Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини шляхом встановлення способу стягнення аліментів у твердійгрошовій сумі, посилаючись на те, щозгідно з рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2004 року з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, і до повноліття дитини. Розмір сплачуваних аліментів не дозволяє їй в повній мірі забезпечити повноцінне утримання дитини. Позивачка просила змінити розмір аліментів і стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень на місяць, починаючи з моменту подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 03 травня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій роз"яснено відповідачам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду на 23.05.2018 року. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали суду від 03.05.2018 року [PERSON] отримала 10.05.2018 року. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення копію позовної заяви з додатками та ухвалу суду від 03.05.2018 року [PERSON] отримав 10.05.2018 року. 23.05.2018 року через канцелярію суду надійшла заява від відповідача у справі [PERSON], в якій він просить проводити розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до частини другої статті 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. У відповідності до частини п»ятої даної статті, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та подані докази, з"ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно свідоцтва про народження (а.с. 6) відповідач по справі [PERSON], являється батьком [PERSON], [INFO]. Рішенням № 2-2666 Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2004 року позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю та стягнуто з [PERSON] [INFO], уроженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходів), але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно, розпочавши стягнення з 18 листопада 2004 року, до досягнення повноліття [PERSON] 11 листопада 2021 року (а.с. 8). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 06.04.2018 року [PERSON], [INFO], про те, що її місце проживання зареєстровано в [INFO] та до складу сім"ї входять: [PERSON], [INFO] - батько, [PERSON], [INFO] - мати, [PERSON], [INFO] - дочка ( а.с.7). Згідно довідки про доходи виданої філією ПАТ " Державна-продовольчо-зернова корпорація Україи" "Новоукраїнський комбінат хлібопродуктів" [PERSON], про те, що із зарплати [PERSON] утримано аліменти по виконавчому листу № 2-2666/04 від 03.12.2004 року на утримання дочки [PERSON] [INFO], за період з 01.04.2017 року по 31.03.2018 року становить: 9234 (дев"ять тисяч двісті тридцять чотири) грн. 83 коп. Початок утримання аліментів з 18.11.2004 року (а.с. 10). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У рішенні «Хант проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90)0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Верховним Судом України у цивільній справі №6-143цс13 висловлено таку правову позицію: «З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)». В даному випадку, в обґрунтування позову позивачка посилається на те, що визначений Законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину збільшився, з чим суд погоджується та визнає це обставиною, що має істотне значення для справи. АКле розмір стягуваних аліментів залишився незмінним та значно меншим ніж 50%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 3 ст.181 СК України (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Законом України "Про державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 року № 2246- VIII встановлено суми прожиткового мінімуму на 2018 рік для дітей віком до шести років прожитковий мінімум складає: з 01 січня 2018 року - 1492 гривень; з 01.07.2018 року - 1559 гривень; з 01 грудня - 1626 гривень. Згідно з даним Законом для дітей віком від шести років прожитковий мінімум складає: з 01 січня 2018 року - 1860 гривень; з 01.07.2018 року - 1944 гривень; з 01 грудня - 2027 гривень. Таким чином мінімальний розмір аліментів на дитину у віці від шести років не може бути меншим ніж 930 гривень на місяць, на дитину у віці до шести років не може бути меншим ніж - 746 гривень. Позивачка, як мати несе рівні з відповідачем витрати по утриманню дитини, але при цьому доглядає дитину на відміну від відповідача, що впливає на її можливість покращити заробіток, тому розмір аліментів в сумі 1500 гривень забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання дитиною надійного стабільного матеріального утримання з боку батька, який отримує також дохід в матеріальній формі. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги обґрунтованість позовної заяви, а також письмову заяву [PERSON], в якій останній не заперечував проти задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved