Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

01.11.2019 заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю з [PERSON] та факту належності останньому правовстановлюючого документу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона проживала однією сім`єю з [PERSON] , оскільки останній не мав рідних дітей та дружини, при цьому потребував стороннього догляду, так як він був в безпорадному стані, за життя вели спільне господарство, обробляли прилеглу до будинку земельну ділянку. [INFO] [PERSON] помер, після смерті останнього відкрилась спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ "Агрохім" розміром 3,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0213776. Заявниця [PERSON] має намір оформити спадкові права на майно [PERSON] , однак, необхідно встановити факт їх спільного сумісного проживання однією сім`єю. Окрім того, у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0213776 невірно зазначено прізвище спадкодавця, що не збігається з даними свідоцтва про смерть. Ухвалою судді Луньової Д.Ю. від 06.11.2019 відкрито окреме провадження за заявою (а.с.15). Суддя Луньова Д.Ю. на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 30.05.2019 № 1444/0/15-19 відряджена для здійснення правосуддя до Радомишльського районного суду Житомирської області строком на шість місяців із 14.06.2019. Строк відрядження судді Луньової Д.Ю. закінчився 14.12.2019. Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2019, головуючим суддею у даній справі визначено Сіренко Н.С . Ухвалою судді Сіренко Н.С. від 17.03.2020 справу прийнято до провадження та призначено судове засідання на 15.05.2020 (а.с.31). В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.40). Заінтересовані особи у судове засідання своїх представників не направили, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність (а.с.24,36). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників процесу, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступних висновків. Так судом встановлено, що [PERSON] 01.08.1997 було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0213776, яка перебуває у колективній власності ВАТ "Агрохім" розміром 3,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.8). [PERSON] помер [INFO] в с. Моделів Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.11.2011 серії [NUMBER] , виданим виконкомом Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області (а.с.7). Відповідно до довідок, виданих виконавчим комітетом Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, [PERSON] з 11.02.2004 по день смерті [INFO] постійно проживав разом з [PERSON] та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , та були зареєстровані за вказаною адресою (а.с.9,10). Як вбачається із довідки від 17.12.2019 № 1814, виданої виконавчим комітетом Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, [PERSON] , який помер [INFO] , включений у списки на розпаювання земельних ділянок за № 277 як [PERSON] і йому виданий сертифікат ЖТ 0213776. Іншого [PERSON] в списках по ВАТ "Агрохім" немає (а.с.29). Із повідомлення Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області вбачається, що спадкоємці із заявою про прийняття спадщини, заявами про відмову від прийняття спадщини, заявами про відмову від прийняття спадщини на користь інших осіб спадкоємців або заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталися, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.20). Згідно положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] проживала однією сім`єю з 2004 року по [INFO] (понад п`ять років) з [PERSON] , який помер [INFO] у віці 68 років в с. Моделів Радомишльського району Житомирської області. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положеннями ч. 1 ст. 395 ЦПК України визначено перелік справ, які підлягаю розгляду судом в порядку встановлення фактів, що мають юридичне значення. Даний перелік не є виключним. В силу вимог ч. 2 ст. 395 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам, необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. У п. 7 постанови Пленум Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справа про встановлення факту, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку встановлюються факти, що мають юридичне значення, зокрема й факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті Положеннями п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved