Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстрований 17 вересня 2013 року у виконавчому комітеті Бабинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №4; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] "; визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] з нею. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 вересня 2013 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Бабинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, про що складено відповідний актовий запис № 4. Від шлюбу у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Сторони разом не проживають з 26.02.2020. [PERSON] забрала сина та переїхала проживати в село Пробабин Городенківського району Івано-Франківської області, а [PERSON] проживає у селі Бабин Заставнівського району Чернівецької області. Нещодавно [PERSON] забрав самовільно сина та заявив, що не віддасть. Маніпулює дитиною, що негативно впливає на психологічний розвиток дитини. [PERSON] вважає, що такі дії [PERSON] вчиняє з метою маніулювання по відношенню до неї. Такі дії [PERSON] негативно можуть позначитися на психологічному на фізичному розвитку дитини. [PERSON] вважає, що син повинен залишитися на її утриманні та вихованні, батьку дитини вона не чинитиме перешкод у спілкуванні, у випадку, якщо він не вчинятиме дій на шкоду дитині. [PERSON] влаштувалася на роботу до приватного підприємця [PERSON] , кухарем в кафе, що знаходиться в супермаркеті «Мегамаркет». За місцем роботи, хоч працює кілька днів зарекомендувала себе з позитивної сторони. За попереднім місцем роботи, а саме: в загальноосвітньому навчальному закладі І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад Бабинського НВК, Заставнівського району, Чернівецької області, де [PERSON] працювала помічником вихователя з 16.01.2014 року по 17.05.2019 року, вона також зарекомендувала себе з позитивної сторони, про що додала характеристику. За місцем фактичного проживання, а саме: с. Пробабин Городенківського району Івано-Франківської області [PERSON] також характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, виданою 19.06.2020. [PERSON] вважає, що сімейні відносити між ними відновити неможливо. У них з [PERSON] різні погляди на життя, відновлювати їх відносини вона не бажає. Сина просить залишити на її утриманні та вихованні. Відносно спільно придбаного майна на даний час [PERSON] готуються відповідні докази для подання позовної заяви в окремому порядку. 07.10.2020 представник [PERSON] - [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив позов задовольнити частково; відмовити в позовній вимозі щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . У даному відзиві зазначено, що відповідач ознайомившись із позицією позивача, що викладена в її позовній заяві та вимогою щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, частково не погоджується з позовними вимогами, а саме з визначенням місця проживання дитини саме з позивачем.Так, [INFO] у позивача та відповідача від спільного шлюбу народився син [PERSON] . Зареєстрували місце проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Стосовно тверджень позивача, що не проживає з відповідачем з 26.02.2020, не відповідає дійсності. Позивач та відповідач набагато швидше розпочали проживати окремо. З 2019 року, шлюбні відносин між ними фактично припинились. Відповідач пішла проживати до своїх батьків у село Пробабин Городенківського району Івано-Франківської області. У 2019 році відповідач поїхала закордон до Чехії де пробула 3 місяці і весь цей період дитина проживала з батьком та на повному його забезпеченню. На протязі всього часу перебування закордоном відповідач мало що цікавилась матеріальним утриманням сина. Після фактичного розлучення з відповідачем, син більшу частину часу проживав з відповідачем, за адресою: [ADDRESS] . Відповідач неодноразово відвідувала сина за вказаною адресою, але здоров`ям ніколи не цікавилась та матеріальної допомоги не надавала. 06.07.2020 року, згідно судового наказу Заставнівського районного суду на користь позивача призначено стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , з відповідача, у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Щодо маніпулювання дитиною відносно позивача, то [PERSON] як батько дитини та на сьогоднішній день, ще законний чоловік [PERSON] жодного разу не ставив будь-які умови, щоб маніпулювати відповідачем. Ніколи не перешкоджав і не мав наміру у подальшому перешкоджати спілкуванню матір`ю з дитиною. [PERSON] повністю опікувався інтересами і потребами дитини, піклувався про нього, займався вихованням, слідкував за розвитком та здоров`ям дитини. Тому, відповідач жодним чином не може надати психологічного або фізичного болю дитині. Навпаки як батько повністю віддавав себе дитині, свою любов і турботу, велику увагу приділяв розвитку дитині. Окрім відвідин дошкільного навчального закладу, з сином грав у розвиваючі ігри, читав книжечки, розглядали розвиваючі картинки, розповідав казки тощо. Позивач коли брала сина до себе за місцем свого проживання то син постійно плакав за батьком. І в наступний раз просив не давати його до мами за її місцем проживання. Тому між позивачем та відповідачем виникли суперечки. Також, [PERSON] не одноразово повідомляла до органів національної поліції, що батько не дає сина та не дозволяє з ним побачитись. Вказані факти жодного разу не були підтверджені. Що в свою чергу доказуються відповідями з органів національної поліції. В останній раз, коли син не хотів іти з мамою, то вона прийшла з групою підтримки і силою забрала сина за своїм місцем проживання в с. Пробабин Городенківського району Івано-Франківської області. В той час коли застосовували фізичну силу до [PERSON] то син дуже плакав та отримав психологічний стрес. Вказаний факт підтверджується витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань. Такі дії [PERSON] завдають шкоди здоров`ю дитини та прямо порушують вимоги та положення ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України, які закріплюють обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За обставин, які склалися, [PERSON] створені найкращі умови для дитини, в нього є свій дитячий куточок, де він грається, є спальний куточок, де він відпочиває, дитина забезпечена іграшками та іншими речами для розвитку. Виходячи з інтересів сина, [PERSON] вважає за доцільне залишити його на його утриманні та вихованні за адресою: Вітрових братів № 2 с. Бабин Заставнівського району Чернівецької області. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду на розгляд судді Федів Л.М. передано матеріали справи за зустрічною позовною заявою [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Данищук Василь Вячеславович до [PERSON] про визначення місця проживання сина [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та зобов`язання [PERSON] передати [PERSON] їхнього сина [PERSON] , [INFO] . Зустрічна позовна заява мотивована тим, що у провадженні Городенківського районного суду знаходиться цивільна справа за № 342/725/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірванняшлюбу.У зв`язку з тим, що позовні вимоги частково не законніта не обґрунтовані, утискають законні права відповідача/позивача, [PERSON] змушений звернутися із зустрічною позовною заявою.17.09.2013 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Бабинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області. [INFO] у них народилась спільна дитина - син [PERSON] .З 2019 року шлюбні відносини між ними фактично припинились. Позивач/відповідач пішла проживати до своїх батьків у село Пробабин Городенківського району Івано-Франківської області.Після фактичного розлучення, їх син більшу частину часу проживав з батьком за адресою: [ADDRESS] . Позивач/відповідач неодноразово відвідувала сина за вказаною адресою, але здоров`ям ніколи не цікавилась та матеріальної допомоги не надавала.Тому 06.07.2020, згідно судового наказу Заставнівськогорайонного суду на користь позивача/відповідача призначено стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , з позивача/відповідача, у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] повністю опікувався інтересами і потребами дитини,піклувався про нього, займався вихованням, слідкував за розвитком таздоров`ям дитини.Ніколи не перешкоджав і не мав наміру у подальшому перешкоджати спілкуванню матір`ю з дитиною.Син відвідував дошкільну групу при Бабинському НВК з 04.04.2017року.Як батько, повністю віддавав себе дитині, свою любов і турботу,велику увагу приділяв розвитку дитині. Окрім відвідин дошкільного навчального закладу, грав з сином у розвиваючі ігри, читав книжечки, розглядали розвиваючі картинки, розповідав казки тощо.Позивач/відповідач коли брала сина до себе за місцем свого проживання, то син постійно плакав за батьком. І в наступний раз просив не давати його до мами за її місцем проживання. Тому у них через це виникали суперечки.Позивач/відповідач не одноразово повідомляла до органів національної поліції, що батько не дає сина та не дозволяє з ним побачитись. Вказані факти жодного разу не були підтверджені. Що в свою чергу доказуються відповідями з органів національної поліції. В останній раз коли син не хотів іти з мамою, то вона прийшла з групою підтримки і силою забрала сина за своїм місцем проживання в с. Пробабин Городенківського району Івано-Франківської області. Під час (конфлікту застосували до [PERSON] фізичну силу, завдавши йому тілесні ушкодження. В той час, коли застосовували фізичну силу до [PERSON] , то син дуже плакав та отримав психологічний стрес. Вказаний факт підтверджується витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань. Такі дії позивача/відповідача завдають шкоди здоров`ю дитини та прямо порушують вимоги та положення ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України, які закріплюють обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. [PERSON] піклуючись про здоров`я сина, постійно намагався говорити з позивачем/відповідачем про її обов`язок піклуватися про здоров`я дитини і не намагатись силоміць заставляти жити з нею. У 2019 році позивач/відповідач поїхала за кордон до Чехії, де пробула 3 місяці і весь цей період дитина проживала з батьком та на повному його забезпеченню. На протязі всього часу перебування за кордоном позивач/відповідач декілька раз зателефонувала поцікавитись як їхні справи. Виходячи з того, що увесь час дитина проживала з батьком, то він займався його вихованням та піклуванням, водив його до дитячого садочку, син прив`язаний до нього, позивач/відповідач ніколи надовго не залишалася з сином, не виявляла проявів самостійного виховання сина, навіть в період, коли вони проживали разом. Тому [PERSON] вважає, що суд повинен врахувати ці обставини та визначити місце проживання дитини з батьком. Наголошують, що [PERSON] в спілкуванні позивача/відповідача з дитиною не перешкоджав, але на сьогоднішній день, часті сварки з [PERSON] , її недисциплінованість і безвідповідальність щодо здоров`я дитини ускладнюють виконання їхніх усних домовленостей. Психологічно син не готовий проживати разом з матір`ю, оскільки вихованням сина здебільшого займався батько і у них з сином тісний зв`язок як батька та дитини. За обставин, які склалися, [PERSON] створені найкращі умови для дитини, в нього є свій дитячий куточок, де він грається, є спальний куточок, де він відпочиває, дитина забезпечена іграшками та іншими речами для розвитку. Виходячи з інтересів сина, вважає за доцільне залишити його на його утриманні та вихованні за адресою: Вітрових братів № 2 с. Бабин Заставнівського району Чернівецької області. Оскільки позивач/відповідач забрала дитину до себе через примусовість та не зважаючи на думку та бажання сина і не віддає батькові, підставляє під загрозу стан здоров`я сина, не враховуючи бажання дитини, суд має визначити місце проживання дитини з батьком. [PERSON] любить свого сина та має змогу забезпечити його всім необхідним. У батька нормований робочий день. Він працює практичним психологом, соціальним педагогом, вчителем інформатики та фізичного виховання в Бабинському навчально-виховного комплексу. Будучи постійно біля дитини [PERSON] слідкує за станом здоров`я сина, постійно відвідує з сином сімейного лікаря та стоматолога. [PERSON] піклується про його розвиток, у них з сином психологічний контакт, прив`язаність один до одного. Таким чином, проживання сина разом з батьком відповідає його інтересам. [PERSON] має можливість забезпечити йому належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого позивач/відповідач забезпечити не в змозі. Разом з тим, батько зобов`язується не чинити жодних перешкод для спілкування відповідача з сином і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлення піклування матері. [PERSON] не заперечує і навіть підтримує положення сімейного законодавства, що кожен з батьків має право брати участь у вихованні своєї дитини. Ухвалою суду від 03 листопада 2020 року зустрічний позов [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Данищук Василь Вячеславович до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про розірвання шлюбу (справа № 342/1150/20) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу(справа № 342/725/20), присвоєно об`єднаній справі № 342/725/20. 03.12.2020 позивач/відповідач [PERSON] подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила: розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано 17 вересня 2013 року у виконавчому комітеті Бабинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, про що складено відповідний актовий запис №4; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] "; визначити місце проживання сина сторін [PERSON] , [INFO] з матір`ю. Ухвалою суду від09 лютого 2021 року до участі в даній справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей Городенківської міської ради. 06.04.2021 позивача/відповідач [PERSON] подала до суду відзив на зустрічну позовну заяву про розірвання шлюбу, в якому просить постановити рішення, яким у задоволенні зустрічного позову про розірвання шлюбу в частині вимог про визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , а також про зобов`язання [PERSON] передати [PERSON] сина [PERSON] , [INFO] відмовити в повному обсязі за безпідставністю; судові витрати залишити за позивачем/відповідачем. У даному відзиві зазначено, що за первісним позовом (із уточненнями) [PERSON] заявлені вимоги щодо розірвання шлюбу із [PERSON] , зареєстрованого 17 вересня 2013 року виконавчим комітетом Бабинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області з актовим записом №4, а також щодо залишення їй після розірвання шлюбу прізвища „ [PERSON] " та визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] із нею, [PERSON] , [INFO] . Даний позов [PERSON] підтримує, на задоволенні позовних вимог у повному обсязі наполягає. Відповідач/позивач [PERSON] звернувся до Городенківського районного суду із зустрічним позовом про розірвання шлюбу, при цьому заявив вимоги про визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , а також про залучення до справи Органу опіки та піклування в особі служби в справах дітей Городенківської районної державної адміністрації Городенківського району Івано-Франківської області та про зобов`язання [PERSON] передати [PERSON] сина [PERSON] , [INFO] . Зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] не визнає, оскільки позовні вимоги є безпідставними, незаконними та необґрунтованими. Окремо зауважує, що хоча зустрічний позов і носить назву „про розірвання шлюбу", однак сама вимога про розірвання шлюбу за текстом позову - відсутня. З цього робить висновок, що проти задоволення позову про власне „розірвання шлюбу" [PERSON] не заперечує. [PERSON] вказує на те, що однією сім`єю з [PERSON] , вона не проживає з 26.02.2020 року, відколи вони припинили шлюбні відносини та вона з малолітнім сином переїхала проживати в село Пробабин Городенківського району Івано-Франківської області, а [PERSON] залишився проживати у с. Бабин Заставнівського району Чернівецької області. [PERSON] не чинила і не чинитиме перешкод [PERSON] у його участі у вихованні їх дитини, хоча він постійно влаштовує провокації з метою маніпулювання суспільною думкою щодо залишення сина на проживання з ним. Через деякий час після припинення шлюбних відносин [PERSON] самовільно забрав сина та заявив, що не віддасть, позбавляв [PERSON] можливості участі у його вихованні, що негативно вплинуло на психологічний розвиток дитини, і тільки 26.08.2020 року [PERSON] змогла повернути сина до його звичного місця проживання. З цього приводу [PERSON] зверталася до органів Національної Поліції, які провели відповідну перевірку, та встановили, що 14.06.2020 [PERSON] прийшов за місцем фактичного проживання дитини у с. Пробабин Городенківського району Івано-Франківської області, щоб забрати її на декілька днів для спільного відпочинку в с. Бабин Заставнівського району Чернівецької області, нп що [PERSON] звичайно погодилася та відпустила дитину з батьком. Однак, [PERSON] не виконав обіцянки повернути дитину, та самовільно утримував її за своїм місцем проживання тривалий час, позбавляючи її можливості побачення з дитино. Не погоджуючись із цим, [PERSON] 10.07.2020 звернулася за захистом до поліції, яка за матеріалами перевірки рекомендувала їй звернутися до суду, про що склала Довідку № 8987 від 16.07.2020. 01 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із первісним позовом у даній справі. 06 липня 2020 року з метою маніпулювання суспільною думкою [PERSON] отримав судовий наказ Заставнівського районного суду Чернівецької області про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина, копію якого пізніше долучив до матеріалів зустрічного позову. Після фактичного припинення шлюбних відносин із [PERSON] , [PERSON] влаштувалася на роботу до приватного підприємця [PERSON] , отримує доходи у вигляді заробітньої плати, за час роботи зарекомендувала себе з позитивної сторони, що підтверджується Характеристикою. За попереднім місцем роботи у загальноосвітньому навчальному закладі І-ІІ ступенів - дошкільному навчальному закладі Бабинського НВК Заставнівського району Чернівецької області Щітко О.І. також зарекомендувала себе з позитивної сторони, що підтверджується Характеристикою, виданою директором НВК. За фактичним місцем проживання за адресою село Пробабин Городенківського району Івано-Франківської області [PERSON] також характеризується позитивно, що підтверджується Характеристикою, виданою Стрільченською сільською радою 19.06.2020 року за №134. Згідно долученого до матеріалів справи Акту обстеження умов проживання позивачем/відповідачем створені належні матеріальні умови проживання малолітнього сина, він зростає і виховується в умовах доброзичливості, любові і побудованих на християнських цінностях стосунках та традиціях. 22 грудня 2020 року за заявою [PERSON] начальником служби у справах дітей Городенківської РДА складено щодо [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено, що вона не виконала рішення органу опіки та піклування від 30.11.2020 року №01-34/385, а саме не допустила [PERSON] до побачення і спілкування з дитиною, участі у вихованні дитини, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.5 ст. 184 КУпАП та направлено для розгляду Судом. 12 січня 2021 року начальником служби у справах дітей Городенківської РДА направлено до суду у даній справі Висновок органу опіки і піклування Городенківської РДА від 31.12.2020 року №01-29 429, яким орган опіки вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього сина з батьком [PERSON] , з чим [PERSON] категорично не погоджується, вважає такий висновок передчасним та упередженим. Згідно Рішення органу опіки та піклування Городенківської РДА від 30.11.2020 року №01-34/385 встановлено порядок участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином та встановлено йому порядок спілкування за наступним графіком: перший та третій тиждень місяця з 16-00 год. п`ятниці до 15-00 год. неділі за місцем проживання батька чи в громадських місцях та зважаючи на стан здоров`я дитини, погодні умови; при досягненні дитиною шкільного віку за цілковитою та добровільною згодою дитини, половина осінніх, зимових, весняних шкільних канікул та третина літніх канікул за місцем проживання батька; один день [PERSON] та Великодніх свят за домовленістю; необмежене спілкування з дитиною особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають фізичного спілкування між батьком та дитиною; в інший, непередбачений комісією з питань захисту прав дитини час, а саме святкові, пам`ятні дні за погодженням з матір`ю дитини. 05 січня 2021 року Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Андріюк І.Г. за результатами розгляду справи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності встановив, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 184 КУпАП, а тому провадження слід закрити за відсутністю події і складу правопорушення, про що виніс відповідну Постанову у справі №342/1552/20. яка набула законної сили 16.01.2021 року, копія якої долучена до матеріалів справи. За заявою [PERSON] було проведено оцінку рівня безпеки дитини і констатовано про відсутність ознак психологічного насильства або жорстокого поводження над дитиною, що дитина здорова, чисто та охайно вдягнута, забезпечена належним харчуванням, одягом, взуттям, книгами, помешкання чисте, в будинку тепло, а для більш детального з`ясування психологічного стану дитини рекомендовано звернутися до дитячого психолога, про що складено Акт проведення оцінки безпеки дитини від 18.03.2021. За результатами обстеження дитячим психологом Центру психологічної допомоги дітям „Серденько" складена Комплексна психологічна характеристика сімейних відносин та психоемоційного стану дитини від 22.03.2021 року. Підсумовуючи вищенаведене, [PERSON] наголошує суду, що у даній справі виняткові обставини у розумінні положень ст. 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом із позивачем/відповідачем - відсутні, а тому малолітня дитина не повинна бути розлучена з матір`ю, і відповідно у задоволенні зустрічного позову слід відмовити повністю, а первісний позов задоволити. Позивачза первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, наведених в позові та просили задовольнити. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] просили відмовити з підстав, наведених у відзиві на зустрічний позов. Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали зустрічний позов в повному обсязі з підстав, наведених в зустрічному позові та просили задовольнити. Проти задоволення первісного позову [PERSON] в частині розірвання шлюбу не заперечували. У задоволенні первісного позову [PERSON] в частині визначення місце проживання сина [PERSON] , [INFO] з матір`юпросили відмовити. Представник [PERSON] зазначає, що одним із пунктів прохальної частини позовної заяви [PERSON] є визначеннямісця проживання дитини. Хоча, будь-якого посилання у фабулі позовної заяви на обставини (законодавство), аргументи яке могло б обґрунтувати факти, чому позивач/відповідач вважає, що місце проживання дитини має бути саме з нею, а не з відповідачем не обґрунтувала. Представник позивача/відповідача у своєму виступі послався на норми Сімейного кодексу України та Конвенцію ООН про права дитини. Але, будь-якого обґрунтування та доказів чому місце проживання має бути визначене саме з [PERSON] не навели та не надали суду.У 2019 році шлюбні відносини сторін фактично припинились. Позивач за первісним позовом поїхала закордон. На період перебування закордоном дитина проживала разом з батьком. Після приїзду із закордону позивач пішла проживати до своїх батьків у Пробабин. Також в той день їхній син поїхав з позивачем/відповідачем (так як матері певний період не було, син поїхав з нею). Через декілька днів дитина повернулася до свого місця проживання, тобтобатька.Згідно довідки лікаря стоматолога та довідки сімейного лікаря, [PERSON] піклувався про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.26.08.2021 року [PERSON] разом з своїми родичами, шляхом застосування фізичної сили забрали дитину від [PERSON] (на внутрішнє переконання дитина отримала страх, побачивши, що батька б`ють і після цього її забирають у автомобіль і везуть у невідомому напрямку?)З того періоду [PERSON] втратив можливість приймати участь у вихованні дитини. Вказані факти підтверджуються неодноразовими зверненнями до органів національної поліції та служби у справах дитини. Пізніше [PERSON] отримав висновок органу опіки та піклування про визначення днів побачень з дитиною, але [PERSON] категорично відмовляється це виконувати.Окрім цього, до суду надано висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком.Так, як [PERSON] не виконує висновок органу опіки та піклування, [PERSON] змушений був звернутися до суду з позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітнім сином.Звертаю увагу суду, що під час судових засідань [PERSON] було задано питання: чи отримує вона заробітну оплату праці та в якому розмірі, на що вона відмовилась відповідати.Під час дослідження відео доказів видно, як батько займається з дитиною, грається та займається зарядкою. У відео чітко видно як [PERSON] відвідувала за місцем проживання дитини у батька і син чітко вказує, що хоче бути з татом.На відео вбачалися уривки, де [PERSON] лежачи на ліжку з сином, розповідає, що маму потрібно любити. Тобто батько старається виховувати сина в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.Також, із показів свідків, встановлено, що на час відсутності [PERSON] , дитина з бабусею. [PERSON] проживає сам у власному будинку. У будинку є окремадитяча кімната, яка має окреме спальне місце, дитячу навчальну парту, кімната облаштована всім необхідним для комфортного проживання, занять та ігор, забезпечена сезонним одягом та іграшками.У будинку, де проживає дитина: зареєстровані 4 особи та проживає без реєстрації [PERSON] з дитиною. Тобто на дві жилі кімнати проживають 6 осіб. Як, зазначила у судовому засіданні [PERSON] , що зареєструвала своє місце проживання за іншою адресою.Під час промови позивача за первісним позовом, посилались на Коплексну психологічну характеристику сімейних відносин та психоемоційного стану дитини, яка здійснена ТзОВ Серденько.Представник відповідача/позивача зауважує, що на запитання чи має відповідну освіту психолог, який проводив вказане обстеження представник позивача/відповідача вказав, що так і це міститься у оригіналі обстеження. На прохання пред`явити оригінал обстеження представник позивача/відповідача та сам позивач/відповідач вказав, що оригінал відсутній. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Городенківської міської радиЦюмпала А.П. в судовому засіданні підтримав в повному обсязі Висновок органу опіки та піклування Служба у справах дітей від 31.12.2020 про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] біля батька - [PERSON] , [INFO] . Вислухавши у судовому засіданні пояснення учасників провадження, свідка, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було зареєстровано 17 вересня 2013 року у виконавчому комітеті Бабинської сільської ради Застанівського району Чернівецької області, про що складено відповідний актовий запис № 4, що стверджується свідоцтвом про шлюб (повторне) серії [NUMBER] , виданим 19 червня 2020 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ). У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , актовий запис №2 від 21.04.2015, що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 21 квітня 2015 року Виконавчим комітетом Бабинської сільської ради Застанівського району Чернівецької області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони разом не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Позивач [PERSON] стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, відновлювати їхні сімейні відносини не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки у них з відповідачем різні погляди на життя, тому такий шлюб зберігати не доцільно. Відповідач [PERSON] визнає позов [PERSON] , в частині розірвання шлюбу та згідний на розірвання шлюбу. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому позов [PERSON] в частині розірвання шлюбу слід задовольнити, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований 17 вересня 2013 року у виконавчому комітеті Бабинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, про що складено відповідний актовий запис № 4, розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивача, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », яке є післяшлюбним прізвищем позивача. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Що стосується позовних вимог позивача [PERSON] за первісним позовом щодо визначення місця проживання сина сторін: [PERSON] , [INFO] з матір`ю та вимоги позивача [PERSON] за зустрічним позовом щодо визначення місця проживання сина сторін: [PERSON] , [INFO] з батьком, суд приходить до наступного. Щодо визначення місця проживання сина сторін: [PERSON] , [INFO] , сторони у судовому засіданнні не могли дійти згоди. В судовому засіданні, із пояснень сторін, судом встановлено, що до 2019 року [PERSON] разом із чоловіком [PERSON] та їхнім малолітнім сином проживали за адресою: [ADDRESS] . З 2019 року шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинилися. У 2019 році [PERSON] поїхала на заробітки до Республіка Чехія, де пробула 3 місяці. В даний період часу малолітній [PERSON] проживав з батьком с.Бабин, Застанівського району Чернівецької області. Повернувшись із - за кордону, [PERSON] із зареєстрованого місця проживання, що за адресою: [ADDRESS] переїхала проживати до своїх батьків в село Пробабин, Городенківського району Івано-Франківської області. У період з лютого 2020 року по червень 2020 року малолітній син сторін [PERSON] , [INFO] проживав разом із матір`ю [PERSON] в селі Пробабин, Городенківського району Івано-Франківської області. У період з червня 2020 по серпень 2020 малолітній [PERSON] проживав разом із батьком [PERSON] в с.Бабин, Застанівського району Чернівецької області. З серпня 2020 року по даний час малолітній син сторін [PERSON] , [INFO] проживає разом із матір`ю [PERSON] в селі Пробабин, Городенківського району Івано-Франківської області. З вересня 2021 року [PERSON] , [INFO] навчається в Стрільченській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів. Довідкою №797 від 13.11.2020, виданою виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що місце проживання [PERSON] , [INFO] , з 17 листопада 2020 року по теперішній час, зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Вищевказані факти та обставини сторонами визнаються та не заперечуються. Частиню 1 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві та викладені в поясненнях в судовому засіданні на обгрунтування своїх позовних вимог. Допитана за клопотанням позивача за первісним позовом [PERSON] свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матір`ю позивача [PERSON] .. Сторони перебували у шлюбі сім років, у них народився син [PERSON] . Дочка разом і зятем [PERSON] та їхнім сином [PERSON] проживала за місцем проживання зятя, у селі Бабин Заставнівського району Чернівецької області. За період часу, коли вони проживали разом, зять [PERSON] часто виганяв дочку із дому, ображав її. У них завжди виникали конфлікти в сім`ї через гроші. У 2019 році [PERSON] дозволив дочці [PERSON] поїхати за кордон в [PERSON] , на заробітки. По приїзду з Чехії, [PERSON] не витримала образ чоловіка і повернулась із сином [PERSON] додому у село Пробабин Городенківського району Івано-Франківської області. Також свідок повідомила, що зять [PERSON] у 2020 році, після того як дочка повернулась додому на постійне місце проживання, приїхав провідати сина і забрав його. Деякий час син проживав з батьком, оскільки [PERSON] добровільно не віддавав сина матері. Ствердила, що з серпня 2020 року по даний час внук [PERSON] та дочка [PERSON] постійно проживають в селі Пробабин Городенківського району Івано-Франківської області. Дочка працює, внук відвідував садок. Зять [PERSON] приїжджає до сина, однак до будинку не заходить, спровоковує конфлікти, ображає дочку та відразу викликає поліцію, повідомляючи про те, що йому не дають можливості бачитись із сином. Крім того, судом встановлено, що відповідно до акту обстеження умов проживання матері дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] житло розміщене на першому поверсі одноповерхового будинку, складається з 2 кімнат, будинок газифікований, електрифікований, облаштований меблями та предметами побуту, налічує 2 жилі кімнати, коридор, кухню. Мама з дитиною мають окрему кімнату, облаштовану всім необхідним, є достатньо місця для проживання дитини. Дитина має багато іграшок. За цією адресою проживають: [PERSON] , [INFO] - мати, [PERSON] , [INFO] - батько, [PERSON] , [INFO] - син [PERSON] . Умови проживання задовільні, санітарно - гігієнічні умови проживання в нормі, сім`я веде підсобне господарство, в господарстві утримуються кури, гуси, індики, користується земельною ділянкою 0,66 га. [PERSON] з 22.06.2020 працює в ПП [PERSON] на посаді кухаря, згідно трудового договору, середня заробітна плата 6 тис.грн. Стосунки та традиції сім`ї доброзичливі, люблячі, побудовані на християнських цінностях. Батьки [PERSON] не заперечують щодо проживання дочки та внука за місцем проживання їх реєстрації в с.Пробабин. Довідкою №456 від 18.06.2020, виданою виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області підтверджується, що [PERSON] на даний час проживає за адресою: [ADDRESS] . За вищевказаною адресою зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - мати, [PERSON] , [INFO] - батько, [PERSON] , 1986 р.н. - сестра, [PERSON] , 2008 р.н. - племінник. Характеристикою на помічника вихователя Бабинського НВК [PERSON] , 1994 року народження стверджується, [PERSON] працювала помічником вихователя Бабинського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Заставнівського району Чернівецької області з 16.01.2014 року по 17.05.2019 року. [PERSON] період професійної адаптації пройшла успішно і зарекомендувала себе, працелюбний і відповідальний працівник. За час роботи здобула багатий досвід у роботі з дітьми, володіє знаннями вікової та педагогічної психології та доцільно їх застосувала у роботі. У спілкуванні з колегами завжди доброзичлива, ввічлива, чемна, любить дітей, у скрутних ситуаціях завжди спрямована на знаходження компромісних рішень, до вирішення задач підходить творчо. Має навички ділового спілкування та високу працездатність, володіє сумлінним ставленням до роботи, аналітичним мисленням та прагненням до професійного зростання. Претензій та зауважень з боку керівництва до роботи до неї не було. Згідно характеристики на [PERSON] , виданою ПП [PERSON] встановлено, що [PERSON] працює у приватного підприємця [PERSON] з 22.06.2020 року. За період перебування на посаді кухаря [PERSON] зарекомендувала себе як старанний, дисциплінований працівник. До своїх обов`язків відноситься з відповідальністю, виконує свою роботу на вищому рівні. За характером спокійна та врівноважена, жодної скарги від клієнтів не надходило, тільки позитивні відгуки. В колективі користується повагою, на своєму робочому місці уважна, акуратна, допомагає колегам по роботі. Згідно характеристики, виданою Стрільченською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської встановлено, що [PERSON] на даний час проживає на території сільської ради. За час проживання на території Стрільченської сільської ради зарекомендувала себе з позитивної сторони. В громадських місцях та побуті поводить себе скромно, правопорушень громадського порядку не допускає. Має дружні добросусідські стосунки, завжди готова прийти на допомогу ближньому, у спілкуванні ввічлива, у побуті скромна, порядна громадянка. Скарг на її поведінку від жителів с.