Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського\~\~нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обгрнутування позовних вимог в позові зазначила, що 15.05.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 4303 за кредитним договором від 19.03.2007 року, укладеного між нею та ПАТ КБ " ПриватБанк" про стягнення заборгованості на користь банку грошових коштів у розмірі 19285,19 грн. З вказаним виконавчим написом позивач не згодна, так як вважає, що нотаріус не дотримався актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, оскільки виконавчий напис вчинено за наявності раніше відкритого виконавчого провадження № 14239583 на підставі виконавчого листа виданого Баштанським районним судом Миколаївської області, крім тього посилається на те, що виконавчий напис вчинений поза строками позовної давності. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд визнати виконавчий напис від 15.05.2017 року реєстраційний № 4303, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення заборгованості таким, що не підлягає виконанню. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового засідання були повідомлені вчасно та належним чином (рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення). Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з`явилась. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Разом з цим направлені пояснення, копія виконавчого напису та документів, на підставі яких його вчинено. У своїх поясненнях [PERSON] вказує, що стягувачем (відповідачем) надано необхідні документи, за умови надання яких може бути вчинено виконавчий напис, а тому підстави для його скасування відсутні. У зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні позову. Враховуючи наведене, з урахуванням положень ст.ст. 280,281 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 29.07.20085 року; копію постанови від 19.05.2011 року про закриття виконавчого провадження; копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.05.2019 року; копію постанови від 27.06.2019 року про відкриття виконавчого провадження; Інформацію про виконавче провадження; копію виконавчого напису від 15.05.2017 року; копію заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" від 12.05.2017 року; копію заяви позичальника від 19.03.2007 року, копію розрахунку заборгованості; копію вимоги про усунення порушень ПАТ КБ "ПриватБанк" на ім`я [PERSON] ; копію фіскального чеку та опис цінного листа), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволення позову. В судовому засіданні встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи 19.03.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір. 15.05.2017 року за зверненням ПАТ КБ «Приватбанк» до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис № 4303 про стягнення з [PERSON] грошові кошти в сумі 16285,19 грн. за кредитним договором\~\~від 19.03.2007 р. на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», а всього з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису 19285,19 грн. 27.06.2019 року за вказаним виконавчим написом відкрито виконавче провадження у приватного виконавця Довгань В.В. Відповідно\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5\~передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до\~ст. 89 Закону України «Про нотаріат»\~у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~Наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22.02.2012\~року №296/5 вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Пунктом 3.1 даної Глави передбачено, що нотаріус вчиняє\~виконавчі написи: якщо\~подані документи\~підтверджують безспірність\~заборгованості або\~іншої відповідальності\~боржника перед\~стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. За змістом п. 3.5 даної глави при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у\~Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Слід зазначити, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог п. 2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки письмові вимоги від 28.04.2017 року позивачеві відправлені 06.05.2017 року, а виконавчий напис вчинено 15.05.2017 року, тобто нотаріусом не додержано тридцяти денний термін для вчинення виконавчого напису. Згідно\~ст.88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують\~\~ безспірність\~\~ заборгованості\~\~ або\~\~\~\~\~\~іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Як вбачається з матеріалів справи,а саме письмової вимоги про усунення порушень Банк користуючись своїм правом на повернення кредиту за вимогою, вимагає від позивачки [PERSON] виконання всіх боргових зобов`язань за кредитним договором та сплатити суму боргу, яка складає 16785,49 грн., а відповідно до виконавчого напису від 15.05.2017 року сума боргу складає 16285,49 грн. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи вбачається, 19.05.2011 року відділом державної виконавчої служби Баштанського районного управління юстиції закінчено виконавче провадження № 14239583, відкритого на підставі виданого 02.03.2009 року Баштанським районним судом Миколаївської області виконавчого листа № 2-603/08, щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 19.03.2007 р. станом на 03.06.2008 року у розмірі 1883,03 грн. (а.с.10-11) Отже, розглядаючи справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості суд досліджував факт невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором від 19.03.2007 р станом на 03.06.2008 року. Разом з тим, за наявності вищезазначеного виконавчого провадження, приватний нотаріус Бондар І.М. вчинив оскаржуваний виконавчий напис, відповідно до якого задовольнив вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» за період з 19.03.2007 по 31.03.2017 роки. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 04.03.2015 у справі № 6-27цс15, згідно з якою та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за значеним кредитним договором, спростовує висновок про безспірність заборгованості боржника. Таким чином, вище наведені обставини спростовують безспірність такої заборгованості позивача. Крім того, суд бере до уваги, що виконавчий напис вчинено за договором, за яким вже було стягнуто заборгованість станом на 03.06.2008 року, що свідчить про порушення Порядку вчинення нотаріальних дій. Таким чином, і рішенням суду, і виконавчим написом нотаріуса з позивача стягнуто по 03.06.2008 року заборгованість за кредитним договором. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про скасування виконавчого напису нотаріуса, оскільки до часу його вчинення існувало виконавче провадження, щодо стягнення кредитної заборгованості з позивача, котре вже перебувало на виконанні. При цьому, суд бере до уваги, що метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Разом з тим, станом на час вчинення ним виконавчого напису вже існував вирішений судом по суті спір щодо даної заборгованості. Вказані обставини спростовують безспірність заборгованості боржника. Також нотаріус при видачі виконавчого напису не врахував пропуск банком строку позовної давності. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга\~статті 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~ст. 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. На час звернення банку до нотаріальної контори сплив строк позовної давності. Відповідно до\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Згідно з п. 3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року (далі - Порядок)\~\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Оскаржуваний виконавчий напис не підтверджує безспірність заборгованості позивача перед відповідачем, так як нотаріусом проведено стягнення заборгованості за період з 19.03.2007 року по 31.03.2017 року, при встановленому\~загальному трирічному строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) та однорічному строку для стягнення штрафу та пені (ст. 258 ЦК України). Крім того, відповідно до змісту ст.\~610,\~612 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2\~ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3\~ст. 549 ЦК України). У\~ст. 61 Конституції України\~передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Стягуючи з позивача штраф та пеню, приватний нотаріус у порушення вказаних положень закону належним чином не перевірив надані банком документи, не перевірив чи є штраф і пеня одним видом цивільно-правової відповідальності, чи можливе їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, а саме строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, та чи свідчать такі обставини про недотримання положень, закріплених у\~Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Крім того, стягуючи заборгованість, нотаріус не звернув уваги на безпідставність включення банком до розміру заборгованості штрафу та пені за одне й теж порушення кредитних зобов`язань. Згідно ст.12\~та ст.81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 768,40 грн.. На підстав викладеного та

Outcome: approved