Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Контракт Електроніка" про зобов'язання повернути трудову книжку, стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 16.05.2012 року по 04 червня 2014 року він з відповідачем перебував у трудових відносинах на підставі укладеного між ними трудового договору, зокрема працював на посаді оператора автоматичної лінії підготовки та паяння електрорадіоелементів на друкованих платах із заробітною платою 1300 грн. на місяць. Керівництвом ТОВ "Контракт Електроніка" було запропоновано йому та деяким іншим працівника написати заяву про звільнення, що той і зробив 04 червня 2014 року, проте, а ні розрахунку, а ні трудової книжки йому не було видано. Разом з тим, починаючи з січня 2012 року заробітну плату йому виплачували нерегулярно та не в повному обсязі, внаслідок чого за період з 16.05.2012 року по 04.06.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 12 850 грн. 00 коп., яку і просе стягнути з відповідача разом із невиплаченою компенсацією за невикористані відпустки за 2012, 2013 роки на загальну суму 3 120 грн., суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.06.2014 року по 04.07.2014 року у розмірі 1300 грн. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги, згідно яких просив окрім зазначеного раніше в позові стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, яку він оцінює у 5 000 грн. та обґрунтовує заподіянням моральних страждань, за наслідками невиплати заробітної плати тривалий час, що спричинило скрутне матеріальне становище, змусило, принижуючи честь та гідність, звертатися до родичів, друзів за допомогою, що призвело до утворення боргів, а не видача трудової книжки взагалі позбавило можливості його працевлаштування та як наслідок нормального життєвого устрою, можливості до життя. У судовому засіданні позивач позовні вимоги з уточненнями підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Додатково суду пояснив, що у відповідача почав працювати з січня 2012 року, проте офіційно оформився, зокрема уклав з ним трудовий договір 16.05.2012 року, а тому саме з цієї дати і просе стягнувати заборгованість по заробітній платі, яка виникла внаслідок нерегулярної та не в повному обсязі оплати його праці за період з 16.05.2012 року по 04.06.2014 року у розмірі 12 850 грн. 00 коп. Пояснив і те, що за вимогою керівництва "Контракт Електроніка" ним була написана заява про звільнення за згодою сторін з 04.06.2014 року, проте відповідного розрахунку з ним і досі не проведено, трудову книжку не видано, на його неодноразові звернення щодо виплати йому заборгованості по заробітній платі та повернення його трудової книжки уповноважені особи ТОВ "Контракт Електроніка" спочатку повідомляли про неможливість такої виплати у зв'язку з відсутністю коштів, потім стали ігнорувати, а після подачі вказаного позову до суду стали вимагати забрати із суду вказаний позов. Відповідач ТОВ "Контракт Електроніка" та третя особа директор вказаного підприємства, неодноразово повідомлені належним чином про час та місце слухання справи, до суду явку свого представника не забезпечили жодного разу. Так, в судове засідання призначене на 27.10.2014 рік відповідач та третя особа не з»явилися, за письмовим клопотанням директора ТОВ "Контракт Електроніка" Чубар О.В., якого також було залучено до розгляду справи у якості третьої особи, було відкладено на 13.11.2014 рік, оскільки останній вказував на необхідність ознайомитися із матеріалами справи. В судове засідання 13.11.2014 року відповідач та третя особа не з»явилися, засідання було знову відкладено на 09.12.2014 рік за клопотанням директора ТОВ "Контракт Електроніка", який вказував на свою хворобу та немождливість бути присутнім на засіданні. В судове засідання 09.12.2014 року відповідач та третя особа знову не з»явилися, направивши суду клопотання про перенесення розгляду справи з причин хвороби третьої особи директора ТОВ "Контракт Електроніка" Чубаря О.В. та представника ТОВ "Контракт Електроніка" Лозниці О.О., тоді як згідно ст. 169 ЦПК України таке відкладення можливо за першої неявки відповідача або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених належним чином про розгляд справи, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. Отже, з огляду на вказані норми, строки розгляду справи, визначені ст.157 ЦПК України та враховуючи, що суд листом від 13.11.2014 року роз»яснював ТОВ "Контракт Електроніка" наслідки неявки в судове засідання та те, що окрім представника ТОВ "Контракт Електроніка" Лозниці О.О., який захворів, участь у розгляді справи міг приймати інший представник згідно відповідної довіреності від 15.10.2014 року (а.с. 39), зокрема [PERSON], суд вважає за можливе слухати справу у їх відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. З огляду на те, що в даному випадку розглядається спір з приводу трудових правовідносин, а тому враховуючи предмет доказування та обов»язку такого доказування по вказаній категорії справ, що сторона відповідача не забезпечила явку свого представника в судове засідання, на вимогу суду не надала ряд необхідних документів, зокрема наказів про зарахування на роботу, звільнення, заяв та інших документів підприємства, суд змушений вирішувати справу на підставі ст.ст.57,60 ЦПК України, тобто на підставі наявних в матеріалах справи доказах, які зміг, в силу своїх можливостей, надати позивач та забезпечити суд. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується регулярно, але не рідше двох разів на місяць. Вказаний порядок передбачений і ст. 24 Закону України "Про оплату праці". Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використанні ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей (ч.1 ст. 83 КЗпП України). Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що з 16 травня 2012 року по 04 червня 2014 рік [PERSON] перебував з ТОВ "Контракт Електроніка" у трудових відносинах, зокрема працював на посаді оператора автоматичної лінії підготовки та паяння електрорадіоелементів на друкованих платах із заробітною платою 1300 грн. на місяць. Починаючи з 16 травня 2012 року по 04 червня 2014 рік, внаслідок нерегулярної та не в повному обсязі виплати позивачу ТОВ "Контракт Електроніка" заробітної плати утворився борг на суму 12 850 грн., який було розраховано позивачем та відповідно перевірено судом на підставі виписки по рахунку приватного клієнта № 131427-2014/0702 за період з 01.01.2012 року по 02.07.2014 року з якої вбачається виплата позивачу заробітної плати за період з 16 травня 2012 року по 04 червня 2014 рік на загальну суму 19 000 грн., коли при заробітній платі у розмірі 1300 грн. на місяць така загальна сума заробітної плати за вказаний період мала складати 32 500 грн., тобто недоплата, а відтак заборгованість відповідача перед позивачем складає 13 500 грн. з розрахунку 32 500 - 19 000 = 13 500, тоді як стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 12 850 грн., яка відповідає межам заявлених позовних вимог. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3 120 грн. невиплаченої компенсації за невикористані відпустки за 2012, 2013 роки, то такі задоволенню не підлягають, оскільки така була виплачена ТОВ "Контракт Електроніка" в добровільному порядку в період розгляду вказаної справи судом у розмірі 3 236 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 575 від 08.12.2014 року, яке було долучено відповідачем до клопотання про перенесення розгляду справи, в якому про це було ним зазначено та наданою позивачем випискою по рахунку приватного клієнта № 131427-2014/1209 за період з 21.06.2012 року по 09.12.2014 рік, та не заперечується самим позивачем у судовому засіданні. Слід зазначити, що вказані дії відповідача по виплаті позивачу компенсації за невикористані відпустки, за відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача щодо позову, свідчать також про існування трудових відносин між сторонами та заборгованості відповідача по таких, які і були встановлені судом вище. З»ясовано і те, що при звільненні [PERSON] 04.06.2014 року, згідно його відповідної заяви, останньому не було повернуто його трудову книжку та не було проведено відповідного розрахунку, у зв»язку з чим вимоги позивача про зобов'язання відповідача повернути його трудову книжку та про стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.06.2014 року по 04.07.2014 року у розмірі 1300 грн. є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення морально шкоди суд зазначає наступне. Згідно з ст. 237-1. КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. (п. 13 Постанова Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Отже, враховуючи, що позивачу з травня 2012 року виплачувалася заробітна плата не в повному розмірі, що після його звільнення трудову книжку йому так і не було повернуто, розрахунку не проведено, що в свою чергу призвело до моральних страждань позивача, оскільки в такому випадку, останній був позбавлений можливості влаштуватися на іншу роботу, у зв'язку з невиплатою належної йому заробітної плати нормальний життєвий устрій було порушено, тому, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди та стягнути з ТОВ "Контракт Електроніка" моральну шкоду з урахуванням викладених обставин в розмірі 5000 грн., враховуючи принцип розумності та справедливості, вважаючи її прийнятною для юридичної особи, яка довгий час порушувала права свого робітника. Згідно п. 2 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Враховуючи вище зазначене, суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати в частині місячного заробітку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно п. 2 тієї ж ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли пропорційно до задоволеної або відхиленої частини вимог. Такми чином, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ "Контракт Електроніка" на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп., пропорційно до задоволених вимог з урахуванням наявності одночасно майнового і немайнового характеру спору.

Outcome: partial