Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

У липні 2013 року ПАТ КБ "Приватбанк" пред'явило в суді зазначений позов до [PERSON] Ухвалою суду від 20.01.2014 року проведено заміну відповідача на правонаступника [PERSON], спадкоємця відповідача. 19 березня 2014 року позивач уточнив позовні вимоги ( а.с. 156) та просить стягнути з відповідачки як спадкоємця боржника заборгованість за кредитним договором № ZHVPGK 00000007 від 16 березня 2007 року, що виникла станом на день смерті боржника в сумі 23 372 долари США, що еквівалентно 189 622, 11 гривням. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № ZHVPGK 00000007 від 16 березня 2007 року [PERSON] отримала кредит в сумі 25 000 доларів США гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом зі строком повернення до 16.03.2027 року. На час смерті [PERSON], станом на 20.01.2012 року за нею рахується заборгованість у сумі 23732, 43 долари США, яка включає в себе: тіло кредиту 22849,81 долари США, заборгованість за відсотками 697, 65 доларів США, 144,48 долари США комісія за користування кредитом, 40,49 долари США пеня за несвоєчасне виконання умов договору. [PERSON] є спадкоємцем боржника [PERSON], спадщину вона прийняла, звернувшись своєчасно із заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні. 06.02.2014 року банк направив вимогу [PERSON] про повернення суми кредиту. Вказана вимога у тридцятиденний строк не виконана. Посилаючись на положення статей 1050, 1054,1281, 1282, 608, 1218, 1219 ЦК України позивач просить стягнути з відповідачки суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Додатково пояснив, що вартість спадкового майна підтверджується звітом про оцінку майна від 2007 року, проведену на час отримання кредиту. Крім того відповідачкою прийнято у спадок, крім будинку, який перебуває у іпотеці, і інше майно, зокрема земельні ділянки право на які вона оформила. А тому сума боргу не перевищує вартості спадкового майна. Доказів на підтвердження іншої вартості спадкового майна відповідачкою не надано. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона не знала про факт укладання матір'ю кредитного договору. Вона не оформляла права власності на будинок, так як не має правовстановлюючих документів. У разі якщо буде задоволено позов, їй не буде де проживати. Представник третьої особи без самостійних вимог: приватне акціонерне товариство „Страхова компанія „Інгосстрах" у судове засідання не з'явився, надіслав заяву з проханням справу слухати у їх відсутність. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з такого. Судом встановлено, що 16 березня 2007 року між ПАТ КБ „Приватбанк" та [PERSON] було укладено договір № ZHVPGK 00000007, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 25 000 доларів США гривень зі строком повернення до 16.03.2027 року та сплатою 0,84 % на місяць за користування кредитом та щомісячної винагороди за користування фінансовим інструментом у розмірі 0,2 % від суми кредиту (а.с. 50-52, Том 1). Грошові кошти в сумі 25 000 доларів США були видані [PERSON] ( а.с. 53-54, Том 1). Кредитні зобов'язання за вказаним договором, забезпечені іпотекою нерухомого майна житлового будинку [ADDRESS] та присадибною ділянкою, площею 750 кв.м. ( а.с. 237-240 Том 1 ). Вартість предмету іпотеки, відповідно до договору складає 182 150 гривень. Відповідно до пункту 4.1. Кредитного договору при порушенні позичальником зобов'язань за кредитним договором, зокрема щодо несвоєчасного погашення кредиту позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості. З довідки про рух коштів та розрахунку заборгованості вбачається, що за життя [PERSON] вносилися кошти на погашення заборгованості. Прострочена заборгованість виникла у вересні 2011 року ( а.с. 161-166, 175Том 1). Відповідно до частини першої статті 626, статей 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ( стаття 1054 ЦК України). Статтями 526 та 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено статтею 610 ЦК України. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. [PERSON] померла 20 січня 2012 року ( а.с. 71). Заборгованість за кредитним договором № ZHVPGK 00000007 на день смерті [PERSON], з урахуванням дострокового стягнення суми кредиту по тілу, складає 23732, 43 долари СШ. Заборгованість по тілу кредиту - 22849,81 долари США, заборгованість за відсотками 697, 65 доларів США, 144,48 долари США комісія за користування кредитом, 40,49 долари США пеня за несвоєчасне виконання умов договору (а.с. 161- 166). [PERSON] є єдиним спадкоємцем до майна [PERSON] ( а.с. 114-142). Спадщину вона прийняла, подавши відповідну заяву. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки: площею 3,3482 га, розташованої на території Іванковецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, переданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 1820882400:06:004:0066, та земельну ділянку, площею 0, 1627 га, розташованої на території Садківської сільської ради, Бердичівського району, Житомирської області, переданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 1820885601:01:001:007. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 15 березня 2007 року належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 111). Вказаний будинок є предметом іпотеки, укладеним на забезпечення виконання умов Кредитного договору № ZHVPGK 00000007. Відповідно до статті 1281 спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. З досліджених судом доказів вбачається, що позивач дізнався про смерть кредитора 19 серпня 2013 року при пред'явленні позову до боржника [PERSON] ( а.с. 7).. Строк виконання кредитного договору - березень 2027 р ( а.с. а.с. 52, зворот). Таким чином банк пред'явив до спадкоємця вимогу у межах строку, передбаченого частиною третьою статті 1281 ЦК України. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Частиною п'ятою статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пленум Верховного Суду України в пункті 27 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов'язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкриття провадження у справі Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконання обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, не зважаючи на те, що [PERSON] не отримала свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS], належний [PERSON], суд включає його у вартість спадкового майна, в межах якого має відповідати [PERSON] за невиконані кредитні зобов'язання [PERSON] перед ПАТ КБ „Приватбанк" Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вирішуючи питання щодо вартості спадкового майна, суд виходить з такого. Представник позивача не заявив у судовому засіданні клопотання про призначення експертизи для визначення вартості спадкового майна [PERSON], не зважаючи на неодноразові роз'яснення судом його права заявити це клопотання. Поряд з тим, з документів про оцінку вартості будинку [ADDRESS] та присадибної земельної ділянки, вартість будинку та земельної ділянки станом на 2007 рік складає 182 150 гривень (180 000 грн.+ 2150 грн.), ( а.с. 147-186 Том 2). Така ж вартість вказаної нерухомості вказана у договорі іпотеки від 16.03.2007 ( а.с. 235-240 Том 1). Доказів на підтвердження іншої вартості вказаного нерухомого майна відповідачкою не надано. З приводу цього від неї заперечень не поступало. Належних та допустимих доказів про визначення вартості іншого майна, яке отримала у спадок [PERSON] після [PERSON] позивач не надав, при тому, що він зобов'язаний відповідно до статей 10 та 60 ЦПК України довести доказами обставини на які він посилається. Відповідно до частини четвертої статті 60 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 3,3482 га, розташованої на території Іванковецької сільської ради Бердичівського району, яку прийняла у спадок відповідача на яку посилався представник позивача, відповідно до ЗУ „Про оцінку земель" не є оцінкою її дійсної вартості ( експертною оцінкою), оскільки відповідно до статті 5 вказаного закону нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, та інше. Оскільки страховою компанією актом від 16.07.2014 року було відмовлено у виплаті ПАТ КБ „Приватбанк" страхового відшкодування за договором страхування життя, укладеним [PERSON].16.03.2007 року ( а.с. 207,223,230 Том 1) і вказана відмова сторонами не оскаржена, відповідати за невиконаними кредитними зобов'язаннями [PERSON], у межах вартості спадкового майна має відповідачка. А тому, суд стягує з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № ZHVPGK 00000007 від 16 березня 2007 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ КБ „Приватбанк" в сумі 182 150 гривень, в межах доведеної позивачем вартості спадкового майна. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам, - в розмірі 1821 грн. 50 коп.

Outcome: partial