Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

У червні 2020 року позивач приватне підприємство "Шериф-Пульт 001" (далі - ПП "Шериф-ГБР") звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення компенсації вартості обладнання. Свої позовні вимоги ПП "Шериф-Пульт 001" обґрунтовувало тим, що 27 липня 2018 року між ним та [PERSON] укладено договір про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони № 2212267, згідно з яким позивач прийняв під охорону квартиру [ADDRESS] . Охорона об`єкта здійснювалась позивачем шляхом спостереження за станом технічних засобів охоронної сигналізації, яка була встановлена на об`єкті відповідача, та автоматично сповіщає про проникнення до приміщення чи порушення архітектурно-будівельних конструкцій, а також забезпечення негайного виїзду групи швидкого реагування з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання охоронної сигналізації, та при необхідності - затримання осіб, які проникли на об`єкт. На виконання умов згаданого договору ПП "Шериф-Пульт 001" передало замовнику в користування (оренду) охоронне обладнання ППК "МАКС-3718Р" вартістю 5300,00 грн. Як стверджував позивач, усупереч вимогам договору про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони від 27 липня 2018 року № 2212267 після його розірвання відповідач не повернула охоронне обладнання. Покликаючись на норми ст. ст. 1212-1215 ЦК України, ПП "Шериф-Пульт 001" просило суд стягнути з [PERSON] безпідставно набуте майно - грошові кошти у сумі 5300,00 грн. Відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила суд відмовити ПП "Шериф-Пульт 001" у задоволенні його позовних вимог. Свої заперечення проти позову [PERSON] мотивувала тим, що з 01 квітня 2020 року до 01 травня 2020 року нею призупинено виконання договору про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони від 27 липня 2018 року № 2212267 у зв`язку з запровадженим в м. Києві карантином для запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Як стверджує [PERSON] , 01 травня 2020 року вона надіслала у месенджері Viber менеджеру ПП "Шериф-Пульт 001" заяву про розірвання договору, відповідь на яку відповідач досі не отримала. 11 травня 2020 року відповідачеві зателефонував представник ПП "Шериф-Пульт 001" для того, щоб забрати охоронне обладнання з квартири [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] була відсутня у місті, вона запропонувала заздалегідь зателефонувати в інший день та забрати обладнання, попередивши, що працівники ПП "Шериф-Пульт 001" повинні бути у захисних масках та рукавичках. Також вона запропонувала надіслати позивачеві охоронне обладнання кур`єрською службою. Після повернення до Києва відповідач у поштовій скриньці виявила повідомлення-вимогу ПП "Шериф-Пульт 001"про необхідність компенсувати вартість охоронного обладнання. Цей документ [PERSON] отримала вже після пред`явлення ПП "Шериф-Пульт 001" позову до суду. Відповідач зазначила, що з цього приводу вона одразу ж зв`язалась з менеджером ПП "Шериф-Пульт 001", проте відповіді не отримала, а юрист підприємства повідомив, що питання вирішуватиметься у судовому порядку. Зважаючи на такі обставини, [PERSON] стверджує, що вона не відмовлялась від повернення позивачеві охоронного обладнання, а тому відсутні підстави для задоволення позову ПП "Шериф-Пульт 001". Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що докази, подані відповідачем на обґрунтування своїх заперечень проти позову, не спростовують її обов`язку повернути, встановлене ПП "Шериф-Пульт 001" у квартирі [ADDRESS] охоронне обладнання. Оскільки,

Outcome: dismissed