Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом зняття заборони відчуження майна та вилучення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] виданого 16.05.2013 року, позивачу [PERSON], належить житловий будинок з надвірно-господарськими побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Оскільки позивач постійно проживає та працює в іншій місцевості, виникла необхідність продажу будинку. З метою оформлення договору купівлі-продажу він звернувся до нотаріальної контори, однак, у вчиненні нотаріальних дій йому було відмовлено. Причиною відмови стало те, що 07.12.2006 року на підставі повідомлення Синельниківського вузлу зв'язку № 1 від 11.03.1966 року Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою на будинок по [ADDRESS] зареєстровано заборону відчуження (реєстраційний номер обтяження 4181756). Позивач вважає, що заборона відчуження будинку була накладена помилково, без жодних законних підстав. Згідно технічного паспорту, виготовленого Комунальним підприємством « Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок по [ADDRESS] був збудований у 1951 році. З 1955 року будинок належав [PERSON] на підставі договору дарування за № 4512, посвідченого в Синельниківській нотаріальній конторі 17.11.1955 року та зареєстрованого в реєстрі № 1386/7. 25 вересня 1972 року [PERSON] продала, а батько позивача [PERSON] купив житловий будинок по [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 25.09.1972 року, зареєстрованим державним нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори Жаран А.А. за реєстром № 2995. На момент державної реєстрації договору купівлі-продажу від 25.09.1972 року, заборгованості та заборон на продаж будинку не існувало, що підтверджується записом нотаріуса в тексті зазначеного договору. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті позивач [PERSON] прийняв спадщину і оформив свої спадкові права на спадкове майно. Під час оформлення спадкових прав та їх державної реєстрації ніяких відомостей про заборону відчудження будинку не було. Як виявилось, підставою для заборони відчудження будинку була видача позики для будівництва нового будинку по [ADDRESS] працівнику Синельниківського вузлу зв'язку [PERSON]. [PERSON] ніколи не був власником будинку [ADDRESS]. Таким чином, Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою було накладено заборону на відчудження будинку, який належав іншій особі. Як повідомили позивачу в Синельниківському вузлі зв'язку, [PERSON] дійсно працював в цій організації, але відомості щодо видачі позики в них не збереглися. Ніяких повідомлень від Синельниківського вузлу зв'язку з 1966 року не поступало. До позивача, як власника будинку, організація претензій не має. Просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належним йому на праві приватної власності житловим будинком [ADDRESS] шляхом: - зняття заборони на відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження 4181756, зареєстрованого 07.12.2006 року Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Синельниківського вузлу зв'язку № 1 від 11.03.1966 року щодо [PERSON]; - вилучення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про накладення заборони на відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження 4181756, зареєстрованого 07.12.2006 року Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Синельниківського вузлу зв'язку № 1 від 11.03.1966 року щодо [PERSON]. Також позивач просить зобов'язати Першу Синельниківську державну нотаріальну контору вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про заборону відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження 4181756, зареєстрований 07.12.2006 року Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Синельниківського вузлу зв'язку № 1 від 11.03.1966 року щодо [PERSON]. До початку судового засідання від позивача надійшла до суду заява, у якій він просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі , та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, та заперечення проти задоволення позову обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до внесених змін у статтю 34 закону України «Про нотаріат» «зняття заборони» виключено з переліку нотаріальних дій, які вчиняються нотаріусами України. Відповідно до підпункту 5.1 пункту 5 глави 15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори знімається заборона на паперових носіях, які знаходяться у нотаріуса та на примірнику іпотечного або іншого договору, який надається нотаріусу відповідно до 5.1 пункту 5 глави 15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Нотаріус не має права доступу до роботи з «Державним реєстром речових прав на нерухоме майно» не пов'язаного з вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном; на нотаріуса покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно лише під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном та проводить державну реєстрацію прав, які виникли виключно в результаті нотаріальної дії. Виключення записів з реєстру іпотек та зняття заборони відчуження нерухомого майна не є нотаріальною дією, тому видавати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії не вбачається можливим. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне. Згідно копії заборони від 11.03.1966 року державна нотаріальна контора наложила заборону на відчуження житлового будинку за адресою: [ADDRESS], на підставі видачі позики для будівництва нового будинку по [ADDRESS], громадянину [PERSON](а.с.8). Відповідно до договору купівлі-продажу від 25 вересня 1972 року [PERSON] купив у [PERSON] жилий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В договорі зазначено, що заборгованості по позиції та других заборон немає(а.с.6-7). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.05.2013 року спадкоємцем житлового будинку з надвірно - господарськими побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS], є [PERSON](а.с.10). Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3513935 від 16.05.2013 року та копії технічного паспорту від 06.05.2014 року виданого КП «Синельниківським міжміським бюро технічної інвентаризації», власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS], є позивач [PERSON](а.с. 11,13-17). Тобто, як вбачається із матеріалів справи - заборона на відчуження стосувалася житлового будинку по [ADDRESS], який належав [PERSON], а не [PERSON] Суд робить висновок при накладенні заборони на відчуження була допущена помилка, яка перешкоджає позивачу розпорядитися належним йому правом власності . Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 п.9 ст. 34 Закону України "Про нотаріат", нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: накладають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації. Згідно ч.2 ст. 34 Закону України "Про нотаріат", на нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом. Згідно ст.74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення підприємства чи організації про погашення позики (кредиту) нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку. Дана норма зазначена в розділі ІІІ цього Закону, а саме правила вчинення нотаріальних дій. Отже, зняття заборони відчуження майна є іншою нотаріальною дією, що відповідає вимогам ст.34, 74 Закону України "Про нотаріат". Крім того, пунктом 5.1. Розділу ІІ Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 передбачено, що нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики або за рішенням суду. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, суд, вважає доводи позивача доведеними та обґрунтованими. З урахуванням викладеного позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі . На підставі викладеного та ст.ст.317,319,391 ЦК України, ст.ст. 34,74 Закону України "Про нотаріат", п.5.1. Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, та

Outcome: approved