Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Представник ТМО "Психіатрія" у м. Києві звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу, яку 27.11.2017 р. було госпіталізовано до відділення №3 ТМО "Психіатрія" у м. Києві з підстав: загострення психічного захворювання та погіршення стану. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву. Пояснив, що у зв'язку з загостренням параноїдної симптоматики, яка зумовлює неадекватну поведінку, непередбачуваність дій, які можуть нести небезпеку для неї та оточуючих, відмову від амбулаторного лікування, [PERSON]. потребує стаціонарного лікування. [PERSON] 27.11.2017 року за рапортом поліції була доставлена до ТМО «Психіатрія» у м. Києві, у зв'язку з неадекватною поведінкою (біля пам'ятника Небесної Сотні розкидала якийсь порошок, не давала адекватних пояснень своїй поведінці). Психічно хворіє з 2009 року, встановлена ІІ група інвалідності. Заінтересована особа [PERSON], який являється батьком [PERSON], в судовому засіданні заяву підтримав та пояснив, що [PERSON] останнім часом дуже збуджена, конфліктна, проявляє словесну агресію до рідних, не спить ночами, відмовляється від їжі, винесла ціні речі з будинку, знищила свій паспорт та ідентифікаційний код, заставляє рідних каятись у гріхах. 24.11.2017р. втекла з дому, у зв'язку з чим подали її в розшук. В судовому засіданні [PERSON] заперечувала проти її госпіталізації в примусовому порядку, оскільки є цілком здоровою людиною та не потребує лікування, здатна самостійно задовольняти свої життєві потреби. Прокурор Київської місцевої прокуратури №7 Павліченко В.О. вважала заяву ТМО "Психіатрія" обґрунтованою та просила надати судовий дозвіл на госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. Як встановлено в судовому засіданні, 27.11.2017 року [PERSON] за рапортом поліції доставлена до відділення №3 ТМО «Психіатрія» у м. Києві. Підставої для госпіталізації стала її неадекватна поведінка. [PERSON] була затримана поліцією біля пам'ятника Небесної Сотні, де розкидала якийсь порошок, не давала адекватних пояснень своїй поведінці. Згідно медичної картки стаціонарного хворого № [NUMBER] «Психіатрія» у м. Києві [PERSON] встановлений діагноз при госпіталізації: галюцинаторно-параноїчний синдром. З висновку комісії лікарів-психатрів від 28.11.2017 року вбачається, що спадковість [PERSON] психічними захворюваннями обтяжена, рідний брат страждає на шизофренію. Остання госпіталізація 29.09.2017р. в зв'язку з маніоформно-параноїдною симптоматикою (була розгальмованою, підозрілою, напруженою, конфліктувала з рідними, звинувачувала їх в зверхньому ставленні). В зв'язку з відсутністю показань для примусової госпіталізації та відмовою від лікування була виписана в день госпіталізації під нагляд дільничного психіатра. Однак лікування не приймала, ПНД не відвідувала. У зв'язку з відмовою пацієнтки від лікування, враховуючи важкий психічний стан у вигляді параноїчної симптоматики, яка зумовлює неадекватну поведінку, непередбачуваність дій, які можуть нести небезпеку для себе та оточуючих [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. ЛКК ТМО «Психіатрія» у м. Києві встановлений діагноз: шизоафективний розлад, манофрмний тип. Параноїдний синдром з маніоформними включеннями. F -25.0. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ч. 2 ст. 282 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved