Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, вказавши в заяві, що вони перебували у шлюбі з 1997 по 2017 рік. Вказує, що за час спільного життя у шлюбі, виявилося що у них були зовсім протилежні погляди на сімейне життя. Спільне життя з [PERSON] не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Протягом останніх трьох років після розірвання шлюбу [PERSON] постійно вчиняє сварки, обзиває нецензурною лайкою та виганяє з будинку. Тому просить суд, ухвалити рішення, яким видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , в якому заборонити строком на 6 місяців наближатися на відстань 100 м. та перебувати в будинку за адресою [ADDRESS] . В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтвердила обставини викладені в заяві, просила суд задовольнити її в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, вказав, що [PERSON] провокує конфлікти та викликає поліцію, він намагається уникнути конфліктів а сварки у них виникають через те, що його колишня дружина зловживає алкоголем. При цьому посилався на те, що він немає куди піти жити. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані i підлягають задоволенню частково, виходячи із наступного. Так, встановлено, що рішенням Глибоцького районного суду від 24 липня 2017 року, шлюб, зареєстрований 15 лютого 1997 року між [PERSON] та [PERSON] у виконавчому комітеті Черепковецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 2 - розірвано. Обґрунтовуючи подану заяву, заявниця зазначила, що [PERSON] тривалий час вчиняється домашнє насильство щодо неї та її дітей психологічного характеру, а тому відносно нього має бути виданий обмежувальний припис, на підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». З відповіді на запит Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області № 10230/123/52/01/2019 від 01.11.2019 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS], протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 12.02.2018 року за ч.1 ст.175-1 КУпАП, 19.12.2018 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП, 20.10.2019 року за ч.2 ст.175-1 КУпАП, 21.10.2019 року за ч.1 ст.178 КУпАП, 21.10.2019 року за ч.2 ст.173-2 КУпАП. [PERSON] зверталася до Глибоцького ВП з приводу вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно неї 6 разів. Крім того, встановлено, що [PERSON] Глибоцьким районним судом неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, зокрема, за ч. 1 ст. 173- 2 КУпАП (50годин громадських робіт) та за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП ( штраф - 680 гривень та 50годин громадських робіт). Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Пунктом 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством - розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.24 та п. 1 ч. 1 ст.26 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків,зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п. 1 ч. 1ст.350-2ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Отже з огляду на встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство щодо своєї колишньої дружини [PERSON] , тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці в майбутньому, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Разом з тим, суд вважає, що строк застосування таких обмежень, визначити тривалістю в три місяці. Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону №2229-VIII про видачу обмежувального припису кривднику, суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави. Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial