Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить суд: -визнати протиправною відмову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» у виплаті страхового відшкодування; -зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» виплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі передбаченому договором. У позові посилається на те, що 06.08.2014 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-5000-14-00250. Предметом договору є страхування майнових інтересів Страхувальника пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - Fiat Nuovo Doblo, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить позивачу, згідно свідоцтва реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Відповідно до п. 3 ч. 1 Договору, вигодонабувачем зазначено - Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк». Згідно п. 10.1 ч. 1 договору, до страхових випадків за вказаним правочином, окрім іншого, віднесено «Викрадення» ТЗ, що у відповідності до п. 2.2.1 ч. 2 договору означає - незаконне заволодіння застрахованим ТЗ з будь-якою метою, а також пошкодження застрахованого ТЗ, отримані внаслідок незаконного заволодіння. Не визнається страховим випадком за ризиком: «Викрадення», незаконне заволодіння ТЗ, здійсненого шляхом обману, шахрайства, зловживання довірою, або особами, яким ТЗ передано у користування. У відповідності до п. 7 ч. 1 Договору, строк дії Договору з 08 серпня 2014 року па 07 серпня 2018 року. В п. 6 ч. 1 Договору сторонами погоджено, що страхова сума на період страхування ТЗ з 08.08.2017 по 07.08.2018 становить 154 000,00 грн. Згідно п. 9.4.5 ч. 2 Договору страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку виплатити страхове відшкодування згідно з умовами Договору. Так, 21.04.2018 за адресою: [ADDRESS] сталося викрадення застрахованого ТЗ про, що позивачем того ж дня було заявлено до Києво-Святошинського ВП ГУНП України в Київській області та повідомлено Страховика. При цьому, у відповідних зверненнях позивача наголошував, що один комплект ключів від ТЗ ним був втрачений 21.04.2018 після закриття і залишення ТЗ. Вказує, що 23.04.2018 позивач звернувся до Страховика із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, за результатом розгляду якої ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» листом № 03/6220 від 02 жовтня 2018 року відмовила у виплаті страхового відшкодування, з підстав не надання Страхувальником повного комплекту оригінальних ключів від ТЗ та повного комплекту пультів керування протиугінними системами. Крім того, як на причину для відмови у виплаті страхового відшкодування відповідач посилався на те, що позивачем не надано повний комплект оригінальних ключів від ТЗ та повний комплект пультів керування протиугінними системами. Вказує, що повідомив Києво-Святошинський ВП ГУНП України в Київській області, однак документальне підтвердження цієї обставини та інформація стосовно етапу досудового розслідування кримінального провадження за фактом незаконного заволодіння ТЗ у позивача відсутня. Зазначає, що представником позивача було зроблено адвокатський запит до Києво-Святошинського ВП ГУНП України в Київській області щодо отримання вказаних відомостей, однак на момент подання позовної заяви інформацію не отримано. Позивач вважає вказану відмову протиправною та такою, що порушує його права як споживача, передбачені Законом України «Про захист прав споживачів» і Законом України «Про страхування». Враховуючи вищевикладене, позивач просить позов задовольнити. 05.03.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 07.03.2019 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 27.05.2019 до суду подано заяву про усунення недоліків. Ухвалою суду від 28.05.2019 в справі відкрито спрощене позовне провадження. 19.07.2019 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що в порушення вказаних умов Договору страхування позивачем не було надано відповідачу повного комплекту оригінальних ключів від ТЗ та повного комплекту пультів керування протиугінними системами. Відповідно до довідки Києво-Святошинського ВПНПГУ в Київській області №18976 від 10 травня 2018 року, у позивача 21.04.2018 СОГ вилучено один комплект ключів та технічний паспорт ТЗ Fiat Nuovo Doblo державний реєстраційний номер [NUMBER] . Крім того, зазначає, що посилання позивача на порушення його прав як споживача у зв`язку з відмовою у виплаті страхового відшкодування не регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів». З урахуванням наведеного, просить відмовити в задоволенні позову. 05.08.2019 до суду від ПАТ «Універсал Банк» надійшли пояснення на позовну заяву. Зазначили, що в разі наявності позитивного рішення ПАТ «СК» Українська страхова група», стосовно страхового відшкодування у розмірі передбаченому договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-5000-14-00250 від 06.08.2014, згідно поданої позивачем заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування № ДККА-60868 від 23.04.2018 року та звернення відповідача до Банку - АТ «Універсал Банк» буде надана відповідна відповідь страховій компанії стосовно виплати такого страхового відшкодування з урахуванням того факту, що зобов`язання позивача за кредитним договором були виконані ним в повному обсязі. Оскільки справа розглядається за правилами спрощеного судового процесу, без повідомлення учасників, сторони до суду не викликалися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 08.08.2013 між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL140041. В забезпечення виконання умов кредитного договору між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до умов якого [PERSON] було передано в заставу автомобіль Fiat Nuovo Doblo, реєстраційний номер [NUMBER] . 06.08.2014 між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-5000-14-00250. Предметом договору є страхування майнових інтересів страхувальника пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - Fiat Nuovo Doblo, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить позивачу, згідно свідоцтва реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.5-9) Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.2018 Соловов - [PERSON] звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, в якій зазначив, що 21.04.2018 о 07 год. 00 хв. за адресою м. Київ, Петропавлівська Борщагівка, на вул. Соборна, 10 А сталося незаконне заволодіння його транспортним засобом (а.с.11). Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Підпунктом 11.7.5 пункту 11.7 частини 2 договору страхування встановлено, що в разі настання страхового випадку по події «Викрадення» страховику додатково надаються оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу, повний комплект оригінальних ключів від транспортного засобу та повний комплект пультів керування протиугінними системами або ключів від них (якщо такі системи були встановлені). Зазначені предмети не надають в наступних випадках: - якщо вони залучені органами МВС до матеріалів кримінальної справи з обов`язковим документальним підтвердженням факту вилучення їх у страхувальника та залучення до справи; - якщо вони викрадені шляхом розбою/грабежу разом із застрахованим транспортним засобом з обов`язковим відображенням цієї події в постанові органів МВС про порушення кримінальної справи за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом. Пунктом 16.1 частини 2 договору страхування передбачено підстави для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування або страхових виплат, зокрема, ненадання страховику у випадку настання події «Викрадення» на тимчасове зберігання оригіналу свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу, повного комплекту оригінальних ключів від транспортного засобу та повного комплекту пультів керування протиугінними системами або ключів від них (якщо такі системи були встановлені), крім випадків, передбачених пп. 11.7.5 частини 2 договору. Відповідно до п. 10.13 р. 10 Договору страхування Страхувальник при настанні страхового випадку зобов`язаний надати страховику документи, передбачені розділом 11 частини 2 Договору, але не пізніше 90 календарних днів з моменту настання події або моменту першого можливого отримання документів, строк видачі яких визначений законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до умов Договору страхування страховим випадком є подія, передбачена Договором, яка відбулась в період дії Договору страхування, і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику (вигодонабувачу), застрахованим або третім особам. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або іншій особі, визначеній в договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Тобто, відповідач зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування лише у випадку визнання вказаного випадку страховим та лише у випадку виконання страхувальником своїх обов`язків по Договору страхування. Як вбачається з листа № 03/6220 від 22.10.2018, ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки позивачем не виконано умови договору та не надано комплект ключів та два брелки до сигналізації ТЗ Fiat Nuovo Doblo, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.13). Відповідно до довідки Києво-Святошинського ВПНПГУ в Київській області №18976 від 10 травня 2018 року, у позивача 21.04.2018 СОГ вилучено один комплект ключів та технічний паспорт ТЗ Fiat Nuovo Doblo державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.61). Як вбачається зі змісту позову в його обгрунтування позивач посилався на те, що у нього 21.04.2018 сталося викрадення застрахованого транспортного засобу про що останнім було повідомлено Києво-Святошинський ВП ГУНП України в Київській області та страховика. Також, позивач зазначає, що 21.04.2018 ним був втрачений комплект ключів від транспортного засобу після його закриття та залишення на місці події. Проте, на думку позивача, на виконання умов договору страхування, останнім були вчинені всі дії шляхом надання документів на отримання страхового відшкодування. Відповідно до п. 11.7 р.11 частини 2 договору страхування по події "Викрадення" додатково надаються наступні документи: - довідка органів МВС або інших компетентних органів про факт звернення страхувальника щодо викрадення ТЗ із зазначенням дати, часу, місця та обставин, чи порушено кримінальну справу по факту незаконного заволодіння ТЗ, номеру ЖРЗПЗ (журнал реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються), за яким зареєстровано заяву або звернення; - постанова органів МВС про порушення кримінальної справи за фактом незаконного заволодіння застрахованим ТЗ; - постанова органів МВС про закінчення досудового слідства у справі незаконного заволодіння ТЗ (складання обвинувального висновку, зупинення або закриття кримінальної справи, тощо); - довідка про те, що зазначений ТЗ поставлений на облік по базам СНД, Інтерпол"Угон"; - оригінал свідоцтва про реєстрацію застрахованого ТЗ, повний комплект оригінальних ключів від ТЗ та повний комплект пультів керування протиугінними системами або ключі від них (якщо такі системи були встановлені). Однак, позивачем не надано суду відповідних процесуальних документів, постановлених Києво-Святошинським ВП ГУНП України в Київській області щодо викрадення його транспортного засобу. Відповідно до п.п. 14.1.12 п. 14.1 р.14 договору страхування, підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування або страхових виплат є випадки, передбачені чинним законодавством України, цим договором, а також ненадання страховику у випадку настання події "Викрадення" на тимчасове зберігання оригіналу свідоцтва про реєстрацію застрахованого ТЗ, повного комплекту оригінальних ключів від ТЗ та повного комплекту пультів керування протиугінними системами або ключів від них (якщо такі системи були встановлені, крім випадків, передбачених пп.11.7.5 частини 2 договору. Як вбачається з матеріалів справи, позивач при настанні страхового випадку по події «Викрадення», не надав страхувальнику предмети, зазначені у підпункті 11.7.5 пункту 11.7 частини 2 договору страхування та при цьому, не надав належних та допустимих доказів, які передбачені умовами договору страхування, на підтвердження причин неможливості надання таких предметів. За вказаних вище обставин та оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що відмова відповідача у виплаті позивачу страхового відшкодування, узгоджується з п.11.7.5 п.11.7 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-5000-14-00250 від 06.08.2014. Що стосується посилань позивача на Закон України «Про захист прав споживачів» з тих обставин, що відповідач був недобросовісним та нечесним у своїй підприємницькій діяльності, оскільки до укладення Договору не надав позивачу інформації стосовно порядку дій позивача, причин відмови у виплаті страхового відшкодування, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Разом з тим, як вбачається з договору страхування, сторони погодили дії страхувальника при настанні страхового випадку та причини відмови у виплаті страхового відшкодування. Правовідносини, які виникли з Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, укладеного між сторонами не регулюються вказаним Законом України «Про захист прав споживачів», а регулюються спеціальним нормативним актом - Законом України «Про страхування», а також окремою главою Цивільного кодексу України. Крім того, відповідно до Узагальнення судової практики Верховного суду України з розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування: «Щодо майнового страхування», слід зазначити, що Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 4 цього Закону зазначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону, і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування). Метою страхування при укладенні договору майнового страхування є погашення за рахунок страховика ризику майнової відповідальності перед іншими особами чи ризику виникнення збитків у результаті страхового випадку. Аналіз наведених норм свідчить, що відносини, які виникають з майнового страхування, не підпадають під предмет регулювання Закон України «Про захист прав споживачів» і положення цього Закону не застосовуються до відносин майнового страхування. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що поданий позов [PERSON]. є необгрунтованим, а тому не знаходить підстав для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed