Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 вересня 2019 року уклала з ТОВ "Авентус Україна" кредитний договір за яким отримала кредит в сумі 6000 гривень. Через втрату роботи вчасно повернути кредитні кошти вона не змогла, але починаючи з 06 листопада 2019 року почала погашати відсотки та тіло кредиту. Незважаючи на це, відповідач звернувся до приватного нотаріуса Горая О.С., який 20 червня 2020 року видав виконавчий напис №1392, на підставі якого було відкрито виконавче провадження та з її кредитної картки, та заробітної плати по новому місцю роботи почали вираховувати кошти. В грудні 2019 року вона сплатила борг. Із заборгованістю вказаною у виконавчому написі вона не згодна, оскільки не враховані кошти, сплачені нею до грудня 2019 року. Крім цього Постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172 затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, згідно з переліком, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення зобов`язання. Відповідно до ст. 88 ЗУ "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Тому оскільки нотаріус вчинив зазначений виконавчий напис без правових підстав, просила визнати виконавчий напис №1392 від 20 червня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. на вимогу ТОВ "Авентус Україна" на суму 21217,88 грн. таким, що не підлягає виконанню. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, відповідно до заяви просила розглянути справу без її участі. Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" в судове засідання представника не направило, надіслало відзив на позов відповідно до якого вважало позов необґрунтованим та безпідставним. У відзиві відповідач зазначив, що при укладенні кредитного договору, сторони погодили істотні умови договору, а саме: строк договору - 30 днів, знижену процентну ставку кредиту - 0,01% від суми позики за кожен день користування позикою (3,65% річних) у межах строку надання позики та стандартну процентну ставку - 1,80% від суми позики за кожен день користування (675,00% річних). Відповідно до п.1.1 Договору позивачка зобов`язалась повернути кредит у строк встановлений договором, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати зобов`язання за договором, проте взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, кредитні кошти в строк та на умовах, встановлених договором не повернула, відсотки не сплатила. Невиконання клієнтом зобов`язань за кредитним договором призводить до порушення прав товариства як кредитора. 18 травня 2020 року позивачка отримала письмову вимогу про усунення порушень, в якій зазначена сума заборгованості та інформація про те, що невиконання вимог стане підставою для передачі справи нотаріусу для вчинення виконавчого напису та початку дій щодо примусового стягнення заборгованості. Таким чином позивачку повідомлено про дії з примусового стягнення заборгованості, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Тому для захисту порушених цивільних прав товариство звернулось до нотаріуса із заявою для вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Для вчинення виконавчого напису товариство надало нотаріусу документи, передбачені Переліком та Порядком, а саме: заяву про вчинення виконавчого напису від 19 червня 2020 року, кредитний договір №1262310 від 10 вересня 2019 року, розрахунок заборгованості. Позивачка має заборгованість у розмірі 20417,88 грн., яка складається з: 5732,00 грн. - заборгованість за кредитом, 12071,94 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 2613,94 грн. - штраф. Плата за вчинення виконавчого напису - 800,00 грн. Оскільки позивачка повідомлена про існуючу заборгованість, письмових заперечень щодо розміру заборгованості товариству не подала, то слід вважати, що нею визнано та погоджено суму заборгованості, що свідчить про безспірність її розміру. Враховуючи, що твердження позивачки про те, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм законодавства не відповідають дійсності, то позов задоволенню не підлягає. Треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватний виконавець виконавчого округу м Києва Дорошкевич В.Л. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20 червня 2020 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис №1392 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Авентус Україна" заборгованості за кредитним договором №1262310 від 10 вересня 2019 року, укладеним з ТОВ "Авентус Україна", що підтверджується копіями: виконавчого напису №1392 від 20 червня 2020 року, договору №1262310 від 10 вересня 2019 року про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, заяви на вчинення виконавчого напису, виписки з особового рахунка за кредитним договором №1262310 (а.с.118, 120-126). На виконання виконавчого напису №1392 від 20 червня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., 07 липня 2020 року винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62493170, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Авентус Україна" заборгованості в розмірі 21217,88 гривень (а.с.87-88), а 30 липня 2020 року - постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.96-97). Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Порядок вчинення виконавчих написів визначено главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі по тексту Порядок). Відповідно до п.п.3.1, 3.2 глави 16 Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі по тексту - Перелік). Відповідно до ст.89 ЗУ "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місця роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Перелік був доповнений новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Зазначений розділ передбачав надання для одержання виконавчого напису таких документів: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року визнано незаконним та нечинним розділ "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин". За таких обставин Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі нотаріально не посвідченого кредитного договору. Оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі наданого ТОВ "Авентус Україна" кредитного договору, що не був нотаріально посвідчений (а.с.120-123). Враховуючи викладене, оскільки на момент вчинення виконавчого напису чинним Переліком не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі нотаріально не посвідченого договору, то позов необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved