Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

25.06.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, де просила винести рішення про стягнення із відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до закінчення терміну навчання, тобто до 30.06.2018 року включно. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є студенткою 1 курсу денного відділення Київського національного університету культури і мистецтв, закінчує навчання 30.06.2018 року, перебуває у скрутному матеріальному становищі і у зв'язку з цим потребує постійної матеріальної допомоги. Відповідач, як її рідний батько, в добровільному порядку не бажає надавати кошти на її утримання, будь-якої матеріальної допомоги також не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює та отримує заробітну плату. Згідно вимог позовної заяви [PERSON] просила винести рішення про стягнення із відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до закінчення терміну навчання, тобто до 30.06.2018 року включно, також просила стягнути із відповідача понесені нею витрати на правову допомогу. Позивач в судове засідання 14.03.2016 року надала заяву, згідно якої заявлений нею позов до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання на період навчання зменшує та просить винести рішення про стягнення із відповідача на її користь аліменти на період навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача; просить справу слухати у її відсутність. Згідно судового доручення, яке виконувалось іноземним судом в рамках Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав в повному обсязі, зазначив, що сплачував аліменти до досягнення донькою 19 років, станом на 10.06.2015 року заборгованість по аліментам погашена повністю, на даний час має іншу сім'ю, невеликий дохід, а тому не може утримувати свою повнолітню дитину, просить справу слухати у його відсутність. На підставі статтей 158, 169 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та ухвалення рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року, батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.09.1995 року (а.с. 5). Із довідки №1359 від 06.04.2015 року (а.с. 6) вбачається, що дійсно [PERSON] є студентом 1 курсу факультету музичного мистецтва денної форми навчання Київського національного університету культури і мистецтв, на бюджетній основі, термін навчання до 30.06.2018 року (а.с. 6). Також позивач надала довідку про доходи, із якої вбачається, що розмір стипендії в листопада - грудні 2015 року складав 800грн., в січні-лютому 2016 року стипендія становить 1000грн., з яких позивач сплатила за проживання в гуртожитку в розмірі 1200,00грн, Із довідки, виданої Високопічською сільською радою Житомирської області від 11.03.2016 року, вбачається, що мати позивачки [PERSON] не працює. Відповідно до матеріалів, які надійшли після виконання судового доручення відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований в ТОВ "АЛЬКОР-4" з 01.09.2013 року по теперішній час, на посаді майстра (а.с. 36). Відповідно до частин 1, 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст.200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 Сімейного Кодексу України, а саме: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно роз'яснень наданих у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На підставі викладеного, з урахування заявлених та зменшених позовних вимог позивача та наданих доказів, враховуючи, що позивачка потребує матеріальну допомогу на період навчання, а відповідач має постійне місце роботи та має можливість приймати участь в утриманні своєї повнолітньої дитини, а тому суд вважає можливим задовольнити зменшені позовні вимоги позивача та визначити розмір аліментів на повнолітню дочку у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і на період навчання дитини, тобто до 30.06.2018 року. Згідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на правову допомогу (п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України). Частиною 1 ст.56 ЦПК України визначено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує із відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати на правову допомогу в розмірі 200,00грн. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20грн.

Outcome: approved