Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шандрівської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області з позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, про визнання права на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON], яка померла 17-18 грудня 1998 року. На день смерті спадкодавець та\~ [PERSON] проживали разом. В січні 2014 року позивач дізналась, що [PERSON] як члену КСП «Колос» на підставі рішення Юрївської районної державної адміністрації від 24.01.1997 року виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 8,4 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Шандрівської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області. Під час звернення позивача до Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області для оформлення спадкових прав державний нотаріус постановою від 20.08.2015 року відмовив у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що в наданих [PERSON] документах (свідоцтво про смерть та сертифікат на право на земельну частку) наявна розбіжність літер в написанні імені та по-батькові спадкодавця. Зазначені неточності позбавляють [PERSON] можливості в повній мірі реалізувати спадкові права, тому позивач просить встановити факт належності померлій [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 029382, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай) КСП «Колос» за № 0382 від 11.02.1997 року, виданого на імя [PERSON]. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має юридичне значення для можливості здійснення [PERSON] прав спадкоємця нерухомого майна. Крім того, враховуючи відсутність належно оформленого оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), позивачем заявлено вимогу про визнання за нею права на отримання земельної частки (паю) розміром 8,4 га в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Шандрівської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Позивач в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, при цьому позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив слухати справу за відсутності представника відповідача, проти задоволення позову не заперечував. Представники третіх осіб, кожний окремо, надали суду заяви, в яких просили слухати справу за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що належить задовольнити, з таких підстав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 17-18.12.1998 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №225552 від 20.12.1998\~р. (а.с.10). За інформаційною довідкою Шандрівської сільської ради Дніпропетровської області від 08.06.2015 р. № 250, на момент смерті разом з померлою була зареєстрована [PERSON] - дочка спадкодавця (а.с.7). В січні 2014 року позивач дізналась, що її матері, як члену КСП "Колос" Юрївського району Дніпропетровської області, на підставі рішення Юрївської райдержадміністрації 24.01.1997 року був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай), який зареєстрований за померлою [PERSON] в Книзі реєстрації сертифікатів на земельні паї КСП "Колос" за № 0382 від 11.02.1997 року (а.с.15). З метою оформлення спадщини позивач звернулась до Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. 20.08.2015 року постановою державного нотаріуса Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) з тих підстав, що в наданих [PERSON] документах (свідоцтво про смерть та сертифікат на право на земельну частку) наявна розбіжність літер в написанні імені та по-батькові спадкодавця (а.с.14). Так, у свідоцтві про смерть прізвище, ім'я, по-батькові спадкодавця зазначено "Нороха Ганна Пантеліївна", однак сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП №\~ 029382, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай) КСП «Колос» за № 0382 від 11.02.1997 року видано на імя [PERSON] (а.с. 10,15). Факт належності померлій [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 029382, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай) КСП «Колос» за № 0382 від 11.02.1997 року підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: - свідоцтвом про народження серії ІІІ-КИ № 457043, виданим 14 листопада 1925р., в якому прізвище, імя, по-батькові та дата народження [PERSON] зазначені російською мовою "Ухань Анна Пантелеевна" (а.с.9); - свідоцтвом про одруження серії АБ № 8486618, виданим 6 серпня 1980 р. виконавчим комітетом Павлограйдської районної ради Дніпропетровської області, яким підтверджується факт зміни прізвища матері позивача з "Ухань" на "Нороха" (а.с.10); - свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-КИ № 225552 від 20.12.1998 р., в якому прізвище, імя, по-батькові матері позивача зазначені українською мовою "Нороха Ганна Пантеліївна" (а.с.10); - довідкою Шандрівської сільської ради Дніпропетровської області, виданою позивачу [PERSON] від 08.06.2015 р. № 250, якою підтверджується факт проживання позивача разом з [PERSON] на момент смерті останньої за адресою: Дніпропетровська область, Юрївський район, с. Новошандрівка, вул. Володарського 1 (а.с.7). Крім того, житель с. Шандрівка [PERSON] та житель с. Новошандрівка [PERSON] в письмових поясненнях підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією самою особою - матір'ю позивача [PERSON] Також вони зазначили про те, що [PERSON] дійсно працювала в КСП "Колос", інші особи з прізвищем "Нороха" в с. Шандрівка та с. Новошандрівка ніколи не проживали. Вказані обставини [PERSON] та [PERSON] добре відомі, оскільки вони багато років працювали та проживали разом в одному селі з [PERSON] (а.с. 48,52). З огляду на викладене вище, суд вважає, що особа, зазначена в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ДП № 029382, зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай) КСП «Колос» за № 0382 від 11.02.1997 року та особа, зазначена в свідоцтві про смерть серії І-КИ № 225552 від 20.12.1998 р. є однією особою, а різне написання імя зумовлене неправильністю перекладу з російської мови на українську, оскільки імя "Ганна" відповідає імені "Анна" у разі написання його російською мовою. Також співпадає адреса проживання матері позивача [PERSON] на момент її смерті та особи, зазначеної в сертифікаті, а саме: Дніпропетровська область, Юрївський район, с.\~Новошандрівка. Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Вказані неточності в правовстановлюючому документі - сертифікаті на право на земельну частку (пай) виправити неможливо в звязку з тим, що сертифікат видано особі, яка померла. Встановлення факту належності зазначеного документа [PERSON] має юридичне значення, оскільки дозволяє позивачу в повній мірі реалізувати свої спадкові права. В частині позовних вимог щодо визнання за [PERSON] права на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно з абз. 3 п. 2 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10\~листопада 1994 року № 666/94 (далі - Указ № 666/94), чинного на час проведення паювання земель, кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видавався сертифікат на право приватної власності на земельну ділянку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. На підставі п. 4 Указу № 666/94 кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства має право безперешкодно вийти з нього та одержати безкоштовно у приватну власність свою частку землі (пай) у натурі (на місцевості), що засвідчується державним актом на право приватної власності на землю. Відповідно до п. 3 Указу № 666/94 право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Як вже встановлено судом, матері позивача [PERSON] за життя на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 029382, зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай) КСП «Колос» за № 0382 від 11.02.1997 року, належало право на земельну частку (пай). Однак за життя [PERSON] у встановленому законом порядку не оформила право власності на зазначену земельну ділянку та не отримала державного акту на право приватної власності. Ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року № 899-IV встановлено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Враховуючи, що смерть спадкодавця настала в 1998 р., спадкові правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України у 2003 р., то застосуванню підлягають норми ЦК України (в редакції 1963 р.). Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги, в рівних долях, є діти померлого. За ст. 548 ЦК України (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженням. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо: 1) він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно з ст. 560 ЦК України (1963 року) спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. ЦК України (1963 року) не встановлював строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом для спадкоємців, які прийняли спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Спадщина, на яку претендує позивач, відкрилась внаслідок смерті [PERSON]\~ 17- 18.12.1998 року. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії І-КИ № 5559134, виданого 11.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Юрївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00015490713, виданого 17.06.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Юрївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, та свідоцтва про шлюб серії ІІ-КИ № 297388, виданого 08.08.1979 р., позивач є дочкою [PERSON]. (а.с. 11-13). Отже, позивач у справі є спадкоємцем першої черги. Довідкою Шандрівської сільської ради Дніпропетровської області, виданою позивачу [PERSON] від 08.06.2015 р. № 250 підтверджується факт проживання позивача разом з спадкодавцем на момент смерті [PERSON] Таким чином, позивач прийняла спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5). На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить закону. Отже, постанова державного нотаріуса Юрївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 20 серпня 2015 року є такою, що відповідає вимогам нормативних актів. Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 41689743, №\~41689763, № 41689791, № 41689600, № 41689679, № 41689617, виданими 02.10.2015 р. Юрївською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] в Спадковому реєстрі відсутня (а.с.\~42-47). Одночасно суд відмічає, що наявність неточностей у правовстановлюючому документі, який підтверджує факт належності спадкодавцю [PERSON] права на отримання земельної частки (паю), є обставиною, що унеможливила оформлення права на спадщину за законом в нотаріальному порядку. Крім того, згідно зі\~ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), серед іншого також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Outcome: approved