Пробабин та с.Стрільче до виконкому не поступало. Згідно довідки КП «Городенківський некомерційний центр первинної медичної допомоги» від 17.12.2020 №757/01-09 [PERSON] , 2015 року народження на диспансерному обліку не перебуває, дитина соматично здорова. На запрошення щодо проведення профілактичних щеплень дитина приходить із матір`ю. Щодо виникнення питань по здоров`ю дитини мама завжди приходить на прийом або в телефонному режимі, якщо в позаробочий час, чи на вихідні дні звертається за допомогою. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї [PERSON] ознаки перебування сім`ї у складних життєвих обставинах відсутні. Відповідно до актів обстеження умов проживання батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] №265 від 24.06.2020 та від 08.09.2020 дитина має окреме спальне місце, дитячу навчальну парту, кімната облаштована всім необхідним для комфортного проживання, занять та ігор, забезпечена сезонним одягом та іграшками. Будинок одноповерховий, складається з 2 кімнат, коридору, кухні, ванної кімнати та гардеробної. Власник будинку [PERSON] . Матеріально-побутові та санітарно - гігієнічні умови проживання задовільні. Користується земельною ділянкою 0,6632 гектара. Взаємовідносини з сусідами хороші. Батько характеризується позитивно, алкоголем не зловживає, до адміністративної відповідальності не притягався, любить свого сина. Зі слів батька [PERSON] син [PERSON] у період з 11.06.2020 до 26.08.2020 проживав з ним та був повністю на його утриманні. Мати відвідувала дитину декілька разів на тиждень, а 26.08.2020 забрала дитину за місцем свого проживання. Згідно довідки від 28.08.2020 року №12 виданої відділом освіти, молоді спорту Застанівської районної державної адміністрації [PERSON] працює на посаді практичного психолога, соціального педагога, вчителя інформатики та фізичного виховання в Бабинському НВК з 01.09.2011 року по даний час. Відповідно до довідки про доходи №136 від 27.08.2020 дохід [PERSON] за період з лютого 2020 по липень 2020 складає 55672.54 грн. Копією сертифіката про проходження профілактичного наркологічного огляду від 04.09.2020 та довідкою КНП «Застанівський районний центр ПМСД» стверджується, що [PERSON] , [INFO] на «Д» обліку не перебуває, при огляді ознак алкогольної та наркотичної інтоксикації не виявлено. Характеристикою, виданою директором Бабинського НВК за час роботи в навчальному закладі [PERSON] зарекомендував себе як відповідальний, досвідчений працівник та умілий організатор. Добре володіє ситуацією у дитячому колективі, враховує в роботі індивідуальні особливості учнів. Має добру теоретичну підготовку, допомагає учасникам навчально-виховного процесу в оволодінні певними соціально-психологічними знаннями з метою саморегуляції для забезпечення фізичного і психологічного благополуччя, розвиває здібності адекватного адекватного і найбільш повного пізнання себе оточуючих людей. [PERSON] поважають батьки, учні та колеги. Він врівноважена і доброзичлива людина. Характеристикою, виданою виконкомом Бабинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області [PERSON] в даний час працює вчителем Бабинського навчально-виховного комплексу. В громадських місцях та побуті поводить себе добре. До виконкому сільської ради скарг на адресу [PERSON] від сусідів та жителів села не надходило. Відносини з сусідами добрі. Одружений. До кримінальної відповідальності не притягувався. Відповідно до довідки від 07.09.2020 року №269, виданої КМУ «Міська дитяча стоматологічна поліклініка», [PERSON] надавалася стоматологічна допомога з 21.07.2020 по 25.08.2020 в присутності батька [PERSON] . Копією Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] , складеного 18.03.2021 начальником КЗЦСО Клим Т.Ф., головним спеціалістом служби у справах дітей [PERSON] та фахівцем із соціальної роботи [PERSON] підтверджується, що фактично догляд за дитиною здійснює [PERSON] - мати. Дитина весела, активна, здорова. Фізичних та поведінкових ознак щодо жорстокого поводження з дитиною відсутні. Під час обстеження дитина була чиста та охайно вдягнена. Дитина забезпечена належним харчуванням, одягом, взуттям, книгами. Помешкання чисте, в будинку тепло. За результатами бесіди з дитиною ознак психологічного насильства не виявлено. Для з`ясування більш детального психологічного стану дитини рекоменовано звернутися до дитячого психолога. Згідно копії комплексної психологічної характеристики сімейних відносин та психоемоційного стану дитини [PERSON] , [INFO] Центру психологічної допомоги дітям « [PERSON] » від 22.03.2021 встановлено, що за результатами діагностики батьківсько-дитячих відносин, найбільш значним головним та найбільш емоційним близьким членом сім`ї [PERSON] вважає матір. Виняткового статусу надає собі. [PERSON] емоційно привабливим та тим, з ким склалися конфліктні відносини є біологічний батько. Діагностика емоційних відносин вказала, що по відношенню до матері [PERSON] відчуває сильні ніжні та позитивні почуття, які від неї і отримує. По відношенню до батька - ворожі та негативні почуття, які від нього і отримує. Матір хлопчик характеризує, як добру і веселу. Біологічний батько для дитини є символом владної та впевненої в собі людини, ототожнює його із хоробрістю, нетерпінням та агресивністю. Матір для [PERSON] є символом відданості, вірності, пильності, хоробрості, захисту і самопожертви. Висновком органу опіки та піклування районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] №01-29/429 від 31.12.2020, стверджено, що з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дітини, орган опіки та піклування районної державної адміністрації, взявши до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини від 29.12.2020 № 98, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , біля батька [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні було оглянуто відеофайл, з якого було видно, як батько займається з дитиною, грається, розповідає, що маму потрібно любити. Також видно було розмову матері із сином, яка пояснювала синові, що вони будуть жити разом в с.Пробабин Городенківського району Івано-Франківської області, а час від часу син буде приїжджати до батька в гості. Дитина говорить, що любить матір, йому подобається жити з татом. Вирішуючи позовні вимоги за первісним позовом та за зустрічним позовом щодо визначення місця проживання дитини суд враховує наступне: Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Стаття 9 Конвенції про права дитини зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), які стосуються застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім 'єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України»). Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною першою статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо. Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Суд бере до уваги, що у 2019 році, протягом 3 місяців, коли [PERSON] перебувала на заробітках в Республіці Чехія, а також у період, з червня 2020 по серпень 2020 року, малолітній [PERSON] проживав з батьком в с.Бабин, Застанівського району Чернівецької області. Але з серпня 2020 по даний час малолітній син сторін [PERSON] , [INFO] знову проживає разом із матір`ю [PERSON] в селі Пробабин, Городенківського району Івано-Франківської області. Крім того з вересня 2021 року [PERSON] , [INFO] навчається в Стрільченській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів. З урахуванням наведеного, встановивши, що і батько і матір дитини характеризуються позитивно, мають задовільні умови для проживання дитини, з любов`ю відносяться до дитини, розуміючи, що спір стосується чутливої сфери правовідносин, в яких батьки не дійшли спільного рішення, та враховуючи сталість соціальних зв`язків дитини з матір`ю, добросовісне виконання нею батьківських обов`язків, вік дитини, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення його усім необхідним, а також відсутність з боку матері негативного впливу на його виховання і розвиток, суд вважає, що визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , саме з матір`ю забезпечить якнайкращі інтереси дитини, буде сприяти збереженню зв`язку дитити із сім`єю. Саме у якнайкращих інтересах дитини позивачем [PERSON] буде забезпечено його розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, оскільки для малолітнього віку дитини вкрай необхідним є контакт з матір`ю незалежно від статі, у цьому віці діти найбільш прив`язані до матері. Матір малолітній дитині необхідна як опора, як джерело безпеки і задоволення нагальних потреб, саме нею формується почуття любові, ніжності, жалю і співчуття. Малолітній дитині необхідна не тільки звична обстановка з усталеним колом спілкування, але дитина повинна відчувати себе психофізіологічно вільно, захищено та комфортно, щоб у неї було сформовано відчуття безпеки і підтримки. Для дитини таким «притулком» зазвичай служать поцілунок, голос, обійми і коліна матері, читання в ліжку, спільні прогулянки, що в результаті допомагає дитині здійснювати посилений контроль, постійне регулювання думок та поведінки. Відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) [PERSON] не надано суду переконливих доказів, що проживання сина разом з ним буде найкраще відповідати інтересам дитини та належних і допустимих доказів того, що проживання дитини з матір`ю буде перешкоджати його гармонійному розвиткові та вихованню. З серпня 2020 по даний час року малолітній [PERSON] , [INFO] проживає разом із матір`ю [PERSON] в селі Пробабин, Городенківського району Івано-Франківської області, а також з вересня 2021 року [PERSON] , навчається в Стрільченській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів, що безумовно свідчить про формування у дитини прив`язаності до місця проживання, речей, побуту тощо. Беручи до уваги вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги первісного позову в частині визначення проживання дитини з матір`ю, є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. А тому малолітнього сина [PERSON] , [INFO] слід залишити на проживання з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно у задоволенні зустрічного позову слід відмовити, оскільки дана вимога про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] є взаємовиключною з позовною вимогою первісного позову. При цьому суд зауважує, що батько [PERSON] , який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку малолітнього сина [PERSON] , має право та обов`язок піклуватися про його здоров`я, його стан розвитку та не обмежений у можливості реалізації належного йому права на спілкування із дитиною, тобто визначення місця проживання дитини з матір`ю не впливатиме на взаємовідносини батька із сином, оскільки таке визначення місця проживання дитини, не позбавляє батька батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. Частиною шостою статті 19 СК України визначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок органу опіки та піклування районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] №01-29/429 від 31.12.2020, яким визначено місце проживання дитини з батьком, судом до уваги не приймається з наступних підстав. Так у вказаному висновку жодним чином не наведено чому місце проживання дитини доцільне саме з батьком, яким саме інтересам дитини таке місце проживання відповідає, та чому неможливе проживання дитини з матір`ю. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак в судовому засіданні сторони просили питання судових витрат не вирішувати та не відшкодовувати їм понесені ними судові витрати пропорційно до задоволених вимог. На підставі 51 Конституції України, ст. ст. 7, 19, 104, 110, 112, 113, 141, 157, 160,161 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved