Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , який навчається, аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 03 серпня 1996 року Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану міста Миколаєва, актовий запис №285 від 03.08.1996р. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає та знаходиться на повному утриманні позивача. Протягом тривалого часу позивач з відповідачем подружніх відносин не підтримують. Рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва від 24.10.2016р. з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно, починаючи з 13.07.2016р. і до повноліття дитини. На теперішній час їх син [PERSON] досяг повноліття та є студентом Миколаївського юридичного коледжу Національного університету "Одеська юридична академія" і навчається на контрактній основі на III курсі денної форми навчання, спеціальність: 081 "Право", стипендію син, відповідно, не отримує; термін навчання в юридичному коледжі: з 01.09.2018 року по 30.06.2020 року. Його навчання вимагає додаткових витрат: на придбання підручників, довідкової, методичної літератури, словників, на транспортні витрати, користування комп`ютером, витрати на засоби комунікації (користування телефоном, мережею Інтернет), а також на придбання одягу, взуття, предметів особистої гігієни,лікарських препаратів, на харчування та інші витрати, які забезпечують повноцінний розвиток дитини. Крім цього, протягом тривалого часу (фактично з дитинства) їх син страждає низкою різних захворювань, в зв`язку з чим він неодноразово проходив стаціонарне та амбулаторне лікування в медичних закладах; на теперішній час син знаходиться на "Д" обліку у лікаря-кардіолога з діагнозом: міокардіофіброз з персистуючою синусовою тахікардією. Таким чином, у зв`язку з продовженням навчання, їх син, [PERSON] , [INFO] , потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, у вищевказаному розмірі. 09.09.2019 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Одночасно, в ухвалі роз`яснено відповідачу, що він має право подати до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також має право подати до суду заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Відповідачу [PERSON] була направлена ухвала про відкриття провадження, у встановлений в ухвалі строк, відповідач подав письмові пояснення щодо позовних вимог, в яких зазначив, що позовні вимоги він визнає частково, а саме згодний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/8 частини його доходу, оскільки, на теперішній час, він є тимчасово безробітний і не може отримувати стабільну заробітну плату. Крім того, він переконаний, що користування комп`ютером, витрати на засоби комунікації, а також на придбання одягу, взуття, предметів особистої' гігієни, лікарських препаратів, на харчування та інші витрати, які забезпечують повноцінний розвиток дитини, не охоплюють його аліментні зобов`язання з утримання дитини, яка досягла 18 років і продовжує навчання. Фактично перелічений список є додатковими витратами на дитину. Відповідно до заяви, позивач просила про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить наступного висновку. Як встановлюють ч.1 та ч.3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у цього Кодексу. За правилами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду починаючи від дня пред`явлення позову. В той же час ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Суд враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, та і інші обставини, визначені ст. 182 СК України, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина, який навчається, у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, в залежності від того, яка із цих обставин настане раніше. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved