Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до кредитної спілки "Громада" про стягнення боргу та процентів за договором строкового внеску. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що між сторонами 25.04.2019 року було укладено договір №913 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно умов договору на депозитний рахунок спілки позивачем було внесено 56 5000 грн., строком до 25.03.2020 р. з виплатою відсотків 27% річних щоквартально. 25.10.2019 року було укладено договір №3015 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно умов договору на депозитний рахунок спілки позивачем було внесено 7700 грн., строком до 25.06.2020 р. з виплатою відсотків 28% річних щоквартально. Відповідач перестав виконувати взяті на себе договором обов`язки та не виплатив позивачу проценти за два квартали. 07.10.2020 р. позивач звернувся до КС "Громада" з письмовою вимогою про розірвання договорів та повернення всієї суми та процентів. Оскільки, відповідач не виконує обов`язки, взяті на себе за договорами строкового внеску, позивач просить суд стягнути з КС "Громада" на його користь суму основного внеску (вкладу) за договором №913 від 25.04.2019 року у розмірі 56\~500 грн. та суму основного внеску (вкладу) за договором №3015 від 25.10.2019 року у розмірі 7\~700 грн. Крім цього позивачка просить стягнуто з відповідача відсотки за 1-3 квартал 2020 року за договором №913 у розмірі 17\~552,73 грн. та за договором №3015 у розмірі 862,40 грн. Ухвалою від 29.12.2020 р. у справі відкрито провадження у спрощеному позовному провадженню без виклику сторін. 23.02.2021 р. до суду надійшла заява від представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Представник відповідача до суду надав відзив на позовну заяву, в якій вказав, що на даний час існують обставини непереборної сили, а саме запровадження карантину, тому представник позивача веде перемовини щодо можливості пролонгації договорів вкладу або виходу із вкладниками на мирову угоду. Представник відповідача вказала, що юридичний факт запровадження карантину віднесено до форс-мажорних обставин. Представник відповідача вважає, що позовні вимоги є передчасними, необгрунтованими та не підтверджені достатніми та належними доказами. Просить відмовити в задоволенні позову. Ухвалою суду від 25.02.2021 р. клопотання представника відповідача задоволено, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 28.04.2021 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 25.04.2019 року між сторонами було укладено договір №913 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно умов договору на депозитний рахунок спілки позивачем було внесено 56\~500 грн. на строк до 25.03.2020 року за умови виплати 27% річних (пункт 2.2.1 Договору) з виплатою відсотків щоквартально. 25.10.2019 року між сторонами було укладено договір №3015 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно умов договору на депозитний рахунок спілки позивачем було внесено 7700 грн. на строк до 25.07.2020 року за умови виплати 28% річних (пункт 2.2.1 Договору) з виплатою відсотків в кінці дії договору та на вимогу вкладника, що пред`являється в усній або письмовій формі (пункт 2.3.3 Договору). Відповідач перестав виконувати взяті на себе договором обов`язки та не виплатив позивачу проценти за 1-3 квартали 2020 року, що складає, відповідно до розрахунку відповідача, за договором №913 у розмірі 17\~552,73 грн. За договором №3015 невиплачені проценти згідно розрахунку становлять 862,40 грн. 07.10.2020 року позивачка звернулась до КС "Громада" з письмовою вимогою про розірвання договорів та сплати відсотків за укладеними договорами. Відповідно до ч.1\~ст. 1 Закону України "Про кредитні спілки", кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Згідно з ч.ч.1, 3, 5, 6\~ст. 10 Закону України "Про кредитні спілки", членами кредитної спілки можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають на території України, об`єднані хоча б за однією з ознак, зазначених у частині першій\~статті 6 цього Закону, мають повну цивільну дієздатність, з урахуванням обмежень, передбачених частиною другою цієї статті. Прийняття до кредитної спілки та виключення з її складу провадяться на підставі письмової заяви особи за рішенням спостережної ради кредитної спілки, крім випадків припинення членства у зв`язку із смертю особи або виключенням члена за рішенням загальних зборів у разі порушення ним статуту кредитної спілки. Членство у кредитній спілці настає з дня сплати особою вступного та обов`язкового пайового внесків у порядку, передбаченому статутом кредитної спілки. В першу чергу сплачується вступний внесок. У разі коли вступний та обов`язковий пайовий внески сплачено у різні дні, першим днем членства вважається день сплати обов`язкового пайового внеску. Днем припинення членства у кредитній спілці вважається день прийняття загальними зборами членів кредитної спілки або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення. Члени кредитної спілки мають право: брати участь в управлінні справами кредитної спілки, обирати та бути обраними до її органів управління; вносити пропозиції на розгляд органів управління кредитної спілки; одержувати від кредитної спілки кредити та користуватися іншими послугами, які надаються членам кредитної спілки відповідно до її статуту; одержувати інформацію про діяльність кредитної спілки, ознайомлюватися з річними балансами, фінансовими звітами, протоколами засідань органів управління кредитної спілки та іншими документами щодо діяльності кредитної спілки; одержувати дохід на свій пайовий внесок, якщо інше не передбачено статутом кредитної спілки; вийти з членів кредитної спілки в порядку, передбаченому цим Законом та статутом кредитної спілки (ч. 1\~ст. 11 Закону України "Про кредитні спілки"). Статтею 23 Закону України "Про кредитні спілки"\~визначено, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Кошти, що належать членам кредитної спілки, використовуються для надання кредитів членам кредитної спілки, а у разі наявності тимчасово вільних коштів членів кредитної спілки - можуть розміщуватися спілкою на депозитних рахунках в установах банків, які мають ліцензію на право роботи з вкладами громадян, і в об`єднаній кредитній спілці, а також у державні цінні папери, перелік яких встановлюється Уповноваженим органом. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої\~статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконанням сторонами. Відповідно до ст. ст.\~525,\~526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Щодо твердження відповідача про наявність форс-мажорних обставин, то їх суд виходить з наступного. Відповідно до Договорів, зазначено перелік обставин, які сторони віднесли до таких, які не могли передбачити або запобігти, і на час їх дії сторони звільняються від виконання зобов`язань. Карантину в даному переліку немає. Доказів повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин з боку відповідача не надано. Відповідно до ч. 2\~ст. 14-1 ЗУ "Про торгово-промислові палати в Україні"\~форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. Серед невичерпного переліку форс-мажорних обставин у цій нормі знаходиться і карантин. Разом з тим саме по собі запровадження всеукраїнського карантину не є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання абсолютно всіх договірних зобов`язань. Зацікавлена сторона повинна довести, що вона не в змозі виконувати конкретні зобов`язання і що цю неможливість зумовив саме карантин. Тобто особа має обґрунтувати наявність причинно-наслідкового зв`язку між встановленим карантином та неможливістю виконання своїх зобов`язань за договором. Тобто при вирішенні питання щодо впливу обставин непереборної сили має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання. На необхідність доведення обставин форс-мажору також вказується в Конвенції Організації Об`єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980, яка набула чинності для України 01.02.1991. В статті 79 зазначеної Конвенції більше детально визначено порядок дій сторін щодо звільнення від відповідальності у випадку виникнення форс-мажору. Виходячи з наведеного, суд не бере до уваги твердження відповідача про неможливість виконання умов договору унаслідок настання форм-мажорних обставин. Розрахунки надані суду позивачем є такими, що відповідають умовам договору. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню суми внесків за договорами про залучення страхових внесків (вкладів) № 913, від 25.04.2019 року та за договором № 3015 від 25.10.2019 року в розмірі 64200 грн. та невиплачені відсотки за ним у розмірі 18415,13 Оскільки [PERSON] як споживач, була звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову на підставі ч. 3\~ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд вважає необхідним відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп., як з юридичної особи.

Outcome: approved