Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Піщанського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] \~про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, щомісячно, з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем зареєструвала шлюб 19 листопада 2011 року, під час якого в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідач проживає окремо та ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, хоча працює, має стабільний заробіток, та враховуючи, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, може частину свого доходу віддавати на утримання дитини. Ухвалою суду від 18 червня 2021 року в даній справі було відкрите провадження та призначено підготовче засідання, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Гордаш Н. М. в підготовче судове засідання 13 серпня 2021 року не з`явилися, проте від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника та про підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання 13 серпня 2021 року, не з`явився, проте від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів\~заробітку,\~щомісячно до\~досягнення дитиною\~повноліття.\~Однак,\~узадоволенні позовних вимог про стягнення з нього витрат, понесених позивачем за надання юридичної допомоги при подачі позовної заяви до суду в сумі 2000 гривень просить відмовити. А також зазначив, що допомагає позивачу матеріально утримувати доньку та бере участь у її вихованні. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В частині четвертій ст. 206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] ,\~ [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). З довідки Піщанської селищної ради Вінницької області від 10 червня 2021 року № 1961 слідує, що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~дійсно проживає\~біля матері\~ [PERSON] та\~знаходиться на\~її матеріальному\~забезпеченні(а.с.8). Відповідач по справі - батько дитини проживає окремо, однак приймає участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дочки [PERSON] ,\~ [INFO] ,що підтверджується довідкою Піщанської селищної ради Вінницької області від 14 липня 2021 року № 2148. Відповідно до рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради від 24 лютого 2021 року № 57 "Про встановлення способу участі гр. [PERSON] у вихованні малолітньої доньки" забирав доньку за місцем свого проживання на весняні та частину літніх канікул (а.с.33-36). Згідно довідки ПрАТ "ПлазмаТек" № 0705-01 від 05 липня 2021 року [PERSON] дійсно працює в ПрАТ "ПлазмаТек" на посаді готувача обмазки з 12 лютого 2008 року по даний час (а.с.34). Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 липня 2021 року встановлено в розмірі 2013 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 2510 гривень. Згідно положень абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). На підставі викладеного, враховуючи беззаперечне визнання позовних вимог відповідачем, беручи до уваги матеріальний стан відповідача, який має постійне місце роботи та стабільний заробіток, суд приходить до висновку про задоволення позових вимог про стягнення аліментів на утримання дитини у повному обсязі, та стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліментів на утримання їхньої неповнолітньої\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~1/4\~частини всіх\~видів заробіткувідповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. В частині 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах простягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи із положень ст.ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір», згідно яких позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із вимогою про стягнення аліментів, у порядку ст.141 ЦПК України, враховуючи, ціну позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача у дохід держави судового збору в сумі 908 гривень 00 копійок, яка підлягала сплаті на день звернення до суду із вказаним позовом. Відповідно п. 1 ч. 3 ст. 113 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В частині 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг);\~3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В частині 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат понесених за надання юридичної допомоги позивачем надано квитанцію № 9 від 10 червня 2021 року, з якої вбачається, що адвокатом Гордаш Н.М. отримано від [PERSON] гонорар в розмірі 2000 гривень за надання юридичної допомоги, проте жодних доказів того, які саме види юридичної допомоги надавалися вказана квитанція не містить. Враховуючи, надані позивачем докази, беручи до уваги категорію справи, відсутність доказів, які підтверджують час, витрачений адвокатом на підготовку та складання позовної заяви, обсяг доказів, які долучені до позовної зяави, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 300 гривень сплачених позивачем за надання правничої допомоги, оскільки суд вважає, що витрати саме в даному розмірі є співмірними із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Outcome: approved