Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки площею 0,0800 га за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 5123755800:01::002:2999, а відповідач самовільно захопила частину зазначеної земельної ділянки площею 0,0052 га. Позивач просить суд зобов'язати відповідача [PERSON] звільнити та привести до стану, придатного для використання за цільовим призначенням, частину земельної ділянки площею 0,0052 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати у розмірі 229,40 гривень та витрати на проведення геодезичної зйомки у розмірі 1499,00 гривень. Представник відповідача надав письмові заперечення проти позову, у яких зазначив, що переписка позивача з Державною інспекцією сільського господарства Одеської області та ДП "Одеський інститут землеустрою" не є належними доказами по справі. Спірна земельна ділянка належить не відповідачу, а ОГСТ "Виноградар", оскільки вона входить до складу переданої ОГСТ "Виноградар" на підставі рішення Таїровської селищної ради від 18 лютого 1993 року №14 земельної ділянки загальною площею 29,3 га. [PERSON] є членом ОГСТ "Виноградар" та власником суміжної земельної ділянки площею 0,010 га за адресою: [ADDRESS]. ОГСТ "Виноградар", як власник та розпорядник спірної земельної ділянки, передав її відповідачу на підставі рішення правління ОГСТ "Виноградар" від 05 червня 2013 року. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали частково, просили його задовольнити тільки в частині зобов'язання відповідача звільнити земельну ділянку та привести її до належного стану. Представники відповідача та третьої особи у судовому засіданні позов не визнали та проти його задоволення заперечували, посилаючись на обставини, зазначені у письмових запереченнях проти позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, крім іншого, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Згідно з ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 08 червня 2012 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за №817, позивачеві на праві власності належить призначена для ведення садівництва земельна ділянка площею 0,0052 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], про що у державному акті серія №363780 від 05 серпня 2011 року нотаріусом зроблено відповідну відмітку та це зареєстровано у поземельній книзі 10 грудня 2012 року за реєстровим №51237999800010022999301 (а.с.6,7). На підставі договору купівлі-продажу від 25 листопада 2011 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за №1209, відповідачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0,061 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], про що у державному акті серія ЯГ №957972 від 19 квітня 2007 року зроблено відповідну відмітку та це зареєстровано у поземельній книзі 16 грудня 2011 року за реєстровим №529020010236001 (а.с.25, 26). 18 вересня 2013 року позивач звернувся до начальника Державної інспекції сільського господарства в Одеській області із заявою про захоплення частини його земельної ділянки [PERSON] (а.с.8). З листа Державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 11 жовтня 2013 року вбачається, що для перевірки заяви позивача фахівцями Держсільгоспінспекції було здійснено виїзд на місцевість та встановлено, що земельна ділянка, якою користується [PERSON] огороджена парканом та на ній здійснюється будівництво. З метою здійснення геодезичної зйомки та встановлення фактичної площі земельної ділянки [PERSON], виносу в натурі (на місцевість) меж земельної ділянки відповідача Держсільгоспінспекція направила відповідний запит до ДП "Одеський науково-дослідницький та проектний інститут землеустрою". Згідно з отриманими відповіддю та кадастровим планом встановлено, що фактична загальна площа земельної ділянки [PERSON] становить 0,0713 га, що на 0,0103 га більше ніж передбачено договором купівлі-продажу земельної ділянки. В натурі наявний факт накладення земельної ділянки [PERSON] на земельну ділянку позивача на площі 0,0052 га у зв'язку із розширенням земельної ділянки та встановленням металевої огорожі на фундаменті (а.с.9-10). Зазначені у цьому листі Держсільгоспінспекції обставини підтверджуються листом ДП "Одеський науково-дослідницький та проектний інститут землеустрою" від 09 жовтня 2013 року №3531 та доданим до нього планом геодезичної зйомки земельних ділянок сторін по справі (а.с.11, 12). З врахуванням вищенаведених, встановлених у судовому засіданні обставин, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що відповідач [PERSON] дійсно протиправно захопила частину земельної ділянки позивача та встановила на неї огорожу. Суд критично оцінює заперечення представників відповідача та третьої особи проти задоволення позову, оскільки вони не спростовують вищенаведених встановлених судом обставин та висновків суду щодо порушення відповідачем прав позивача як власника земельної ділянки. Відповідач не мала права приступати до використання спірної земельної ділянки без державної реєстрації за нею такого права. Поряд з цим саме право позивача на спірну земельну ділянку належним чином зареєстровано та підтверджується відповідними правовстановлюючими документами позивача, які є дійсними та мають необхідну юридичну силу. Оскільки даний позов в частині зобов'язання відповідача вчинити певні дії є законним та обґрунтованим, такі порушені права позивача як власника земельної ділянки підлягають судовому захисту шляхом зобов'язання відповідача привести земельну ділянку площею 0,0052 га, яка є частиною належної позивачеві земельної ділянки площею 0,0800 га за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 5123755800:01:002:2999, у придатний для ведення садівництва стан та звільнити її для передачі позивачу. У задоволенні решти позовних вимог має бути відмовлено, оскільки вони позивачем належним чином не обґрунтовані та не підтримані ним у судовому засіданні.

Outcome: partial