Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] уточнивши позовні вимоги звернулась до суду з позовом до [PERSON], державного підприємства "Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустврою", Веселодолинської сільської ради Тарутинського району Одеської області, відділу Держземагентства у Тарутинському районі Одеської області за участю третіх осіб на стороні відповідача Тарутинського районного бюро технічної інвентаризації, Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області та просила поновити їй строк для подачі зазначеного позову до суду, визнати незаконним вилучення з її власності земельної ділянки площею 0.0097 га., скасувати рішення №134/V двадцять другої сесії Веселодолинської сільської ради від 16 вересня 2009 року в частині внесення змін та уточнень в рішення №3 від 11 лютого 1994 року щодо безкоштовної передачі у власність громадянину [PERSON] земельної ділянки площею 0.1693 га, яка розташована по [ADDRESS], визнати недійсним державний акт серії ЯИ № 762535 на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд виданого відділом Держкомзему у Тарутинському районі Одеської області та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на землю за №011053400133 на ім'я [PERSON], скасувати реєстрацію в поземельній книзі відділу Держкомзему у Тарутинському районі Одеської області від 06 лютого 2012 року за №5124780700:02:001 державного акту серії ЯИ №762535 на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд виданого відділом Держкомзему у Тарутинському районі Одеської області , визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 11 січня 2012 року видане [PERSON] державним нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області по спадковій справі №278/2011 та зареєстроване в реєстрі за №85 щодо присадибної земельної ділянки [PERSON] отримане спадкоємицею [PERSON] за державним актом [PERSON] серії ЯИ №762535. Свої вимоги мотивує тим, що 11.02.1994року рішенням №3 на 16 сесії Веселодолинської сільської ради ХХІ скликання їй та її сусіду [PERSON] були передані у власність земельні ділянки площею по 0,15га кожному. У жовтні 2009 році [PERSON] звернувся з заявою до відділу Держкомзему Тарутинського району Одеської області про виготовлення державного акту на право приватної власності на землю на присадибну земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,15 га розташовану по [ADDRESS]. При виготовлені державного акту [PERSON] площа його земельної ділянки збільшилась з 0,15 га на 0,1693га, а площа її земельної ділянки навпаки зменшилась з 0,15га до 0,1403га, про що їй стало відомо тільки коли відповідач [PERSON] отримала в спадщину зазначену вище ділянку і самовільно змінила її межі, а саме винесла межу захопивши її подвір'я, що призвело до того, що господарські будівлі / підвал та гараж/ стали розташовані на межі земельної ділянки відповідача [PERSON]. У Веселодолинській сільській раді Тарутинського району Одеської області за нею обліковується земельна ділянка по [ADDRESS] розміром 0.15 га і з 1964 року сплачується податок, а про те, що в неї зменшилась земельна ділянка на користь суміжного землевласника їй стало відомо тільки при виготовлені технічної документації у 2013році згідно довідки ТОВ " Азімут", відповідно до якої за результатами геодезичної зйомки проведеної 13.06.2013року площа її земельної ділянки складає 0,1403га, а не 0,15га як зазначено в рішенні Веселодолинської сільської ради про надання дозвілу на розроблення проекту землеустрою. Тож, їй стало відомо, що при виготовленні державного акту суміжному землевласнику [PERSON] було порушено її право надане їй за рішенням Веселодолинської сільської ради про надання у приватну власність 0,15га. Крім того, зазначила, що в порушення процедури виготовлення державного акту з нею ніхто не погоджував межі земельної ділянки, акту про погодження меж земельної ділянки вона не підписувала, згоди на вилучення в неї частини земельної ділянки не давала. Вимушена звернутись до суду з зазначеним позовом за захистом своїх порушених прав. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON], позовні вимоги підтримала, посилаючись на те, що при виготовленні державного акту на ім'я [PERSON] серії ЯИ №762535 відділом Держземагенства в Тарутинському районі Одеської області було порушено Інструкцію зі складання технічної документації та ч.2 ст.198 Земельного Кодексу України де обов'язковою умовою кадастрової зйомки є погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами та відновлення меж земельної ділянки на місцевості. Відповідач [PERSON] заперечувала проти позову посилаючись на його безпідставність, оскільки не доведено, що вона порушує будь-які земельні права позивачки. Представник відповідача який діяв в судовому засіданні на підставі доручення [PERSON] заперечував проти позову посилаючись на те, що позивачка пропустила строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом, оскільки державний акт було видано ще у 2009році, крім того, відповідно до вимог Земельного Кодексу виключно органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, тож цей позов до суду безпідставний, так як позивачка не представила суду рішення сільської ради про те, що цей спір був на їх розгляді. Відповідач Веселодолинська сільска рада в особі голови сільської ради Граматік П.І. з позовом погодився. Зазначив, що починаючи з 1964 року до 2010року згідно погосподарських книг за батьком позивачки [PERSON] числиться 0.15га та за дідом відповідачки [PERSON] також 0,15га. У 1994році рішенням сільської ради від 11.02.1994року зазначені земельні ділянки були передані у власність [PERSON] та [PERSON]. До 2011року земельні ділянки використовувались у тому ж розмірі. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, оскільки вважає, що рішення сільської ради № 134//V двадцять другої сесії Веселодолинської сільської ради від 16 вересня 2009 року в частині внесення змін та уточнень в рішення №3 від 11 лютого 1994 року щодо безкоштовної передачі у власність громадянину [PERSON] земельної ділянки площею 0.1693 га, яка розташована по [ADDRESS] незаконне та прийняте з порушенням земельного законодавства України, а саме рішення прийнято без матеріалів і документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Зазначив, що ніякої геодезичної зйомки на місцевості взагалі не проводилось, акт виготовлено згідно державної програми безкоштовної приватизації, до їх села представник ДП " Одеського науково-дослідного та проектного інституту землеустрою" не приїздив. Звідки взагалі взялася ця зйомка йому не відомо. Межі в натурі не виносились. Вважає, що на підставі незаконного рішення сільської ради було виготовлено незаконний державний акт, які разом підлягають скасуванню. Більш того, не зважаючи на неодноразові рекомендації сільської ради та фахівців районних структур про звернення до землевпорядної організації для винесення меж земельної ділянки та встановлення межових знаків , [PERSON] самовільно встановила межі які захоплюють сусідську територію домогосподарств розташованих по переду та позаду її помешкання. Відповідач відділ Держземагенства у Тарутинському районі Одеської області в особі заступника начальника відділу Деде С.С., який пояснив суду, що дійсно при виготовлені технічної документації в порушення Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю.....№ 43 від 04.05.99року та ст.198 Земельного Кодексу України не було проведено відновлення меж земельної ділянки на місцевості, а також відсутній акт про погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Відповідач ДП " Одеський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою" до судового засідання не з'явиввся, надав заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність. Третя особа на стороні відповідача Тарутинська районна державна нотаріальна контора Одеської області, яка не заявляє самостійних вимог до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Третя особа на стороні відповідача Тарутинське районне бюро технічної інвентарізації яке не заявляє самостійних вимог в особі начальника Господінової Г.М. в судовому засіданні заперечень проти позову не мала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є родичкою і суміжним землекористувачем з відповідачем [PERSON]. До того як вони з відповідачем [PERSON] стали землевласниками суміжних земельних ділянок, ця земельна ділянка площею 0,15 га належала померлому [PERSON]. За життя померлий розпорядився своїм майном та на підставі заповіту залишив [PERSON] земельну ділянку площею 0,15 га . Після того, як остання отримала у спадщину після свого діда [PERSON] земельну ділянку вона самовільно встановила межі, які також порушують не тільки права позивача, а і її також, та' при виготовленні державного акту на ім'я [PERSON] з нею як з суміжним землекористувачем меж ніхто не погоджував. Крім того, сам померлий державний акт не виготовляв, а надав доручення на їм'я чоловіка відповідачки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що під час виготовлення державного акту на ім'я [PERSON] вона працювала землевпорядником у Веселодолинській сільській раді. Дійсно, померлому [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 0, 15 га. та за життя померлий розпорядився своїм майном і залишив [PERSON] земельну ділянку площею 0,15 га. Зазначила, що межі на місцевості встановлені не були і вона не бачила і не чула , щоб проводилась геодезична зйомка цієї земельної ділянки. Вислухавши сторін, третіх осіб, свідків, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Так, судом встановлено, що : Рішенням №3 шістнадцятої сесії Веселодолинської сільської ради від 11 лютого 1994 року передано у приватну власність громадянину України, мешканцю села Весела Долина [PERSON] землі розташовані на території Веселодолинівської сільської ради загальною площею 0,25 га. Рішенням № 3/16 шістнадцятої сесії Веселодолинської сільської ради від 11 лютого 1994 року передано у приватну власність громадянину [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по [ADDRESS]. Рішенням № 3/16 шістнадцятої сесії Веселодолинської сільської ради від 11 лютого 1994 року передано у приватну власність громадянці [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по [ADDRESS]. Рішенням №134/V двадцять другої сесії Веселодолинської сільської ради від 16 вересня 2009 року було внесено зміни та уточнення в рішення № 3 від 11.02.1994року та викладено в такій редакції " Передати громадянину [PERSON] безкоштовно у власність земельну ділянку загальною площею 0,1693га в тому числі: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) - 0,1693 га , яка розташована в [ADDRESS] та вирішено видати [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1693 га в тому числі: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) - 0,1693 га , яка розташована в [ADDRESS]. З огляду на рішення №3 шістнадцятої сесії Веселодолинської сільської ради від 11 лютого 1994 року то [PERSON] передано у приватну власність як громадянину України та мешканцю села Весела Долина землі розташовані на території Веселодолинівської сільської ради загальною площею 0,25 га без визначення точної адреси, а рішенням № 3/16 шістнадцятої сесії Веселодолинської сільської ради від 11 лютого 1994 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по [ADDRESS]. Тож, суду взалі не зрозуміло в яке саме із цих рішеннь вносились зміни, так як рішення № 3 видавалось на 0,25га без зазначення адреси а рішення № 3/16 видавалось на 0,15 га але з зазначенням адреси. Тож на думку суду зазначені вище зміни повинні були вноситись у рішення № 3/16 шістнадцятої сесії Веселодолинської сільської ради від 11.02.1994року. 14.10.2009року [PERSON] звернувся до відділу Держкомзему Тарутинського району Одеської області з заявою про оформлення та видачу державного акту на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,15 га яка розташована за адресою [ADDRESS]. 11.11.2009року відділ Держкомзему у Тарутинському районі Одеської області замовив технічне завдання у ДП " Одеський інститут землеустрою" з розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право влсності на земельну ділянку [PERSON] площею 0,1693га яка розташована в [ADDRESS]. Згідно технічного завдання зазначеного вище, повинні були виконані польові геодезичні роботи з установлення меж земельної ділянки, складення кадастрового плану, виготовлення технічної документації, уведення земельно-кадастрової інформації на магнітні носії. Технічна документація повинна бути виготовлена відповідно до статті 56 Закону України " Про землеустрій". Згідно пояснювальної записки, що міститься в вище зазначеній технічній документації для визначення меж земельної ділянки в натурі проведена зйомка земельної ділянки по існуючим в натурі межах земельної ділянки, в натурі межі земельної ділянки закріплені межовими знаками що зберігаються з твердими точками на місцевості і передані актом прийомки - передачі власнику земельної ділянки. Однак, у дослідженному у судовому засіданні акті прийомки - передачі межових знаків на зберігання в натурі ( на місцевості) від 12.11.2009року громадянин [PERSON] не поставив свій підпис, що означає , що межові знаки йому передані не були. 13.01.2010року на підставі рішень Веселодолинської сільської ради від 11.02.1994року № 3 16 сесії ХХІ та від 16.09.2009року № 134/У 22 сесії [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1693 га, яка розташована по [ADDRESS]. 11.01.2012року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з земельної ділянки площею 0,1693га кадастровий номер 5124780700:02:001:0032, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 762535. Рішенням Веселодолинівської сільської ради № 126-25/УІ двадцять пятої сесії УІ скликання від 27.05.2013року надано [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд, ( присадибна ділянка) земельна ділянка розташована за адресою [ADDRESS]. 08.10.2013 року ТОВ " Азімут" у своїй довідці повідомили [PERSON] про те, що за результатами геодезичної зйомки площа її земельної ділянки складає 0,1403га. Згідно земельно шнурової книги колгоспу " Комунар" у 1964 році за [PERSON] та [PERSON] рахувались земельні ділянки по 0.15 га. Згідно Книги погосподарського обліку за [PERSON] та [PERSON] рахувались земельні ділянки по 0.15 га. з 1964року. Статтею 116 ч.1 Земельного Кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до п.1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Виходячи зі змісту ст.ст. 152-154 ЗК України вбачається, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Власник - не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду - не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження та несуть відповідальність за шкоду, заподіяну їх неправомірним втручанням у здійсненні власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою. Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. За ч.2, 3 ст.158 ЗК виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно до п.п. г п. 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 20.12.1995 р. - суди розглядають справи, зокрема, за позовами про визнання незаконними актів державних органів, органів місцевого самоврядування, про неправомірне втручання у здійснення власником дій щодо володіння, користування і розпорядження своїм станом. Статтями 78,81 ЗК України передбачено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками, яке набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, на підставі зокрема : безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Згідно із ч. 1 ст. 16 ЦК України - способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути : визнання права, визнання правочину недійним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або Законом. Частиною 1 статті 21 ЦК України передбачено - суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Пункт 27 Постанови КМУ № 1021 від 09.09.2009 р. «Про затвердження порядків ведення Поземельної Книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі», яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, вказує - запис у Поземельній книзі скасовується посадовою особою територіального органу Держземагенства на підставі рішення суду. Частиною першою статті 79 ЗК України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Тобто зі змісту цієї норми закону слідує, що поняття земельної ділянки включає визначене місце її розташування, межі, цільовє призначення та певний обсяг прав щодо неї. Відповідно до ст. 56 Закону України " Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок включає:а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації; в) кадастрові плани земельних ділянок, які об'єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; г) матеріали польових геодезичних робіт; ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу; д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути; е) нотаріально посвідчена згода на поділ чи об'єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні); є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об'єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв'язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній). Відповідно до п.1.13 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і постійного користування землею та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999року ( надалі - Інструкція), складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам у постійне користування або при переоформленні правоустановчих документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затверженою відповідною документацією. Відповідно до п.1.16 Інструкції технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку включає крім іншого кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки, збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів. Відповідно до ст. 198 Земельного Кодексу України кадастрова зйомка - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану. Як вбачається із матеріалів справи, при виготовлені Державного акта на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] було порушено встановлений порядок і суміжні межі не були погоджені із землекористувачами суміжних земельних ділянок . Крім того, в технічній документації взагалі такий акт відсутній, також встановлено, що [PERSON] в своїй заяві до відділу Держкомзему в Тарутинському районі Одеської області просив виготовити технічну документацію на земельну ділянку площею 0,15 га., і до його відома не було доведено те, що розмір його земельної ділянки збільшився з 0,15 га на 0,1693га. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що Державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,1693 га виготовлений на ім'я [PERSON] з порушенням вимог земельного законодавства, а тому має бути визнаний недійсним. Також, рішення №134/V двадцять другої сесії Веселодолинської сільської ради від 16 вересня 2009 року в частині внесення змін та уточнень в рішення №3 від 11 лютого 1994 року щодо безкоштовної передачі у власність громадянину [PERSON] земельної ділянки площею 0.1693 га, яка розташована по [ADDRESS] підлягає скасуванню, оскільки прийняте без технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Що стосується терміну для звернення позивачкою до суду з позовом за захистом своїх прав - суд вважає за можливе його поновити, оскільки позивачка дізналась про своє порушене право тільки після отримання відповідачем [PERSON] свідоцтва про право на спадщину у січні 2012року. Відповідно до ст.ст.10, 60 ч.1, ч. 4 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановляються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв'язку у їх сукупності. Що стосується відповідачів, то під час розгляду цієї справи суду не надано жодного доказу про правомірність ухвалення рішення про внесення змін а також про відповідність технічної документації на виготовлення державного акту земельному законодавству України. На підставі наведеного,

Outcome: approved