Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. Посилається на те, що 24.12.2019 р. приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. вчинила виконавчий напис № 5261 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» (яка є правонаступником ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК») заборгованість за кредитним договором у розмірі 11169.89 грв. та 300 грв. за вчинення виконавчого напису. Відповідно до виконавчого напису сума заборгованості проводиться за період з 08.08.2018 р. по 29.11.2019 р. та становить 11169.89 грв., що включає прострочену заборгованість за сумою кредиту - 10998.89 грв. і прострочену заборгованість за процентами - 171 грв. Вважає, що виконавчий напис № 5261 від 24.12.2019 р. приватного нотаріуса ІМНО Київської області Кондратюк В.С. про стягнення заборгованості є протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Заборгованість вказана у виконавчому написі, на момент його вчинення у порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат» була спірною. [PERSON] не отримала письмової вимоги (повідомлення) від банку. Позивач не визнає розмірів заборгованості нарахованих ТОВ «ФК «АЛАНД», у тому числі відсотків та комісії, оскільки позбавлений будь-якої інформації зі сторони банку щодо кредитних зобов`язань. Суми, що підлягають стягненню, у тому числі відсотків та комісії є надмірно великими та необґрунтованими, при цьому приватний нотаріус не є фахівцем у галузі економіки та фінансів щоб бездоганно перевірити та визначити суми, які підлягають стягненню за кредитним договором. З метою повного, всебічного та об`єктивного визначення розміру заборгованості слід проводити бухгалтерсько-економічну експертизу. В порушення вимог п. п. «б» п. 1 постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 р. в матеріалах нотаріальної справи відсутня належним чином оформлена засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлений робітником банку - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не є правовою підставою для стягнення суми та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивача. Сам розрахунок не містить необхідних даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту, відсотків, комісії, штрафних санкцій. ТОВ «ФК «АЛАНД» не додало приватному нотаріусу належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку надав/перерахував згідно кредитного договору. Отже, жодного із вказаних документів, які можуть підтвердити факт проведення розрахункових операції (видачу кредитних коштів, погашення кредитних зобов`язань) ТОВ «ФК «АЛАНД» не надало. Також позивача не було проінформовано про реорганізацію ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК». Нотаріусом не перевірено загальний строк позовної давності, який на момент його видачі пропущено. Домовленості про збільшення строку позовної давності сторонами не досягалося. Просить визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. від 24.12.2019 р. про стягнення з [PERSON] заборгованості таким, що не підлягає виконанню. Представник ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» та третя особа приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір на суму 11796.69 грв., строком до 06.01.2018 р. 24.12.2019 р. приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрованим в реєстрі за № 5261, за яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Платинум Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованість за кредитним договором № 2525/7078DCLRG2PT від 09.04.2015 р. у сумі 11169.89 грв., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 10998.89 грв. та заборгованості по відсотках у сумі 171 грв. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату в розмірі 300 грв. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється статтями 87, 88 Закону України "Про нотаріат", постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат», в редакції станом на 02.11.2019 р., для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Розділу ІІ Глави 16 п. п. 1.1., 1.2., 3., 3.1., 3.2. та 3.5. порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Умови вчинення виконавчого напису. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 2 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Із постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду № 569/8884/17 від 14.08.2019 р. вбачається, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). 09.06.2020 р. Тячівським районним судом постановлено ухвалу про витребування від приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. належним чином посвідчені копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 5261 від 24.12.2019 р. про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмежено відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості за кредитним договором у розмірі 11169.89 грв. та 300 грв. за вчинення виконавчого напису. 02.07.2020 р. до суду надійшли копії матеріалів на підставі, яких нотаріусом було вчинено виконавчий напис, а саме, оскаржуваний виконаний напис, відомості про юридичну особу ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», її статут, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, рішення єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», наказ про накладення на [PERSON] обов`язків директора товариства, РНОКПП [PERSON] , його паспорт громадянина України, договір відступлення прав вимоги від 28.02.2018 р. та витяг до нього, договір про відступлення прав вимоги від 23.03.2018 р. та витяг до нього, договір про відступлення прав вимоги від 04.10.2018 р. та витяг до нього, договір відступлення прав вимоги від 02.10.2019 р., акт приймання-передачі реєстру боржників до цього договору, заява про вчинення виконавчого напису від 23.12.2019 р., кредитний договір укладений 09.04.2015 р. між ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» та [PERSON] № 2525/7078DCLRG2PT, додаток № 1 графік платежів до кредитного договору № 2525/7078DCLRG2PT від 09.04.2015 р. та витяг з договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА від 02.10.2019 р. укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» та ТОВ ФК«Кредит-Капітал». Як вбачається з документів, які знаходяться у нотаріуса та стали підставою для вчинення 24.12.2019 р. приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. виконавчого напису внесеного в реєстр під № 5261, у нотаріуса відсутня засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, що є порушенням п. 2 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом було перевірено наявність у боржника перед стягувачем безспірної заборгованість, чи існувала заборгованість взагалі, її розмір та нарахування за кожен окремий період прострочення. Наявність кредитного договору укладеного між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» не є достатнім доказом для вчинення виконавчого напису. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки на час вчинення виконавчого напису заборгованість [PERSON] перед банком не можна вважати безспірною. У відповідності до ст. 141 ч. 2 п. 1 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 840.80 грв. За таких обставин,

Outcome: approved