Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, яким просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 11\~505,76 грн. та судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано про те, що 17.01.2007 року сторонами укладено кредитний договір № 49.29/05194/07-ТК1909000018, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10\~000,00 грн. терміном до 18.01.2010 року. Згідно з пунтом 1.1 Кредитного договору Банк не пізніше наступного робочого дня після підписання Кредитного договору надав позичальнику грошові кошти зі сплатою процентів за користування кредитом з розрахунку 24% річних на такі цілі: 1.1.1) у сумі 8500,00 (вісім тисяч п'ятсот) гривень 00 коп. на придбання Позичальником шафи-купе вартістю 9840,00 грн. у приватного малого підприємства фірми "Леус"; 1.1.2) у сумі 1500,00 (одна тисяча п'ятсот) гривень 00 коп. на здійснення оплати комісії за переказ коштів за дорученням клієнта на договірне списання з карткового рахунку при здійсненні кредитної операції. Видача кредиту Позичальнику здійснювалась згідно з пунктом 1.3 Кредитного договору шляхом перерахування Банком кредитних коштів на картковий рахунок № 26254000151122, відкритий на ім'я Позичальника за договором банківського рахунку, що відкривається для обліку операцій за платіжними картками від 17.01.2007 №668332, укладеним між Банком і Позичальником, з подальшим перерахуванням кредитних коштів продавцю товару. Отримання кредиту та використання кредитних коштів Позичальником підтверджується випискою з особистого рахунку № 26254000151122 та відповідними меморіальними ордерами на зарахування та списання кредитних коштів з рахунку Позичальника. Згідно з пунктами 2.1, 2.3 Кредитного договору Позичальник взяв на себе зобов'язання повертати отриманий кредит та сплачувати проценти за його користування щомісяця в період з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за звітним, починаючи з 18.01.2007, а також виконати своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за цим Договором не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, зазначеного в пункті 1.1 Кредитного договору. У зв'язку з приведенням Статуту Банку у відповідність до вимог Закону України "Про акціонерні товариства" 15.03.2010 була проведена державна реєстрація зміни офіційного найменування позивача з відкритого акціонерного товариства "Кредитпромбанк" на публічне акціонерне товариство "Кредитпромбанк". Однак взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором Позичальник не виконав, а тому на адресу Позичальника було надіслано повідомлення-вимогу про погашення заборгованості (лист № 1446/27-6946-01. від 18.06.15), яке було залишене без відповіді та задоволення. Повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом Позичальник в добровільному порядку не бажає. Станом на 04.02.2016 заборгованість Позичальника перед Банком становить 11 505,76 (одинадцять тисяч п'ятсот п'ять) гривень 76 коп., у тому числі: 1)за основною сумою кредиту -10 000,00 (десять тисяч) гривень 00 коп.; 2)за нарахованими процентами - 1505,76 (одна тисяча пятсот п'ять) гривень 76 коп. У судове засідання сторони не зявились, представником позивача подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили позовну заяву задовольнити та надали згоду на розгляд справи в заочному порядку. Відповідач, повідомлений у встановленому законом порядку, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомлений, заперечень до позову не надавав. Технічна фіксація судового процесу не здійснювалась на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про неможливість задоволення позовних вимог у звязку із наступним. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику (грошові кошти) у такій самій сумі, у строк та в порядку, встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до вимог договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Пунктом 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Разом із тим, згідно розяснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладеного у Листі від 16.01.2013 № 10-70/0/4-13 Про окремі питання застосування строків позовної давності, оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Зазначене роз'яснення стосується і позасудового порядку вирішення спорів, і в разі звернення з відповідним позовом до суду. Згідно ч.6 ст.267 ЦПК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed