Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] , Затоківської селищної ради, Відділу Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області, СК «Кінаповець», про визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку, надавши 07.03.2016 року заяву про зміну предмета позову остаточно просить суд: визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІV-ОД № 054753, виданий [PERSON] 02.02.2000 року,зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1560, яким посвідчується право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 5110300000:02:025:0252, площею 0,60 га в межах згідно з планом, цільове призначення якої ведення садівництва, яка розташована на території Затоківської селищної ради СК «Кінаповець» ділянка № [NUMBER] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником земельної ділянки Затоківської селищної ради СК «Кінаповець» ділянка № [NUMBER] , площею 0,65 га в межах згідно з планом, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 054769 від 02.02.2000 року. Власником суміжної земельної ділянки № [NUMBER] , розташованої на території Затоківської селищної ради СК «Кінаповець» є відповідач [PERSON] . За його ствердженнями, в 2015 році в ході виготовленні кадастрового номеру на земельну ділянку, що належить йому на праві власності йому стало відомо про те, що [PERSON] було здійснено фактичне заволодіння його земельної ділянки в розмірі 2,40 м та майна, яке розташоване на ній. В той же час він заявив, що залізний паркан, який забезпечує встановлення меж земельної ділянки, розташованої на території Затоківської селищної ради СК «Кінаповець», ділянка № [NUMBER] був встановлений ще до 2000 року, тобто до дня отримання державного акту на право власності на землю. Зауважує, що з дня встановлення залізного паркану до сьогоднішнього дня межі земельних ділянок № [NUMBER] та № [NUMBER] , які розташовані на території Затоківської селищної ради СК «Кінаповець» не змінювались. Тобто, фактично 2,40 м належної йому земельної ділянки з належним йому майном розташовані на території Затоківської селищної ради СК «Кінаповець», ділянка № [NUMBER] незаконним чином опинились у [PERSON] , у зв`язку із чим він і звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.09.2018 року, замінено Відділ Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області на належного відповідача Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, по цивільній справі №495/8788/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Затоківської селищної ради, Відділу Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області, СК «Кінаповець» про визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку. 27.01.2016 року від [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] , СК «Кінаповець» про зобов`язання дотримуватись правил добросусідства, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відновлення спільної межі земельних ділянок та зобов`язання вчинити певні дії, щодо повернення земельної ділянки у первісний стан. 23.03.2016 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа СК «Кінаповець» про порушення правил добросусідства, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відновлення спільної межі земельних ділянок та зобов`язання вчинити певні дії, щодо повернення земельної ділянки у первісний стан, прийнято до спільного розгляду з позовом [PERSON] до [PERSON] , Затоківської селищної ради, Відділу Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області, СК «Кінаповець» про визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку об`єднавши їх в одне провадження. Так, вимоги [PERSON] мотивовані тим, що суміжним землевласником її земельної ділянки [PERSON] безпідставно зайнято частину її ділянки, із захопленням під будівництво капітальної споруди - туалету, та встановленням металевих контейнерів /кожен площею близько 12 кв.м/ та встановленням огорожі. Таким чином, на думку позивача за зустрічним позовом, ділянка більш ніж 60 кв.м., яка належить [PERSON] на праві приватної власності самовільно зайнята відповідачем. З огляду на викладене, вона змінивши 18.12.2017 року предмет позову, остаточно просить суд: зобов`язати [PERSON] дотримуватись вимог добросусідства як власника земельної ділянки в СК «Кінаповець»; зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] в користуванні земельною ділянкою шляхом звільнення зайнятої частки земельної частки № [NUMBER] в СК «Кінаповець», а саме 2,01 м у фасадній межі / з боку проїзду/ і 2,00 м у задній межі, повернувши таким чином власниці земельної ділянки № [NUMBER] [PERSON] частину належної земельної ділянки площею 31 кв.м.; відновити спільну межу земельних ділянок в СК «Кінаповець», які належать [PERSON] та [PERSON] до первісного стану; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Матеріалами справи встановлено, що 24.04.2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було постановлено ухвалу, якою позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, відділу Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області, СК «Кінаповець» про визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку - залишено без розгляду. Разом з тим, постановою Одеського апеляційного суду від 16.01.2020 року, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного судом Одеської області від 24.04.2019 року про залишення позовної заяви без розгляду - скасовано, справу направлено для розгляду по суті до суду першої інстанції. Відповідно до розпорядження від 10 березня 2020 року № 80 щодо повторного розподілу судової справи, у зв`язку з задоволенням заяви про відвід судді Шевчук Ю.В., вказана справа надійшла до провадження судді Прийомової О.Ю. 13 березня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду вказана справа прийнята до провадження судді з призначенням її підготовчого розгляду. 17 листопада 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимога підтримав та наполягав на їх задоволені, до зустрічних позовних вимог застосувати строк позовної давності, оскільки вважає, що строк звернення до суду сплив. Відповідачі за первісним позовом [PERSON] , Затоківська селищна рада, СК «Кінаповець в судове засідання не з`явились, про дату, час, та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причина неявки суду невідома. Представник Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявний його письмовий відзив від 29.08.2018 року, згідно якого стверджував, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Так, зазначив, що згідно інформації міськрайонного управління у Білгород-Дністровському районі та м. Білгород-Дністровському Головного управління Держгеокадастру в Одеській області станом на 01.01.2013 року на підставі рішення Затоківської селищної ради від 21.10.1999 року № 63 на ім`я [PERSON] зареєстровано державний акт серії ІV-ОД № 054769 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,065 га , яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення садівництва. Даний державний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1559 від 02.02.2000 року. Відомості про дану земельну ділянку до державного земельного кадастру внесені не були. Що стосується земельної ділянки [PERSON] , відповідач зазначає, що згідно наявних у міськрайонному управлінні книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою та інших примірників державних актів станом на 01.01.2013 року на підставі рішення Затоківської селищної ради від 21.10.1999 року № 63 зареєстровано державний акт серії ІV-ОД №054753 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,060 га, яка розташована за адресою: м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, СК «Кінаповець», ділянка № [NUMBER] , цільове призначення - для ведення садівництва. Даний державний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1560 від 02.02.2000 року. В 2015 році на підставі заяви [PERSON] було розроблено технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/ загальною площею 0,0604 га, на підставі якої вищевказана земельна ділянка була зареєстрована в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером 5110300000:02:025:0252. При цьому, вказує, що відповідно до акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, межі земельної ділянки з кадастровим номером 5110300000:02:025:0252, були погоджені позивачем. До того ж зазначив, що позивачем не вказано у позові яким чином з боку Головного управління порушено права позивача. Головним управлінням Держгеокадастру не приймалось жодних рішень та не вчинялась жодних дій щодо видачі державного акту серії ІV-ОД №054753 виданого на ім`я [PERSON] Позовна заява не містить вимог зобов`язального характеру до Головного управління Держгеокадастру, тож заявлені вимоги до такого відповідача є безпідставними та необґрунтованими. Представник відповідача, відповідач [PERSON] в судовому засіданні з позовними вимогами не погодилися, просять суд в їх задоволені відмовити, зустрічні позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволені. Вислухавши вступне слово представника позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до рішення правління СК «Кінаповець» № 9 від 03.05.1994 року [PERSON] є членом СК «Кінаповець», що підтверджується його членським квитком. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №054769, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,065 га у межах згідно з планом, розташованої на території Затоківської селищної ради СК «Кінаповець», ділянка № [NUMBER] , передана для ведення садівництва. Державний акт виданий на підставі рішення 13 сесії ХХІІІ скликання Затоківської селищної ради народних депутатів Білгород - Дністровського району Одеської області від 21.10.1999 року № 63, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1559. На вищевказаній земельній ділянці, належній позивачу розташований садовий будинок [ADDRESS] . Позивач вказує, що в ході проведення дій з присвоєння своїй земельній ділянці кадастрового номеру, було виявлено, що частина його земельної ділянки фактично захоплена відповідачем [PERSON] . Підтвердженням цього надає лист ФОП [PERSON] № 113 від 30.5.2017 року, яким повідомлено, що після проведення роботи по визначенню меж земельної ділянки в натурі/ на місцевості/ з метою присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, обробки отриманих даних кадастрової зйомки, та інформації в АС ДЗК, встановлено, що земельна ділянка має перетин / у розмірі 2 метрів/ із земельною ділянкою [ADDRESS] , яка належить гр. [PERSON] , кадастровий номер 5110300000:02:025:0252. Подальше виконання роботи можливо за умови усунення вищезазначеного перетину в АС ДЗК. Стосовно суміжної земельної ділянки, виниклого спору загалом, та задля повного та всебічного розгляду справи, Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області постановлено ухвалу від 28.12.2015 року, якою витребувано: - з Відділу Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області належним чином завірені копії документів, а саме: технічної документації на земельну ділянку № [NUMBER] , яка розташована на території Затоківської селищної ради в СК "Кінаповець", власником якої є [PERSON] ; державного акту на право власності на земельну ділянку № [NUMBER] , яка розташована на території Затоківської селищної ради в СК "Кінаповець", власником якої є [PERSON] ; план меж земельної ділянки кадастровий №5110300000:02:025:0252; - з СК "Кінаповець" належним чином завірені копії документів на земельну ділянку № [NUMBER] , яка розташована на території Затоківської селищної ради в СК "Кінаповець" та земельну ділянку № [NUMBER] , яка розташована на території Затоківської селищної ради в СК "Кінаповець; - з Затоківської селищної ради належним чином завірені копії документів на земельну ділянку № [NUMBER] , яка розташована на території Затоківської селищної ради в СК "Кінаповець" та земельну ділянку № [NUMBER] , яка розташована на території Затоківської селищної ради в СК "Кінаповець. На виконання ухвали суду, з Відділу Держгеокадастру у м. Білгород-Дністровському Одеської області надійшов лист № 9-1529-99.13-72/2-16 від 12.01.2016 року, з належним чином завіреною копією технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі/на місцевості/ громадянці [PERSON] , у складі якої наявна витребувана судом копія державного акту на право власності на земельну ділянку № [NUMBER] , яка розташована на території Затоківської селищної ради в СК "Кінаповець", власником якої є [PERSON] ; кадастровий план земельної ділянки. Так, судом встановлено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/ гр. [PERSON] для колективного садівництва за адресою: СК «Кінаповець» ділянка № [NUMBER] смт. Затока виготовлена на підставі заяви громадянки від 28.01.2015 року, договору від 28.01.2015 року № 15/01-00029 та технічного завдання на виконання робіт. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/ розроблена спеціалістами Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру». Згідно рішення 13 сесії ХХІІІ скликання Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області 21.10.1999 року № 63 та державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №054753, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1560 від 02.02.2000 року передбачено встановлення меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/: гр. [PERSON] , загальною площею 0,0604 га. Згідно Висновку Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 189 від 25.05.2015 року, розглянувши технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/, розроблену ДП «Центр державного земельного кадастру» на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 02.02.2000 року серія ІV-ОД №054753, Управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради погодило [PERSON] межі земельної ділянки загальною площею 0,0604 га для ведення садівництва за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, межі земельної ділянки [ADDRESS] , загальною площею 0,0604 га погоджені власниками суміжних земельних ділянок, зокрема: [PERSON] та [PERSON] . Також, сприяючи об`єктивному розглядові справи та за клопотання представника відповідача, судом винесено 02.06.2016 року ще декілька ухвал, а саме: про витребування доказів та про призначення земельної експертизи. Так, витребувано: - з відділу Держгеокадастру України в м. Білгороді-Дністровському витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Затоківська селищна рада, СК "Кінаповець", ділянка № [NUMBER] ; - отримати з Державного реєстру речових правна нерухоме майно та їх обтяжень інформаційну довідку про те, хто є власником земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] та хто є власником садового будинку літ. "А"за цією ж адресою; - з Управління архітектури Білгород-Дністровської міської ради інформацію про підставу призначення поштової адреси (юридичної адреси) садового будинку літ. "А" за адресою: [ADDRESS] ; - з ФОП [PERSON] інформацію на підставі яких документальних даних було встановлено рік побудови об`єктів нерухомості за адресою: : [ADDRESS] ; - з ФОП [PERSON] інформацію щодо причин розбіжності в показниках площі садового будинку літ. "А", вказаних в експлікації - загальна площа 72, 2кв.м., житлова 55,4 кв.м., а в характеристиці будинку - 49, 4 кв.м.; - з інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради звіт про проведення технічного обстеження на відповідність приватної будови державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству, що діяли на момент закінчення будівництва за адресою: [ADDRESS] , з урахуванням того, що зведення та будівництво об`єктів нерухомості відбулось значно раніше ніж отримання права власності на земельну ділянку, яку вони займають; у [PERSON] акт передачі земель для ведення садівництва. На виконання ухвали суду з Відділу Держгеокадастру у м. Білгород-Дністровському Одеської області надійшов лист № 9-1529-0.13-1315/2-16 від 13.06.2016, яким повідомлено, що відповідно до даних Державного земельного кадастру, державна реєстрація земельної ділянки, яка розташована за адресою: Затоківська селищна рада, СК «Кінаповець», ділянка № [NUMBER] не проводилась, у зв`язку із чим, кадастровий номер земельній ділянці не був присвоєний. Таким чином, урахувавши вищевикладене, надати витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку не являється можливим. Згідно листа суб`єкта господарювання ФОП [PERSON] № 124 від 30.12.2016 року, повідомлено, що за замовленням [PERSON] № 385 від 22.10.2015 року була проведена інвентаризація садового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . При проведенні обмірювальних робіт, рік побудови будинків, госпбудівель і споруд вказує замовник в абрисі /ескізі/ та засвідчує своїм підписом /Інструкція про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджено наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 р, п.10/, додатково замовником була надана довідка СК «Кінаповець» № б/н від 01.10.2015 року, в якій визначений рік будівництва будинку та госпбудівель - 1991 рік. В технічному паспорті на садовий будинок літ «А», в експлікації вказуються внутрішні загальна та житлова площі, а в характеристиці садового будинку літ «А», вказується площа забудови /площа горизонтального перерізу по зовнішньому обводу на рівні цоколя/. Окрім того, ухвалою суду від 09.02.2017 року, призначено у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Затоківської селищної ради, Відділу Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області, СК «Кінаповець» про визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа СК «Кінаповець» про порушення правил добросусідства, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відновлення спільної межі земельних ділянок та зобов`язання вчинити певні дії, щодо повернення земельної ділянки у первісний стан земельну експертизу на вирішення якої поставлено питання: - "чи відповідає фактична (на місцевості) конфігурація земельної ділянки площею 0,060 га, яка належить [PERSON] та знаходиться на території Затоківської селищної ради, СК «Кінаповець» [NUMBER], право власності на яку підтверджено державним актом на право приватної власності на земельну ділянку від 02.02.2000 року серії IV №054753 конфігурації, зазначеної в державному акті, ситуаційній схемі, технічній документації?"; - "чи співпадають фактичні (на місцевості) межі земельної ділянки № [NUMBER] , яка знаходиться на території Затоківської селищної ради, СК «Кінаповець» площею 0,600 га, яка належить [PERSON] із межами земельної ділянки № [NUMBER] , зазначеними та встановленими у державному акті та технічній документації на вказану земельну ділянку?»; - "якщо фактичний розмір, площа або конфігурація земельної ділянки № [NUMBER] , яка знаходиться на території Затоківської селищної ради, СК «Кінаповець», на місцевості менше ніж зазначено в державному акті, технічній документації, витягу з Державного кадастру, - вказати за рахунок якої саме суміжної земельної ділянки зменшена фактична площа ділянки [NUMBER] (Затоківська селищна рада, СК «Кінаповець»), порушені межі або наявне часткове накладення (зайняття) земельної ділянки № [NUMBER] (Затоківська селищна рада, СК «Кінаповець») ?". Згідно Висновку судової земельно-технічної експертизи № 03/02, складеного судовим експертом Шевчук А.М. 29.09.2017 року, в результаті досліджень встановлено, фактична /на місцевості/ конфігурація і фактичні /на місцевості/ межі земельною ділянки площею 0,060 га, яка належить [PERSON] та знаходиться на території Затоківської селищної ради СК «Кінаповець» [NUMBER], право власності на яку підтверджено державним актом на право приватної власності на земельну ділянку від 02.02.2000 року серії ІV-ОД № 054753 не відповідають конфігурації, межам та площі встановленим у державному акті, технічній документації та даним державного земельного кадастру, а саме: фасадна межа розташовується зі зміщенням від 1,55 м до 3,22 м у бік проїзду /земель загального користування/, бічна межа з лівого боку розташовується зі зміщенням від 0,28 м до 0,62 м у бік суміжної земельної ділянки [PERSON] , що зумовлює наявність надлишків, утворених за рахунок площі проїзду та площі суміжної земельної ділянки гр. [PERSON] /фактична площа земельної ділянки № [NUMBER] складає 630 кв.м., що більше площі згідно технічної документації /604 кв.м./ на 26 кв.м./, спірна межа зліва, суміжна із земельною ділянкою № [NUMBER] /гр. [PERSON] / розташовується зі зміщенням 2,01 м у фасадній межі / з боку проїзду/ і 2,00 м у задній межі у бік земельної ділянки № [NUMBER] , яка належить [PERSON] , що зумовлює накладання земельних ділянок площею 31 кв.м. Таким чином, в ході зіставлення геодезичних даних встановлено, що земельна ділянка № [NUMBER] гр. [PERSON] по просторовому розташуванню: не відповідає технічній документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/, розробленої Одеською регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в 2015 році і характеризується зміщенням зовнішніх меж описаних вище. Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ч. 1ст. 125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно із ч. 1 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Частинами першою, другою статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до вимог ст.155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ч.1 ст.393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Статті 116, 118 Земельного кодексу України передбачають, що громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади. Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Як вбачається із ст. 153 Земельного кодексу України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Заявляючи вимогу про визнання недійним та скасування державного акту, позивач [PERSON] фактично намагається позбавити права власності на земельну ділянку відповідача [PERSON] . В той же час, суд погоджується з доводами відповідача Головного управління Держгеокадастру щодо розробленої технічної документації про встановлення меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/ загальною площею 0,0604 га, на підставі якої вищевказана земельна ділянка була зареєстрована в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером 5110300000:02:025:0252. При цьому, суд звертає увагу на погодження Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради [PERSON] межі земельної ділянки загальною площею 0,0604 га для ведення садівництва за адресою: [ADDRESS] . Більш того, відповідно до акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, межі земельної ділянки з кадастровим номером 5110300000:02:025:0252, були погоджені, зокрема позивачем [PERSON] . Також вагомого значення набув для суду й факт доведеності експертом накладення суміжних земельних ділянок площею 31 кв.м. [PERSON] з [PERSON] , а саме розташування із зміщенням земельної ділянки № [NUMBER] /гр. [PERSON] / у фасадній межі /з боку проїзду/ - 2,01 м, і у задній межі - 2,00 м у бік земельної ділянки № [NUMBER] , яка належить [PERSON] . За таких обставин, вимоги позивача не підтверджені матеріалами справи. Стаття 41 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений його власності. Згідно ч.1,2 ст 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Виходячи з усього вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, оцінивши їх достатність, належність, достовірність та логічний взаємозв`язок, у сенсі розуміння вимог чинного законодавства та його правозастосування до фактичних обставин справи, враховуючи, що одержання відповідачем державного акту відбулось на законних підставах, суд дійшов висновку про неможливість задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Затоківської селищної ради, Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області, СК «Кінаповець» про визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку. Стосовно зустрічних позовних вимог [PERSON] , суд виходить з наступного. Зміст добросусідства полягає в тому, що сусіди повинні обирати такі способи використання земельних ділянок, при яких власники суміжних ділянок зазнають найменше незручностей. Більш детального роз`яснення вказаний термін знайшов відображення у нормах Земельного Кодексу, зокрема ст. 103 ЗК України. Згідно до ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Відповідно до п. «г» та п. «е» ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства. Разом з тим, позивач [PERSON] заявляючи вимогу про зобов`язання [PERSON] дотримувались вимог добросусідства, не вказала, яким чином відповідачем порушуються даний принцип, не доведено й факту вчинення перепон або негативного впливу, які б могли перешкоджати цільовому використанню належної позивачу згідно державного акту земельної ділянки 0,0604 га для ведення садівництва за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову [PERSON] у цій частині. Стосовно вимог позивача про усунення перешкод в користуванні її земельною ділянкою, судом встановлено наступне. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЗК України повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Розгляд питань про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, а також вирішення інших земельних спорів, що відповідно до визначеної ЗК компетенції розглядалися органом місцевого самоврядування чи органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснюється судами в порядку цивільного судочинства (абз. 2 п. 1 ПП ВСУ №7 від 16.04.2004). Власник майна вправі звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (негаторний позов) В разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, зокрема з позовом про усунення перешкод у розпоряджанні власністю (негаторний позов) (ст. 391 ЦК України). Частинами 2, 3 ст. 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Як встановлено вище за текстом рішення, на підставі ухвали суду було проведено земельну експертизу, за висновком якого встановлено, що спірна межа зліва, суміжна із земельною ділянкою № [NUMBER] /гр. [PERSON] / розташовується зі зміщенням 2,01 м у фасадній межі / з боку проїзду/ і 2,00 м у задній межі у бік земельної ділянки № [NUMBER] , яка належить [PERSON] , що зумовлює накладання земельних ділянок площею 31 кв.м. Позивач [PERSON] просила усунути перешкоди у користуванні її земельною ділянкою саме шляхом звільнення зайнятої частки земельної ділянки № [NUMBER] в СК «Кіноповець», а саме 2,01 м у фасадній межі / з боку проїзду/ і 2,0 м у задній межі, повернувши їй таким чином належну їй земельну ділянку, на яку частково накладається земельна ділянка відповідача. Суд вважає такі вимоги обґрунтованими та доведеними, адже судом встановлено наявність у обох власників земельних ділянок правовстановлюючих документів на суміжні земельні ділянки, проте виявлено і порушення з боку відповідача шляхом самовільного зайняття частини земельної ділянки позивача, тож виявлено земельний спір, у якому доведено порушення прав позивача, що підлягають захисту у судовому порядку. Стосовно поданого представником позивача клопотання про застосування строку позовної давності від 05.04.2021 року, судом встановлено наступне. Так, згідно зі статтею 256 ЦК України, позовна давність, це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з заявою про захист свого цивільного права або інтересу. Вказана норма також закріплена у статті 257 ЦК України, де загальна позовна давність встановлена у три роки. Згідно частини першої статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року передбачено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Відповідно до частини третьої статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 81 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. З огляду на вищевказані норми чинного законодавства, а саме з підстав того, що саме з Висновку судової земельно-технічної експертизи № 03/02, складеного судовим експертом Шевчук А.М. 29.09.2017 року позивач за зустрічним позовом дізналась про обсяг порушених її прав [PERSON] , то вказувати на пропуску строку позовної давності загалом недоцільно в частині задоволених вимог. Між тим, суд зауважує, що відмовляючи у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, суд має встановити обґрунтованість чи безпідставність позовних вимог, належним чином мотивувати свої висновки. Так, у випадку обґрунтованості позовних вимог суд може відмовити в їх задоволенні в зв`язку з пропуском строку позовної давності. У випадку недоведеності позову суд відмовляє в його задоволенні саме з цих підстав, а не застосовує наслідки пропуску позовної давності. Вказана позиція суду кореспондується з висновком ВСУ , викладеним у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 509/3589/16-ц (провадження № 61-16895св18) Таким чином, виходячи з того, що частина позовних вимог [PERSON] є необґрунтованими , то у їх задоволенні суд відмовляє саме з цих підстав. Позовна давність в доведеній частині позову [PERSON] не пропущена. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Статтею 106 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. За правилами статті 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У пунктах 4.1-4.3 Інструкції зазначено, що відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Враховуючи те, що позивачем не надано суду жодного об`єктивного доказу зникнення, переміщення або невиразності межових знаків суміжних землевласників [PERSON] та [PERSON] , повної (часткової) втрати в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодження, яке унеможливлює використання межових знаків, виходячи з того, що права позивача у випадку самовільного зайняття її земельної ділянки будуть відновленні звільненням її частини земельної ділянки у наведеному експертом порядку, суд приходить до висновку, що вимоги про відновлення спільної межі земельних ділянок № [NUMBER] та № [NUMBER] задоволенню не підлягають. Враховуючи те, що позивачкою не надано суду жодних доказів про сплату нею судового збору, адже за вимогами діючого Закону України «Про судовий збір» вона звільнена від його сплати, на підставі наданих доказів інвалідності, суд вважає вимоги позивача у цій частині недоведеними. На підставі усього вищевикладеного, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , СК «Кінаповець» про зобов`язання дотримуватись правил добросусідства, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відновлення спільної межі земельних ділянок та зобов`язання вчинити певні дії, щодо повернення земельної ділянки у первісний стан є такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме в частині зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] в користуванні земельною ділянкою шляхом звільнення зайнятої частки земельної ділянки № [NUMBER] в СК «Кінаповець», а саме 2,01 м. у фасадній межі /з боку проїзду/ і 2,0 м у задній межі, повернувши таким чином власниці земельної ділянки, загальною площею 0,0604 га для ведення садівництва за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , частину належної їй земельної ділянки, площею 31 кв.м. В задоволенні решти позовних вимог [PERSON] відмовити, як в необґрунтованих.

Outcome: partial