Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою про скасування постанови приватного нотаріуса Добропільського районного нотаріального округу [PERSON] №225/02-14 від 04.11.2013р. про відмову у вчиненні нотаріальних дій та зобов'язання відповідача видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його батька - [PERSON], померлого [INFO]., а саме: 1/2 частину будинку, розташований за адресою: Донецька область, Добропільський район, [ADDRESS]; 1/2 частину земельної ділянки, на якій розташовано домоволодіння за адресою: Донецька область, Добропільський район, [ADDRESS]; земельну ділянку, площею 8,38 га, що розташована на території Нововодянської сільської ради Добропільського району Донецької області. Позовні вимоги мотивовані тим, що нотаріусом необгрунтовано не було взято до уваги заяву [PERSON] про відмову від спадщини на користь позивача, та враховано нібито її телеграму, в якій вона відкликала вказану відмову від спадщини. Крім того, позивач вказує на те, що спадкове майно, яке залишилося після смерті його батька не є спільною сумісною власністю подружжя, а є особистою приватною власністю [PERSON], померлого [INFO]. При цьому позивач вказує на те, що будинок, розташований за адресою: Донецька область, Добропільський район, [ADDRESS] було побудовано його батьком ще у 1972 році, тобто до реєстрації шлюбу з [PERSON]. А земельна ділянка площею 8,38 га, що розташована на території Нововодянської сільської ради Добропільського району Донецької області було безоплатно передано у власність [PERSON] державою в особі Добропільської районної державної адміністрації шляхом розпаювання земель КСП. 26.05.2014р. до початку судом розгляду справи по суті, позивач звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог, з урахуванням якої просив зобов'язати відповідача визнати право власності видавши свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його батька - [PERSON], померлого [INFO]., а саме: на весь будинок та земельну ділянку, розташовані [ADDRESS] а не на 1/2 їх частину як просив раніше у позові. В іншій частині позовні вимоги залишені позивачем без змін. Вказану заяву прийнято судом та продовжено розгляд справи з їх урахуванням. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Крім того, зазначив, що 26.10.2011р. [PERSON], за домовленістю з позивачем, добровільно написала заяву про відмову від спадщини після смерті її чоловіка - [PERSON] та зазначала, що не буде претендувати на спадкове майно. Відповідач у судовому засіданні проти скасування постанови №225/02-14 від 04.11.2013р. про відмову у вчиненні нотаріальних дій заперечувала, зазначаючи, що дана постанова є законною та обгрунтованою, оскільки на момент її винесення вбачалося, що спадкове майно є спільною сумісною власністю подружжя. Крім того, нею було отримано телеграму від імені [PERSON] про відкликання її відмови від спадщини на користь позивача. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Крім того, від імені [PERSON] на адресу суду надійшла телеграма, в якій викладено прохання вважати відмову недійсною та виділити долю спадщини у відповідності із законом. Позивач вважав дану телеграму неналежним доказом на підтвердження дійсної позиції [PERSON] щодо спадщини, оскільки вона не містить ані підпису, ані будь яких інших реквізитів, які б свідчили, що дана телеграма направлена саме нею. Дослідивши матеріали цивільної справи, спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON], залсухавши пояснення сторін, судом встановлено наступне. [INFO]. помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.09.2011р., який є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження від 10.08.1971 року. 26.10.2011р. [PERSON] написала заяву про відмову від спадщини після смерті її чоловіка - [PERSON]. Дана заява посвідчена секретарем Нововодянської сільської ради Гучин Ю.В. та скріплена печаткою Ради. Аналогічні заяви про відмову від спадщини на користь позивач були складені також й сестрою - [PERSON] та братом - [PERSON]. 27.11.2011р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Добропільського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, яка складається, зокрема, з будинку, розташованого за адресою: Донецька область, Добропільський район, [ADDRESS], земельної ділянки, на якій розташовано домоволодіння за адресою: Донецька область, Добропільський район, [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 8,38 га, що розташована на території Нововодянської сільської ради Добропільського району Донецької області. 04.11.2013р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Добропільського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті [PERSON], зокрема, на будинок, розташований за адресою: Донецька область, Добропільський район, [ADDRESS], земельну ділянку, на якій розташовано домоволодіння за адресою: Донецька область, Добропільський район, [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 8,38 га, що розташована на території Нововодянської сільської ради Добропільського району Донецької області. Постановою приватного нотаріуса [PERSON] №225/02-14 від 04.11.2013р. відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька. Постанова мотивована неможливістю в безспірному порядку видати таке свідоцтво, неможливістю вирахувати долю сина спадкодавця (позивача), оскільки дружиною не подано додаткової заяви про виділ долі дружини, а законодавством передбачено, що майно, набуте під час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя. При цьому, нотаріусом також взято до уваги телеграму гр.[PERSON] від 07.09.2012р. про скасування заяви про відмову від спадщини та прохання призупинити видачу спадщини. Підстави, з яких нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, передбачені в ст.49 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII "Про нотаріат", ними є, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням. На підставі ст.50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Як встановлено судом під час розгляду даної справи, 26.10.2011р. [PERSON] написала заяву про відмову від спадщини після смерті її чоловіка - [PERSON]. Дана заява посвідчена секретарем Нововодянської сільської ради Гучин Ю.В. та скріплена печаткою Ради. Надіслані в подальшому телеграми від імені [PERSON] не можуть вважатися належними доказами відкликання нею раніше поданої заяви про відмову від спадщини, оскільки вони жодним чином не засвідчені, а тому не дають можливості достовірно встановити особу, яка їх направила. На лист нотаріуса №32/02-14 від 01.03.2014р. з проханням надіслати нотаріально посвідчену заяву про відмову від спадщини та заяву про відмову від виділу частки від сумісного майна подружжя, направлений на адресу [PERSON], остання жодним чином не відреагувала. Таким чином, висновок нотаріуса в оскаржуваній постанові про наявність між [PERSON] та [PERSON], як спадкоємцями померлого [PERSON], спору щодо спадкового майна, є необгрунтованим та не повинен був бути підставою для відмови позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в матеріалах спадкової справи містилася належним чином посвідчена відмова від спадщини на користь позивача, яка у встановленому законом порядку не відкликана та недійсною не визнана. Крім того, як вбачається з свідоцтва про право власності, виданого 16.05.1990 р., будинок, розташований в [ADDRESS] в повному обсязі належить [PERSON] на праві особистої приватної власності, на підставі рішення Виконкому Добропільської районної Ради народних депутатів №62 від 28.03.1990р. При цьому у свідоцтві зазначено, що будинок побудовано у 1972 році. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно актового запису про укладання шлюбу №7, шлюб між [PERSON],та [PERSON] укладено 15.12.1987р. Таким чином, будинок, розташований в [ADDRESS], який побудовано у 1972 році, а також земельна ділянка, на якій його розташовано, були особистою приватною власністю [PERSON] та не були спільною сумісною власністю подружжя, шлюб якого зареєстровано у 1987 році. Що стосується земельної ділянки площею 8,38 га, що розташована на території Нововодянської сільської ради Добропільського району Донецької області, яка була отримана у власність [PERSON] внаслідок паювання земель КСП, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» право на земельну частку (пай) виникле у члена господарства з моменту виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Згідно указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» від 08.08.1995 року № 790/95 право на земельну частку (пай) мають тільки члени сільськогосподарського підприємства, землі якого паюють. Відповідно до ч.2 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» встановлено, що суб'єктом права власності є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства. Відповідно до ч.2 ст. 9 цього закону, пай є власністю члена підприємства. За таких обставин, земельна ділянка отримана в наслідок розпаювання земель КСП є особистою приватною власністю, а не спільним сумісним майном подружжя. Згідно ст.46 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Аналогічна норма зазначена і в п.20 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Таким чином, приватний нотаріус мав можливість з'ясувати вказані обставини, дослідивши наявні у нього документи або витребувавши інші, та вчинити передбачену законом нотаріальну дію, а саме видати позивачеві свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його батька, а тому суд вважає постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved