Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду в з позовом до Державного підприємства «Чернігівторф», в якому просить стягнути з відповідача на її користь середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку з 01 квітня 2014 року по 26 червня 2014 року у сумі 6 397 грн. 40 коп. Вимоги мотивує тим, що з 16 липня 1990 року по 26 липня 2013 року працювала у ДП "Чернігівторф" на посаді економіста. При звільненні з роботи з нею не був проведений повний розрахунок у встановлені законодавством строки. На час подання позову позивачка отримала заборгованість по заробітній платі у сумі 16 449 грн. 36 коп. через державну виконавчу службу. У порушення вимог ст. 116 КЗпП України до цього часу з нею не проведено розрахунок при звільненні, тому просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 01 квітня 2014 року по 26 червня 2014 року, який за її обрахунком становить 6 397 грн. 40 коп., виходячи з середньоденної заробітної плати 110 грн. 30 коп. за 58 робочих днів затримки розрахунку. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій просить справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Судом встановлено, що позивачка перебувала у трудових відносинах з ДП Чернігівторф" філії Смолинський торфзавод" звільнена з роботи 26 липня 2013 року у зв'язку із скороченням посади за п.1 ст. 40 КЗпП України. Статтею ст.116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум, у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На день звільнення розрахунок з позивачкою проведено не було. Рішенням Чернігівського районного суду від 20 грудня 2013 року, яке набрало чинності, стягнуто з ДП " Чернігівторф" на користь [PERSON] середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 29 липня 2013 року по 19 грудня 2013 року у сумі 11 250 грн. 60 коп., та 500 грн. моральної шкоди. Рішенням Чернігівського районного суду від 30 травня 2014 року, яке набрало чинності, стягнуто з ДП " Чернігівторф" на користь [PERSON] середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 19 грудня 2013 року по 31 березня 2014 року включно у сумі 4 544 грн. 40 коп. Юридично значимими обставинами, встановленими ч.1ст.116, ч.1 ст.117 КЗпП України, є невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. З аналізу наведених доказів суд приходить до висновку, що виплата всіх сум, які належали позивачці при звільненні на день звільнення 26 липня 2013 року здійснена 26 червня 2014 року. Таким чином встановлено, що порушення прав позивачки тривало до 26 червня 2014 року, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме за період з 01 квітня 2014 року по 26 червня 2014 року, за цей період відповідно до положень трудового законодавства позивачка має право на стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. Відповідно до п.8 постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи проводяться шляхом множення середньоденного ( годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбаченних чинним законодавством календарних днів, які мають бути оплачені середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата [PERSON] , як встановлено рішенням Чернігівського районного суду від 20 грудня 2013 року та не підлягає доказуванню, становить 110 грн. 30 коп. Тому середня заробітна плата за затримку розрахунку при звільненні з позивачем за період з 01 квітня 2014 року по 26 червня 2014 року повинна обраховуватись таким чином 110 грн. 30 коп. * на 58 робочих днів затримки розрахунку при звільненні = 6 397 грн. 40 коп Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, на користь позивача з відповідача слід стягнути: 6 397 грн. 40 коп. середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved