Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

29 квітня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «БРЕНТ АТР» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позову посилається на те, що він в період з 22 березня 2016 року по 16 серпня 2019 року працював у товаристві з обмеженою відповідальністю "Науково-інженерний центр керуючої компанії "Рейлтрансхолдінг" (ТОВ "НІЦ КК "РТХ") на посаді провідного інженера-конструктора в секторі візків вантажних вагонів конструкторського бюро вагонодобування, який під час знаходження справи у суді змінив назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "БРЕНТ АТР" (ТОВ "БРЕНТ АТР"). З 16 серпня 2019року трудові відносини припинені за п. 1 ст. 36 КЗпП України (угода сторін). Однак, у період роботи, починаючи з червня 2018 року відповідач систематично затримував виплату заробітної плати, так, заробітна плата за грудень 2018 року була виплачена лише у червнi 2019 року, а далi взагалі перестав її виплачувати. Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з січня 2019 року по серпень 2019 року в розмірі 100629,26 гривень, з якої підлягають утриманню податки та обов`язкові платежі; компенсацію у зв`язку із порушенням строків виплати заробітної плати за період з січня 2019 року по серпень 2019 року включно в сумі 1081,54 гривень; індексацію заробітної плати за період з червня 2016 року по серпень 2019 року включно у розмірі 15519,16 гривень; середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку на день подання позову в розмірі 112088,43 гривень. В подальшому уточнив позовні вимоги та просив заборгованість по заробітній платі стягнути з ТОВ «БРЕНТ АТР», назву на яке змінив відповідач. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 квітня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26 травня 2020 року за клопотанням [PERSON] вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 26 травня 2020 року замінено у справі первісного відповідача ТОВ «Науково-інженерний центр керуючої компанії «Рейлтрансхолдінг» належним відповідачем - ТОВ «БРЕНТ АТР». Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 22 березня 2016 року по 16 серпня 2019 року знаходився в трудових правовідносинах з відповідачем, працюючи на посаді провідного інженера-конструктора в секторі візків вантажних вагонів конструкторського бюро вагонодобування. Відповідно до ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 233 КзПП України у разі порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь яким строком. Згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, виданого Пенсійним фондом України від 23.12.2019 року заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] за період з січня 2019 року по серпень 2019 року складає 100629,26 гривень. Відповідно до ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Згідно вимог ст.33 Закону України "Про оплату праці" в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078. Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об`єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру. Структуру заробітної плати визначено у ст.2 Закону України "Про оплату праці", якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Суми виплат, пов`язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713. Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою і, у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року N 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (в редакції до 24.12.2015 р.). Як зазначено у ст.2 вказаного Закону, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, до таких доходів відноситься оплата праці (грошове забезпечення). Аналогічне визначення містить Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою КМУ від 17.03.2003 р. №1078 (в редакції до 24.12.2015 року), відповідно до п.4 якого, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Згідно п.5 вказаного Порядку, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. Згідно розрахунку індексації наданого позивачем сума індексації заробітної плати [PERSON] становить 15519,16 гривень за період з червня 2016 року по серпень 2019 року. Розрахунок відповідає вимогам законодавства та неоспорений відповідачем. Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (01 січня 2001 року). Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед яких, крім іншого, заробітна плата (грошове забезпечення). На підтвердження своїх позовних вимог про стягнення компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату позивачем надано суду розрахунок компенсації, яка з урахуванням обов`язкових платежів складає 1081,54 гривень. Розглядаючи наданий позивачем розрахунок компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, у зв`язку з ненаданням відповідачем доказів, що спростовують вказаний розрахунок та ненадання суду своїх розрахунків, суд приймає його до уваги, враховуючи відповідність таких розрахунків вимогам діючого законодавства. Вирішуючи позовні вимоги в части стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд виходить з наступного. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року при визначенні середньої заробітної плати слід керуватися Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, якою затверджено порядок обчислення середньої заробітної плати. Згідно абз.3, 4 розділу ІІ Порядку 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Як вбачається з матеріалів справи, що не спростовано відповідачем, [PERSON] звільнився 16 серпня 2019 року. За наданим позивачем розрахунком середньої заробітної плати за період з 19 серпня 2019 року по 24 квітня 2020 року включно, розмір його поденної заробітної плати складає: (13914,5+14509,76): 41 = 647,91 гривень.; 647,91х173=112088,43 гривень, де (13914,5+14509,76)- сумарна нарахована заробітна плата за червень-липень 2019 року; 41 - сумарна кількість відпрацьованого часу за червень-липень 2019 року; 647,91гривень - середньоденна заробітна плата; 173 роб.дн. - (з 19.08.2019 року по 31.08.2019 року - 9 роб.дн.; вересень 2019 року - 21 роб.дн.; жовтень 2019 року - 22 роб.дн.; листопад 2019 року - 21 роб.дн.; грудень 2019 року - 21 роб.дн.; січень 2020 року - 21 роб.дн.; лютий 2020 року - 20 роб.дн.; березень 2020 року- 21 роб.дн.; з 01.04.2020 року по 24.04.2020 року включно - 17 роб.дн.) - кількість днів затримки розрахунку при звільнені за період з 19.08.2019 року по 24.04.2020 року включно. 112 088,43грн. - середня заробітна плата за час затримки розрахунку при звільнені за період з 19.08.2019 року по 24.04.2020 року включно. Розглядаючи наданий позивачем розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за відсутності заперечень відповідача проти нього, а також його неспростування та ненадання суду своїх розрахунків суд приймає його до уваги, враховуючи відповідність таких, вимогам діючого законодавства. На підставі наведеного, враховуючи, що відповідач фактично не розрахувався з позивачем при його звільненні, порушені строки виплати позивачу належної йому заробітної плати, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі за період з січня 2019 року по серпень 2019 року в розмірі 100629,26 гривень, з якої підлягають утриманню податки та обов`язкові платежі; компенсаціїї у зв`язку із порушенням строків виплати заробітної плати за період з січня 2019 року по серпень 2019 року включно в сумі 1081,54 гривень; індексації заробітної плати за період з червня 2016 року по серпень 2019 року включно у розмірі 15519,16 гривень; середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, на день подання позову в розмірі 112088,43 гривень, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.47, 94, 115, 116, 117 КЗпП України, ст.ст.21, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved