонтних робіт мав місце недовідпуск електричної енергії споживачам району. Понесені позивачем збитки внаслідок недовідпуску електричної енергії склали 448,21\~грн. Згідно з повідомленням Відділення поліції №\~2 Полтавського районного Управління поліції ГУНП в Полтавській області від 25\~січня\~2021\~року вих.\~№\~396/115/122-2021 відносно [PERSON] працівниками поліції Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області адміністративний протокол за ст.\~124\~КУпАП за обставинами ДТП, що сталась 28\~листопада\~2018\~року, не складався. Відповідно до довідки від 11\~листопада\~2020\~року №\~28, виданої ПрАТ\~"Новомосковське районне виробниче підприємство "Агротехсервіс", та трудової книжки, наданої відповідачем у завіреній копії, відповідач з 08\~листопада\~2018\~року до дня видачі довідки від 11\~листопада\~2020\~року включно працював у ПрАТ "Новомосковськ РВП "Агротехсервіс" водієм у Транспортному відділі. Як убачається з повідомлення Територіального сервісного центру МВС №\~1246 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області від 31\~грудня\~2020\~року №\~31/4-1246/328, станом на 28\~листопада\~2018\~року власником транспортного засобу КАМАЗ 5410, номерний знак [NUMBER] та напівпричепа ОДАЗ 9370, номерний знак [NUMBER] , є ПАТ "НОВОМ.РАЙОН.ВИРОБ.ПІД.АГРОТЕХСЕРВІС". За повідомленням МТСБУ від 05\~січня\~2021\~року №\~9-02/104 установлено, що станом на 28\~листопада\~2018\~року ПАТ "НАСК "ОРАНТА" було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортних засобів КАМАЗ 5410, номерний знак [NUMBER] та напівпричіп ОДАЗ 9370, номерний знак [NUMBER] , - ПАТ "НРВП "Агротехсервіс" (Поліси обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ №\~7566668 та АК №\~9562333 відповідно), а не відповідача у справі [PERSON] . Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно зі\~ст.\~1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~ч.\~1,\~ч.\~2,\~ч.\~5\~ст.\~1187\~ЦК України джерелом підвищеної\~небезпеки є\~діяльність,\~пов`язана\~з використанням,\~зберіганням або\~утриманням транспортних\~засобів,\~механізмів та\~обладнання,\~використанням,\~зберіганням хімічних,\~радіоактивних,\~вибухо-\~і вогненебезпечних\~та інших\~речовин,\~утриманням диких\~звірів,\~службових собак\~та собак\~бійцівських порід\~тощо,\~що створює\~підвищену небезпеку\~для особи,\~яка цю\~діяльність здійснює,\~та інших\~осіб. Шкода,\~завдана джерелом\~підвищеної небезпеки,\~відшкодовується особою,\~яка на\~відповідній правовій\~підставі (право\~власності,\~інше речове\~право,\~договір підряду,\~оренди тощо)\~володіє транспортним\~засобом,\~механізмом,\~іншим об`єктом,\~використання,\~зберігання або\~утримання якого\~створює підвищену\~небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній за результатами розгляду справи № 6-108цс13 від 06 листопада 2013 року, зазначено, що виходячи з аналізу норм ст.ст.\~1167, 1172, 1187,\~1188 ЦК України, шкода (в тому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05\~грудня\~2018\~року у справі №\~426/16825/16-ц (провадження №\~14-497цс18) зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку із виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Отже, зважаючи на те, що\~\~ [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПрАТ\~"НРВП "Агротехсервіс" і під час дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої позивачеві було завдано шкоди, виконував трудові обов`язки водія підприємства, сторонами під час розгляду цієї справи іншого не доведено, суд вважає, що за шкоду, завдану працівником, несе відповідальність роботодавець - ПрАТ "НРВП "Агротехсервіс", і підстави для застосування положень ст. 1187\~ЦК України до виниклих правовідносин відсутні. У відповідності до ч. 4 ст. 206\~ЦПК України суд у цій справі відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову, оскільки визнання відповідачем позову суперечить закону з наведених вище підстав. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №\~523/9076/16-ц). Заміна відповідача на належного юридичну особу або залучення співвідповідача юридичної особи у цій справі неможливі, оскільки призведуть до розгляду справи по суті з порушенням юрисдикції загальних судів, у зв`язку із розглядом спору між суб`єктами господарювання. При цьому, позивач не позбавлений права захистити свої порушені права, пред`явивши позов до юридичної особи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed