Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.12.2008 року [PERSON] (далі - Відповідач) отримав кредит у розмірі 10000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму-залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (надалі - Банк), про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк", який додається до позовної заяви. 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь - якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Ухвалою Святошинського районного суд м. Києва від 25 вересня 2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Святошинського районного суд м. Києва від 19 квітня 2018 позов залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суд м. Києва від 03 липня 2018 року продовжено розгляд справи. Представник Позивача у судове засідання з`явився, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання з'явилася, позов визнала частково, надавала до суду відзив на позов, посилаючись на те, що Звертаючись до Святошинського районного суду м. Києва позивач зазначив, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], було укладено кредитний договір б/н від 23 грудня 2008 року, згідно якого було надано кредит у розмірі 10 000 грн. У зв'язку з тим, що станом на 31 липня 2017 року виникла заборгованість за вищевказаним кредитним договором, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] суму боргу 76 751,20 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 9 533,25 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 60 325,04 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3 000,00 грн., штрафів у розмірі 250,00 грн. та 3642,91 грн. Проте, після укладення договору Відповідач частково виконувала взяті на себе зобов'язання, сплачувала кредит (у тому числі проценти), але позивачем в односторонньому порядку протиправно було підвищено процентну ставку за користування кредитом та значно завищено розмір заборгованості за процентами за користування кредитом, що не відповідає дійсному розміру завданих позивачу збитків. Вимагаючи стягнути з Відповідача пеню, а також штрафи у розмірі 3 642,91 грн. та 500 грн., позивач порушує вимоги чинного законодавства України, оскільки просить двічі притягнути до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, що суперечить вимогам не тільки ст. 61 Конституції України, але також ст. 549 ЦК України. Тому, зазначила, що визнає позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині необхідності сплати заборгованості за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 9 533,25 грн., проте в іншій частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» не визнала, та зазначила наступне, що 23 грудня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON], було укладено кредитний договір б/н від 23 грудня 2008 року (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого було надано кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» договір було укладено на 12 місяців з моменту його підписання. Зважаючи на те, що протягом цього строку жодна зі сторін не проінформувала про припинення дії договору, він автоматично пролонгувався на той самий строк. Починаючи з 24 грудня 2008 року зважаючи на брак коштів та необхідність виконання взятих на себе зобов'язань перед банком Відповідач оплачувала заборгованість за кредитом та процентами, що підтверджується розрахунком наданим ПАТ КБ «ПриватБанк», проте 01 вересня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку та за відсутності належного повідомлення було підвищено процентну ставку за користування кредитом з 30,00% до 34,80 % на рік, а починаючи з 01 квітня 2015 року з 34,80 % до 43,20% на рік. Про розмір заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» та про односторонню зміну процентної ставки Відповідач дізналася лише після отримання копії ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 25.09.2017 та позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідач зазначила, що у період з 23 грудня 2008 року по 06 січня 2015 року здійснювалось зарахування коштів на картковий рахунок № [NUMBER] у ПАТ КБ «ПриватБанк», з якого погашалась заборгованості за кредитом та за нарахованими банком процентами. Зазначені обставини підтверджуються наданим позивачем розрахунком до позовної заяви. Як було зазначено, у позовній заяві ПАТ КБ «ПриватБанк», станом на 31 червня 2017 року розмір заборгованості перед банком становив: 76 751,20 грн. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що розмір пені нарахованої позивачем складає 60 325,04 грн. та значно перевищує розмір збитків позивача, а тому у відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений до 9 533,25 грн., тобто до розміру заборгованості за кредитом (тілом кредиту). Крім того, 01 вересня 2014 року позивачем в односторонньому порядку збільшено процентну ставку за користування кредитом з 30,00% до 34,80%, а з 01 квітня 2015 р. ставку було підвищено до 43,20%. Станом на час підвищення процентної ставки, а саме на 01 вересня 2014 р. загальна заборгованість за процентами становила лише 465,38 грн. Відповідно до п. 5.3. Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» наданих позивачем зазначено, що банк має право здійснювати тарифи, а також інших умов обслуговування клієнтів. При цьому, банк за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) зобов'язаний не пізніше ніж за 7 днів проінформувати клієнта. Зазначене положення також міститься у п. 1.1.3.2.3. нової редакції Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» у відповідності до якого банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни наданого Кредиту (кредитного ліміту) зобов'язаний не менш як за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 4.9 цього договору. Будь-яких письмових повідомлень про зміну умов надання банківських послуг або зміну тарифів банку Відповідач не отримувала. В матеріалах справи відсутні будь які докази виконання банком своїх зобов'язань за кредитним договором щодо повідомлення Відповідача (клієнта) про зміну тарифів, а також в наданій позивачем копії примірника Умов та правил надання банківських послуг відсутня дата на яку такі правила були чинними, а також не міститься підпису відповідача. Зазначені обставини не може бути свідченням того, що наданий примірник умов та правил діяв саме на дату укладення договору та виникнення заборгованості, або що працівником банку було роз'яснення відповідачу права та обов'язки, умови та правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк». Також, окрім пені та комісії позивач також просить стягнути штраф (фіксована частина) у розмірі 250,00 грн. та штраф (процентна складова) у розмірі 3 642,91 грн. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено правові наслідки порушення зобов'язання, що встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.12.2008 року [PERSON] (далі - Відповідач) отримав кредит у розмірі 10000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму-залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Судом встановлено, що Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (надалі - Банк), про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк", який додається до позовної заяви. 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Судом встановлено, що відповідач вказував з наданого позивачем розрахунку вбачається, що розмір пені нарахованої позивачем складає 60 325,04 грн. та значно перевищує розмір збитків позивача, а тому у відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений до 9 533,25 грн., тобто до розміру заборгованості за кредитом (тілом кредиту), суд не погоджується із таким твердженням відповідачаґ. оскільки знідно розрахунку пеня складає 3000,00 грн, а забогованіссть по відсотках складає 60 325,04 грн, що не є пенею, у розумінні ст.551 ЦПК України, а тому відсотки зменшенню не підлягають. Судом встановлено, що позивач в односторонньому порядку без повідомлення позичальника збільшив процентну ставку за користування кредитом з 30,00% до 34,80%, а з 01 квітня 2015 р. ставку було підвищено до 43,20%. Станом на час підвищення процентної ставки, а саме на 01 вересня 2014 р. загальна заборгованість за процентами становила лише 465,38 грн. Відповідно до п. 5.3. Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» наданих позивачем зазначено, що банк має право здійснювати тарифи, а також інших умов обслуговування клієнтів. При цьому, банк за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) зобов'язаний не пізніше ніж за 7 днів проінформувати клієнта. Зазначене положення також міститься у п. 1.1.3.2.3. нової редакції Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» у відповідності до якого банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни наданого Кредиту (кредитного ліміту) зобов'язаний не менш як за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 4.9 цього договору. Судом встановлено, що позивач не надав суду будь-яких доказів про зміну умов надання банківських послуг або зміну тарифів банкута, які отримав відповідач. В матеріалах справи відсутні будь які докази щодо повідомлення Відповідача (клієнта) про зміну тарифів, а також в наданій позивачем копії примірника Умов та правил надання банківських послуг відсутня дата на яку такі правила були чинними, а також не міститься підпису відповідача. Зазначені обставини не може бути свідченням того, що наданий примірник умов та правил діяв саме на дату укладення договору та виникнення заборгованості, або що працівником банку було роз'яснення відповідачу права та обов'язки, умови та правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк». В судовому засіданні відповідач визнала позов в частині тіла кредиту, в іншій частині проти позову заперечувала. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства За таких обставин, враховуючи, що відповідач визнала позов частково, позивач в одностооньому порядку збільшив ліміт відповідальності позивача в односторонньому порядку, та не довів належними доказами обгрунтування позову, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на його користь суму тіла кредиту у розмірі 9533 грн. 25 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00, які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial