Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

В грудні 2017 року Управління соціального\~захисту населення\~Великоновосілківської районної\~державної адміністрації\~Донецької області (надалі - УСЗН) звернулось у Великоновосілківський районний суд Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позову зокрема зазначило, що [PERSON] перебувала на обліку в УСЗН, як одержувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за адресою фактичного проживання: [INFO]. Щомісячна адресна допомога внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до вимог чинного законодавства відповідачці була призначена та сплачувалась з 28.10.2015р. по 12.11.2015 р. на загальну суму 233,83 грн. Пункт 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №505 передбачає, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, у володінні [PERSON] є будинок за адресою: вул. Шевченка, 25, с. Завітне Бажання, Великоновосілківського району, Донецької області на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 №33/6/а визначено райони та терміни проведення антитерористичної операції Донецька і Луганська області з 07 квітня 2014 року. Відповідно до розділу 1 пункту 20 розпорядження Кабінету Міністрів України від №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» деякі райони міста Маріуполя визначено як населені пункти, де здійснювалася антитерористична операція. Проте, відповідними розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085р та\~від 02.12.2015 №1276-р\~були затверджені переліки населених пунктів на території яких органи державної влади не виконують свою зобов'язання та населених пунктів розташованих на лінії зіткнення, в яких с. Завітне Бажання, Великоновосілківського району, Донецької області не зазначено. Таким чином, за період з 28.10.2015р. по 12.11.2015р.., коли відповідачці виплачувалась щомісячна адресна допомога с. Завітне Бажання, Великоновосілківського району, Донецької області , де розташований будинок, що належить [PERSON] на праві власності, не входило до переліку населених пунктів на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, і на території міста органи державної влади України здійснювали та продовжують здійснювати свої повноваження в повному обсязі. Тому наявність у власності житла на території підконтрольній Українській владі та в населеному пункті де органи державної влади виконують всі свої повноваження в повному обсязі є причиною виникнення переплати раніше виплачених сум допомоги. Спеціалістами управління відповідачці було повідомлено про надмірно виплачені кошти та запропонована добровільно їх внести на рахунок УСЗН, але сума боргу не погашена. Посилаючись на наведене, просили суд стягнути з [PERSON] суму надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 233,83 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти заочного розгляду не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач у судове засідання жодного разу не зявилась, відзив на позов не подала, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, у т.ч. через оголошення на офіційному сайті суду. При даних обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу на наявними документами. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено: 28 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до Управління соціального захисту населення Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово\~- комунальних послуг. В заяві [PERSON] вказала, що у неї чи будь-кого з членів її сімї у володінні житлового приміщення поза межами тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції немає. Рішенням УСЗН від 04.12.2015р. відповідачу призначено допомогу переміщеним особам на проживання на період з 28.10.2015р. по 12.11.15р. на загальну суму 442 грн. Доказів виплати допомоги, її отримання відповідачем, чи призначення виплати у розмірі вказаному в позові в сумі 233,83 грн. УСЗН не представлено. Причин не подання таких доказів не зазначено. Своїм правом на подання заяви про витребування доказів позивач не скористався. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] має у власності будинок за адресою: вул. Шевченка, 25, с. Завітне Бажання, Великоновосілківського району, Донецької області. Звернення УСЗН про повернення виплаченої допомоги в добровільному порядку, [PERSON] залишила без відповіді та виконання. Такі дії [PERSON] стали підставою для звернення позивача до суду з вимогою про відновлення порушених прав. Зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до змісту пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, ст.ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цих прав та інтересів, зокрема, може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Частина 2\~ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~встановлює, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року N 405/2014. При цьому, ч.1 цієї статті передбачає, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. 14 квітня 2014 року відповідно до Указу в.о. Президента України, Голови Верховної Ради України Т.О.В. від 14 квітня 2014 року N 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" на території України розпочато проведення антитерористичної операції. Згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 року №33/6/а, Донецька і Луганська області визначені районами проведення антитерористичної операції з 07 квітня 2014 року. Відповідно до п.5\~ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Кабінету Міністрів України доручено затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення. 30 жовтня 2014 року розпорядженням Кабінету Міністрів України №1053-р, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого с. Завітне Бажання, Великоновосілківського району, Донецької області включено до вказаного переліку. Відповідно до абз.2 п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого,\~постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №505, в редакції, що діяла до 03.06.2017 року (надалі\~Порядок №505), грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Доказів того, що с. Завітне Бажання, Великоновосілківського району, Донецької області було виключено з переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та не відноситься до району проведення антитерористичної операції, суду не надано. Таким чином, суд робить висновок, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.ст. 136,141ЦПК України, судовий збір стягується з позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved