Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

23.05.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до ПАТ «Дельта Банк», третя особа: ТОВ «Аксіома» зобов'язати ПАТ «Дельта Банк»,яку уточнив та просив зобов'язати перерахувати грошові кошти з рахунків, що відкриті на ім'я [PERSON] (ІПН 26005022136) в АТ «Дельта Банк» на рахунок № 2600145923701, що відкритий на ім'я ТОВ «Аксіома» в АБ «Експрес-Банк у загальному розмірі 1065937,12 (один міліон шістдесят п'ять тисяч вісімсот тридцять сім) гривень 12 копійок; - зобов'язати ПАТ «Дельта Банк» перерахувати грошові кошти з рахунків, що відкриті на ім'я [PERSON]В.(ІПН 26005022136) в АТ «Дельта Банк» на рахунок № 2600145923701, що відкритий на ім'я ТОВ «Аксіома» в АБ «Експрес-Банк» у розмірі 428060,54 (чотириста двадцять вісім тисяч шістдесят) доларів США 54 центи; - зобов'язати ПАТ «Дельта Банк» перерахувати грошові кошти з рахунків, що відкриті на ім'я [PERSON] (ІПН 26005022136) в АТ «Дельта Банк» на рахунок № 2600145923701, що відкритий на ім'я ТОВ «Аксіома» в АБ «Експрес-Банк» у розмірі 53148 (п'ятдесят три тисячі сто сорок вісім) євро 85 євроцентів. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 12 лютого 2015 року між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» було укладено [PERSON] № 10006010236197 банківського вкладу (депозиту), на строк по 13.05.2015 року включно з сумою вкладу 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок. 15 січня 2015 року між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» було укладено [PERSON] N° 00004009903981 банківського вкладу (депозиту), на строк по 15.04.2015 року включно з сумою вкладу 700 000 (сімсот тисяч) гривень 00 копійок. 10 лютого 2015 року між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» було укладено [PERSON] № 20000010224148 банківського вкладу (депозиту), на строк по 11.05.2015 року включно з сумою вкладу 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок. 10 лютого 2015 року між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» було укладено [PERSON] № 10008010274199 банківського вкладу (депозиту), на строк по 11.05.2015 року включно з сумою вкладу 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок. 10 лютого 2015 року між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» було укладено [PERSON] № 10002010264188 банківського вкладу (депозиту), на строк по 11.05.2015 року включно з сумою вкладу 30 000 (тридцять тисяч) доларів США 00 центів. 10 лютого 2015 року між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» було укладено [PERSON] № 10004010284183 банківського вкладу (депозиту), на строк по 11.05.2015 року включно з сумою вкладу ЗО 000 (тридцять тисяч) доларів США 00 центів. 10 лютого 2015 року між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» було укладено [PERSON] № 20004010264181 банківського вкладу (депозиту), на строк по 11.05.2015 року включно з сумою вкладу З0 000 (тридцять тисяч) доларів США 00 центів. 10 лютого 2015 року між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» було укладено [PERSON] № 00006010204172 банківського вкладу (депозиту), на строк по 11.05.2015 року включно з сумою вкладу З0 000 (тридцять тисяч) доларів США 00 центів. 02 грудня 2014 року між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» було укладено [PERSON]) 00009009401614 банківського вкладу (депозиту), на строк по 02.03.2015 року включно зсумою вкладу 38720 (тридцять вісім тисяч сімсот двадцять) євро 00 євроцентів. 18 лютого 2015 року між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» було укладено [PERSON] № 00007010340527 банківського вкладу (депозиту), на строк по 19.05.2015 року включно з сумою вкладу 50 000,00 доларів США 00 центів. 18 лютого 2015 року між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» було укладено [PERSON] № 00004010300525 банківського вкладу (депозиту), на строк по 19.05.2015 року включно з сумою вкладу 50 000,00 доларів США 00 центів. 18 лютого 2015 року між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» було укладено [PERSON] № 10004010320523 банківського вкладу (депозиту), на строк по 19.05.2015 року включно з сумою вкладу 50 000,00 доларів США 00 центів. 18 лютого 2015 року між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» було укладено [PERSON] № 20003010360521 банківського вкладу (депозиту), на строк по 19.05.2015 року включно з сумою вкладу 50 000,00 доларів США 00 центів. 18 лютого 2015 року між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» було укладено [PERSON] № 10001010340545 банківського вкладу (депозиту), на строк по 19.05.2015 року включно з сумою вкладу 50 000,00 доларів США 00 центів. 18 лютого 2015 року між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» було укладено [PERSON] № 00000010350515 банківського вкладу (депозиту), на строк по 19.05.2015 року включно з сумою вкладу 50 000,00 доларів США 00 центів. Позивач вказує, що станом на дату подання позовної заяви закінчився строк залучення вкладів за всіма договорами банківського вкладу (депозиту), що укладені між ним та відповідачем. 27 січня 2011 року між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» було укладено [PERSON] №004-20512-270111 банківського рахунку фізичної особи, за яким відкрито рахунок у національній валюті № 26201 700012409. 26 грудня 2012 року між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» було укладено [PERSON] № 01020555-261212 банківського рахунку фізичної особи, за яким відкрито рахунок у доларах США № 26203700165053. 18 березня 2013 року між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» було укладено договір № 008-20555-180313 банківського рахунку фізичної особи, за яким відкрито рахунок у євро № 26200700337806. На вказаний рахунок у зв'язку з закінченням строку залучення вкладу АТ «Дельта Банк» перераховані з депозитного рахунку позивача кошти у розмірі 39511,37 євро. Позивач посилається на те, що за змістом пункту 3.1.1 договорів банківського рахунку банк зобов'язався своєчасно здійснювати розрахункові операції позивача відповідно до вимог чинного законодавства України та умов договору. 20.05.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявами перерахувати грошові кошти з рахунків, що відкриті на ім'я [PERSON] на поточний рахунок, що відкритий на ім'я ТОВ «Аксіома» в АБ «Експрес-Банк» м.Київ, код ЄДРПОУ 31940888, ІПН 319408820301, МФО 322959 у розмірі 1064906, 96 грн.; у розмірі 440846,40 доларів США; у розмірі 39511,37 євро. В даний час позивач не може розпорядитися належними йому грошовими коштами у зв'язку з неплатоспроможністю відповідача, тому зазначає, що АТ «Дельта Банк» порушує його право щодо розпорядження належними грошовими коштами, чим порушує його конституційне право власності на розміщені в АТ «Дельта Банк» депозити, у зв'язку із чим він змушений звернутися до суду із позовною заявою. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву, у якій позовні вимоги повністю підтримали та прохали справу розглядати за їх відсутності. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, справу просив слухати за його відсутності. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав раніше заявлене у своїх запереченнях та прохав у задоволенні позову відмовити, в обгрунтування чого зазначив, що зобов'язання банку щодо розрахунково-касового обслуговування рахунків позивача виникли на підставі договору № 004-20512-270111 банківського рахунку фізичної особи з випуском платіжної карти від 27.01.2011 р. (поточний рахунок в гривнях), договору № 010-20555-261212 банківського рахунку фізичної особи з випуску платіжної карти від 26.12.2012 р. (поточний рахунок в дол. США), договору № 008-20555-180313 банківського рахунку фізичної особи від 18.03.2013 р. (поточний рахунок в євро). Відповідно до п. 3.3.1 цих договорів Банк має право відмовити Клієнту у проведенні розрахункових та касових операцій при неможливості ідентифікувати Клієнта, невідповідності операцій вимогам чинного законодавства України, недостатності коштів на рахунку Клієнта для проведення операцій за його дорученням або сплати комісійної винагороди згідно з Тарифами, а також невірному оформленню розрахункових документів та порушення строків їх подання до Банку. Як визначено п.7.1. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 12.11.2003 року № 492 видаткові операції за поточними рахунками фізичних осіб здійснюються за розпорядженням власника або за його дорученням на підставі довіреності (копії довіреності), засвідченої нотаріально, а у випадках, визначених законодавством України, - іншими уповноваженими на це особами. Згідно п. 8.2. Інструкції, поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, використовується відповідно до визначених цією Інструкцією режимів поточних рахунків з урахуванням обмежень, встановлених законодавством України, у тому числі цією главою. Отже, підставою для розрахунково-касових операцій за поточним рахунком позивача має бути його розпорядження, як власника поточного рахунку або за його дорученням на підставі довіреності (копії довіреності), засвідченої нотаріально. Банківські розрахунки проводяться у готівковій та безготівковій формах згідно із правилами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку України. Безготівкові розрахунки проводяться на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді. Банки в Україні можуть використовувати як платіжні інструменти платіжні доручення, платіжні вимоги, вимоги-доручення. векселі, чеки, банківські платіжні картки та інші дебетові і кредитові платіжні інструменти, що застосовуються у міжнародній банківській практиці. При виконанні розрахункової операції банк зобов'язаний перевірити достовірність та формальну відповідність документа (ст. 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Відповідно до п. 1.6 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 12.11.2003 р. № 492 порядок проведення операцій за рахунками клієнтів, відкритих у національній та іноземних валютах, регулюється законодавством України, у тому числі нормативно-правовими актами Національного банку. Операції за рахунками здійснюються за допомогою платіжних інструментів за формами, установленими банківськими правилами (нормативно-правовими актами Національного банку, внутрішніми положеннями банку тощо). Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України (п.1 8 Інструкції №492). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський платіжний інструмент - засіб, що містить реквізити, які ідентифікують його емітента, платіжну систему, в якій він використовується, та, як правило, держателя цього банківського платіжного інструмента. За допомогою банківських платіжних інструментів формуються відповідні документи за операціями, що здійснені з використанням банківських платіжних інструментів, на підставі яких проводиться переказ грошей або надаються інші послуги держателям банківських платіжних інструментів. Платіжний інструмент - засіб певної форми на паперовому, електронному чи іншому носії інформації, який використовується для ініціювання переказів. До платіжних інструментів належать документи на переказ та електронні платіжні засоби (ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Документ на переказ може бути паперовим або електронним. Вимоги до засобів формування і обробки документів на переказ визначаються Національним банком України (ст. 17 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Клієнт банку має право самостійно обирати види розрахункового документа (крім платіжної вимоги), які визначені цим Законом, для ініціювання переказу. Подання паперових розрахункових документів до банку має здійснюватися клієнтом особисто, якщо інше не передбачено договором (ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Платіжні інструменти мають бути оформлені належним чином і містити інформацію про їх емітента, платіжну систему, в якій вони використовуються, правові підстави здійснення розрахункової операції і, як правило, держателя платіжного інструмента та отримувача коштів, дату валютування, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення банком розрахункової операції, що цілком відповідають інструкціям власника рахунку або іншого передбаченого законодавством ініціатора розрахункової операції. Таким чином, розпорядження клієнта щодо коштів, які знаходяться на його рахунку, відбувається на підставі документу, встановленого зразку, в даному випадку на підставі типових документів затверджених Інструкцією про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженою постановою Правління Національного банку України 01.06.2011 р. № 174, якою встановлені вимоги щодо оформлення касових документів та наведені типові форми таких документів. З вищенаведених підстав, ані рішення суду , ані заяви позивача від 20 травня 2015 р. не є платіжним документом, на підставі якого здійнюється грошовий переказ. Щодо введення в АТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації з 03.03.2015 р, представник відповідача зазаначив наступне. Постановою НБУ № 150 від 02.03.2015 року, АТ «Дельта Банк» було віднесено до категорії неплатоспроможних. У зв'язку з чим, на підставі п.2 ч.5 ст.12 та ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавчою дирекцією ФГВФО було прийнято рішення № 51 від 02.03.2015 року про процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації з 03 березня 2015 року. Призначено уповноваженою особою ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON]. З урахуванням рішення виконавчої дирекції ФКВФО № 71 від 08.04.2015 року, тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно. Рішенням виконавчої дирекції ФКВФО № 147 від 03.08.2015 року тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» було продовжено по 02.10.2015 р. включно. Відповідно до ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», наслідками запровадження тимчасової адміністрації є призупинення всіх повноважень органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контрою з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку. Таким чином, Уповноважена особа ФГВФО є фактично керівником банку та, зокрема, видає працівникам банку довіреності на право представляти інтереси банку. Банк, в якому запроваджено тимчасову адміністрацію є юридичною особою, ніяких змін щодо її статусу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не вноситься, що підтверджується Випискою з ЄДР. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: - задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; - примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); - нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; - зарахування зустрічних однорідних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобовязань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі; - нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами. Відповідно до п.З ч.2 ст. 37 Закону, уповноважена особа ФГВФО має право продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій. Згідно ст. 38 Закону, Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку, а також протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.З ст.38 Закону. Так, з метою дотримання вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноваженою особою створено Комісію з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк». Згідно Наказу Уповноваженої особи від 29.05.2015 «Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» та створення Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк»» № 408, визначено здійснити на підставі протоколів Комісій з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк», наданих в порядку, передбаченому п. 6 та 7 цього Наказу, перевірку правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу (депозиту), вчинених (укладених) АТ «Дельта Банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (в тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, передбачених частиною З статті 38 Закону. Вказаним Наказом встановлено строк перевірки правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу - до 31 серпня 2015 року. Наказом Уповноваженої особи від 07.08.2015 року продовжено строк перевірки правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу до 01 жовтня 2015 року. Таким чином, станом на 09.09.2015 року ще не завершена перевірка на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Так, після введення у АТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації з 03.03.2015 року діє спеціальний порядок повернення коштів вкладників. Представник відповідача просив врахувати, що у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей закон є пріоритетним відносно іншій законодавчих актів України у цих правовідносинах. Звертаємо увагу, що відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кредитором банку є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань. Отже, позивач, маючи майнову вимогу до банку, на захист якої подано даний позов, є кредитором банку, отже щодо нього застосовуються правовідносин приписів Закону України "Про систему систему гарантування вкладів фізичних осіб", в тому числі положення приписів ст. 36 вказаного Закону щодо наслідків запровадження тимчасової адміністрації у банках та призначення уповноваженої особи фонду. Таким чином, між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини на підставі договорів банківських рахунків, які носять майново-грошовий характер, а відтак, у даному випадку позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами на якого поширюється обмеження, встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку. Таким чином, у спірних правовідносинах позивач виступає кредитором, а відповідач - боржником і оскільки позивач звернувся до відповідача з вимогою здійснити переказ грошових коштів за договорами банківського рахунку у період запровадження у банку тимчасової адміністрації, виконання зазначеної операції банком обмежувалося положеннями п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»в редакції чинній на час виникнення спору. Таким чином АТ "Дельта Банк" не має права здійснити перерахування грошових коштів позивачу у спосіб або в іншому порядку, ніж у порядку задоволення вимог кредиторів, що визначений Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушення права чи охоронюваного інтересу та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний Позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права Позивача. Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження і розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02 березня 2015 року в ПАТ «Дельта Банк» з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію. Рішенням виконавчої дирекції № 147 від 03.08.2015 року, тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» було продовжено по 02.10.2015 р. включно. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вкладником є фізична особа, яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу, банківського рахунку. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування к вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. За змістом ч. ч. 5, 6 ст. 36 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та кредиторів банку: нарахування неустойки( штрафів, пені), інших фінансових санкцій, невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами. Обмеження, встановлені п. 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюються на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. За змістом ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 4 - вимоги вкладників-фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом: 7 - інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що, з урахуванням приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», позивач, як вкладник (кредитор), може вимагати задоволення своїх майнових вимог щодо повернення грошових коштів з банківських рахунків, сплати неустойки, стягнення коштів, сплачених в якості комісії, виключно в межах процедури ліквідації банку. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed