Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна подружжя. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Ларіонової Н.М. від 20 лютого 2018 року справу надіслано за підсудністю до Баришівського районного суду Київської області. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року ухвалу судді Подільського районного суду м. Києва від 20 лютого 2018 року скасовано, а справу надіслано за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Андрейчука Т.В. від 03 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що з 01 серпня 1998 року до 11 липня 2017 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. У період шлюбу сторони справи набули у власність: гаражні бокси № [NUMBER] , № [NUMBER] на ділянці № [NUMBER] в Кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Полярний", розташовані за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 19 ; автомобіль Skoda Fabia 1.9SD, номер шасі [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] ; автомобіль Mitsubishi Pajero Sport 2.5TD, номер шасі [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] ; причіп автомобільний ПВ 01Б ПР-бортовий-В, реєстраційний номер шасі [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] ; земельну ділянку площею 0,06 га, цільове призначення - для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бобрицький старостинський округ Великодимерської селищної ради Броварського району, садове товариство "Ортопед"; земельну ділянку площею 0,062 га, цільове призначення - для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бобрицький старостинський округ Великодимерської селищної ради Броварського району, садове товариство "Ортопед"; недобудований садовий будинок - будівлю складної конфігурації периметром 8,1 м х 8,5 м, розташований на земельній ділянці площею 0,062 га, цільове призначення - для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бобрицький старостинський округ Великодимерської селищної ради Броварського району, садове товариство "Ортопед"; інше рухоме майно, якими розпорядився відповідач та витратив на власний розсуд та шкоду інтересам сім`ї. [PERSON] зазначила, що з січня 2015 року [PERSON] припинив надавати їй кошти на утримання сім`ї, оплату рахунків за житлово-комунальні послуги. Свою заробітну плату та пенсію відповідач витрачав на свої потреби. Позивач стверджувала, що відповідач вивіз та без її згоди володіє таким нерухомим майном вартістю 804798,00 грн, що належить подружжю [PERSON] на праві спільної сумісної власності: стільці з м`якими сидіннями - 4 шт.; стільці дерев`яні (кухоні) - 4 шт.; стільниця скляна (до столу) - 1 шт.; холодильник двокамерний Goldstar; стіл (круглий) на залізній опорі - 1 шт.; електрична духовка - 1 шт.; масляний радіатор в упаковці (новий) - 1 шт.; пральна машинка "Малютка" в упаковці (нова); бочки для соління об`ємом 50 л з кришками 2 - шт.; бочки для соління об`ємом 80 л з кришками 2 - шт.; будівельні матеріали з металу для огорожі: арматура, листи, кути, товсті дроти; будівельні матеріали для оздоблювальних робіт: крейда, цемент, шпалери, дерев`яні та пластикові дошки, інше; електричні дроти; електрична піч для сауни; електронний щит управління температурним режимом сайни; електричні конвектори "Вена" - 6 шт.; електричні датчики, регулятори; трифазний електролічильник (коридор); терморегулятор сауни з проводами; посуд; постільна білизна (подушки, простирадла, рушники, інше); зварювальний апарат (старий); зварювальний апарат "Патон"; циркулярна пила; перфоратор Bosch PBH 220 RE; електродриль; електропила по дереву; кутова шліфмашина ("болгарка") по металу; електрокоса (тример); електроножиці; аерогриль Elenberg AG-1200; мангал; драбина металева; городній інвентар (різний); столові прибори (ножі, виделки, ложки); будівельні матеріали: пластикові панелі для стелі, дерев`яні дошки, дерев`яні товсті бруси для стелі, пластиковий профіль, арматурний метал, пластикові вікна, металеві двері, цемент, різні суміші для оштукатурювання, крейда та інше майно; миючий порохотяг Philips; бочки металеві - 4 шт.; банки скляні для консервації; чайний гарнітур; унітаз зі зливним бачком (новий); змішувачі - 2 шт.; світильники денного освітлення - 4 шт.; плитка керамічна - 2 упаковки; двері міжкімнатні - 2 шт.; авто мийка високого тиску; шланги для відведення води для миття автомобіля; станок для швейної машинки (металевий); човен рибальський на чотири особи; туристичний намет та спальні мішки; телевізор Toshiba 20V300PR діагоналлю 50 см; настінне кріплення для телевізора; електроблендер Braun з чашею; електричний відпарювач; посуд (різний). [PERSON] зазначила, що [PERSON] мешкав однією сім`єю без шлюбу з [PERSON] в с. Селичівка Баришівського району Київської області та витрачав спільні кошти подружжя [PERSON] на будівництво двоповерхової будівлі на земельній ділянці, розташованій за адресою: [ADDRESS] . Туди ж, зі слів позивача, відповідач вивіз рухоме майно, що є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] . Також позивач вказала, що [PERSON] надіслав їй пропозицію щодо поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та знаходиться в квартирі [ADDRESS] , вартістю 540000,00 грн: килим овальний 200 см х 145 см; кондиціонер Chigo Mash; музичний центр Panasonic; барна стійка з трьох предметів (матеріал ДСП) 204 см х 42 см х 206 см; підставка металева для квітів на сім горщиків; диван кутовий 190 см х 250 см х 95 см; стіл приставний під комп`ютер; комп`ютер Intel Inside; посуд; настінний годинник ("зозуля"); настінна лампа сірого кольору; світильник настінний на кронштейнах чорного кольору; радіотелефон Panasonic; двоспальне ліжко з матрацом 206 см х 170 см та дві приставні тумби 40 см х 44 см х 39 см; стілець м`який в чохлі - 2 шт; табурет - 1 шт.; масажер для ніг - 1 шт.; дошка для прасування та праска "Ажур"; годинник настінний; стійка-вішалка для одягу - 1 шт.; колони керамічні з горщиками коричневого кольору - 2 шт.; профіль 60 мм - 16 шт.; картина написана олійними фарбами "Ромашки-троянди" 42 см х 42 см; кухонні меблі з навісними шафами 240 см х 160 см х 60 см та мийкою ж нержавіючої сталі; варильня поверхня Ariston; електрична духовка Whirpool; електрочайник Philips; витяжка кухонна Ciarco; холодильник двокамерний LG GR 642BEPE; мікрохвильова піч Goldstar; електричний нагрівач повітря Elekta; стіл круглий 110 см х 166 см; кухонний м`який куточок 150 см х 110 см; табурет - 1 шт.; пуф м`який - 1 шт.; диван м`який подвійний (розкладний) 160 см х 90 см; килим вовняний для підлоги 190 ми х 130 см; морозильна камера Ardo; картина написана олійними фарбами "Ставок" 70 см х 56 см; стіл розкладний з металевими ніжками 150 см х 80 см; фільтр для води з системою зворотного осмосу; електричний бойлер об`ємом 30 л; унітаз; дзеркало 160 см х 50 см - 1 шт.; домофон Cosom; бра настінне - 1 шт.; пральна машинка Zerovat Romo; навісна шафа дзеркальна двостулкова 70 см х 110 см х 25 см; умивальник та змішувач; рушникосушарка; чавунна ванна; шафа-купе для одягу 50 см х 60 см х 250 см; шафа-купе (дзеркальний фасад) 120 см х 50 см; шафа-купе (дзеркальний фасад) 180 см х 50 см; шафа-купе кутова 165 см х 75 см; шафа-антресоль 112 см х 40 см х 264 см; стійка вішалка 225 см х 10 см з дзеркалом; дверне полотно - 5 шт.; коробки під двері - 6 шт. З цих підстав позивач просила здійснити поділ спільного майна подружжя [PERSON] , відступивши від засади рівності часток подружжя, виділивши у власність [PERSON] майно загальною вартістю 678011,00 грн, а саме: гаражні бокси № [NUMBER] , № [NUMBER] на ділянці № [NUMBER] в Кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів " Полярний ", розташовані за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 19 ; автомобіль Skoda Fabia 1.9SD, номер шасі [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] ; земельну ділянку площею 0,06 га, цільове призначення - для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бобрицький старостинський округ Великодимерської селищної ради Броварського району, садове товариство "Ортопед"; земельну ділянку площею 0,062 га, цільове призначення - для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бобрицький старостинський округ Великодимерської селищної ради Броварського району, садове товариство "Ортопед"; недобудований садовий будинок - будівлю складної конфігурації периметром 8,1 м х 8,5 м, розташований на земельній ділянці площею 0,062 га, цільове призначення - для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бобрицький старостинський округ Великодимерської селищної ради Броварського району, садове товариство "Ортопед"; виділивши [PERSON] майно загальною вартістю 875180,00 грн, а саме: автомобіль Mitsubishi Pajero Sport 2.5TD, номер шасі [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] ; причіп автомобільний ПВ 01Б ПР-бортовий-В, реєстраційний номер шасі [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] ; рухоме майно вартістю 540000,00 грн, яке знаходиться в квартирі [ADDRESS] , а також рухоме майно, яке знаходилося в недобудованому садовому будинку розташований на земельній ділянці площею 0,062 га, цільове призначення - для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бобрицький старостинський округ Великодимерської селищної ради Броварського району, садове товариство "Ортопед". У ході розгляду справи позивач змінила позовні вимоги, просила суд у порядку поділу майна подружжя [PERSON] виділити їй гаражні бокси № [NUMBER] , № [NUMBER] на ділянці № [NUMBER] в Кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів " Полярний ", розташовані за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 19 ; автомобіль Skoda Fabia 1.9SD, номер шасі [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] ; недобудований садовий будинок - будівлю складної конфігурації периметром 8,1 м х 8,5 м, розташований на земельній ділянці площею 0,062 га, цільове призначення - для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, Бобрицька сільська рада, садове товариство "Ортопед". Відповідач відзив на позовну заяву [PERSON] до суду не подав. Допитана за її клопотанням у якості свідка позивача [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що відповідач витрачав спільні грошові кошти та майно подружжя [PERSON] на шкоду інтересам сім`ї, зокрема на спорудження житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] . Ці обставини є підставою для суду відступити від засади рівності часток подружжя про поділі їх майна. Також [PERSON] наголосила, що[PERSON] вивіз спільне майно з недобудованого садового будинку, що розташований на земельній ділянці площею 0,062 га, цільове призначення - для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бобрицький старостинський округ Великодимерської селищної ради Броварського району, садове товариство "Ортопед". Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимог з мотивів, наведених у позовній заяві. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково, пояснили, що за час шлюбу сторони справи набули власність гаражні бокси № [NUMBER] , № [NUMBER] на ділянці № [NUMBER] в Кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Полярний", розташовані за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 19 ; автомобіль Skoda Fabia 1.9SD, номер шасі [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] ; автомобіль Mitsubishi Pajero Sport 2.5TD, номер шасі [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] ; причіп автомобільний ПВ 01Б ПР-бортовий-В, реєстраційний номер шасі [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] . [PERSON] та його представник вказали, що відповідач не вивозив ніякого рухомого майна з квартири [ADDRESS] та недобудованого садового будинку, розташованого на земельній ділянці площею 0,062 га, цільове призначення - для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бобрицький старостинський округ Великодимерської селищної ради Броварського району, садове товариство "Ортопед", а тому підстав для відступу від засади рівності часток подружжя у спільному майні немає. Земельні ділянки площею 0,06 га та 0,062 га, цільове призначення - для ведення садівництва, які знаходиться за адресою: Київська область, Бобрицький старостинський округ Великодимерської селищної ради Броварського району, садове товариство "Ортопед", на думку [PERSON] та його представника не належать до об`єктів спільної сумісної власності подружжя [PERSON] , позаяк вони одержані кожним з подружжя у період шлюбу в приватну власність для садівництва, а тому є їх особистою власністю. Недобудований садовий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,062 га, цільове призначення - для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бобрицький старостинський округ Великодимерської селищної ради Броварського району, садове товариство "Ортопед", не введений в експлуатацію, а тому не може бути об`єктом поділу. Відповідач та його представник просили суд здійснити розподіл спільного майна подружжя [PERSON] шляхом визнання за кожним по 1/2 частині гаражних боксів № [NUMBER] , № [NUMBER] на ділянці № [NUMBER] в Кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Полярний", розташованих за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 19 ; автомобіля Skoda Fabia 1.9SD, номер шасі [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] ; автомобіля Mitsubishi Pajero Sport 2.5TD, номер шасі [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] ; причепа автомобільного ПВ 01Б ПР-бортовий-В, реєстраційний номер шасі [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] . Проти виділення йому у власність якогось майна та стягнення з нього компенсації [PERSON] заперечував. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] зазначила, що вона володіє сусіднім будинком поруч з недобудованим садовим будинком подружжя [PERSON] в садовому товаристві " Ортопед ". Цей будинок сторони справи почали будувати у 1991-1992 роках, проте він не був закінчений будівництвом. Однак його можна було використовувати за функціональним призначенням. Свідок повідомила, що у 2014 році [PERSON] відмовився її підвезти автомобілем, оскільки транспортний засіб був повністю завантажений речами, які були складені в картонні коробки. Свідок показала, що у недобудованому садовому будинку [PERSON] були радіатори, телевізор, які потім зникли. Свідок [PERSON] вказала, що вони з подружжям [PERSON] є сусідами, їхні садові будинки знаходяться недалеко. Свідок зазначила, що садовий будинок [PERSON] і [PERSON] будували разом. Одного разу у 2016 році, коли приїхала [PERSON] , вона повідомила, що з її садового будинку зникли речі, зокрема холодильник, телевізор, радіатори, бойлер, кухонні меблі. Спочатку позивач та свідок повідомили, що будинок був пограбований, проте охорона садового товариства "Ортопед" повідомила, що якісь речі вивозив з будинку [PERSON] . Свідок [PERSON] є донькою сторін у справі. Свідок повідомила, що [PERSON] і [PERSON] жили разом з 1979 до 2016 року, спільними зусиллями та за спільні кошти будували садовий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,062 га, цільове призначення - для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бобрицький старостинський округ Великодимерської селищної ради Броварського району, садове товариство "Ортопед". Цей будинок не закінчений будівництвом. Участь у будівництві також приймали родичі [PERSON] . Пайові внески за гаражі сторони справи сплатили за рахунок спільних коштів, також за спільні кошти вони придбали автомобілі та причіп. Зі слів позивача свідку стало відомо, що відповідач вивозив речі з садового будинку, квартири [ADDRESS] , а також гаража. Заслухавши вступні слова учасників справи та їх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 25 травня 1979 року до 15 вересня 1987 року (т. 5, а. с. 64). У судовому засіданні сторони справи стверджували, що після розірвання шлюбу вони продовжили мешкати разом, підтримували шлюбно-сімейні стосунки та вели спільне господарство. 01 серпня 1998 року сторони справи повторно уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва, актовий запис №540 (т. 1, а. с. 20). За рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року у справі № 756/6542/17 шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , було розірвано (т. 1, а. с. 21). За час шлюбу з позивачем [PERSON] набув у власність гаражні бокси № [NUMBER] , № [NUMBER] на ділянці № [NUMBER] в Кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів " Полярний ", розташовані за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 19 (т. 1, а. с. 62-65, т. 2, а. с. 228). 12 червня 2003 року [PERSON] придбав автомобіль Skoda Fabia 1.9SD, номер шасі [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , 28 грудня 2016 року - автомобіль Mitsubishi Pajero Sport 2.5TD, номер шасі [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] ; а 30 листопада 2009 року - причіп автомобільний ПВ 01Б ПР-бортовий-В, реєстраційний номер шасі [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] (т. 1, а. с. 66, 85, 106, т. 2, а. с. 81-86, 87-98). Також подружжя за час шлюбу придбало телевізор Toshiba 20V300PR, серійний номер 21D0619S; меблевий куток "Емілія" (т. 2, а. с. 104, 110). Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. З урахуванням того, що гаражні бокси, автомобілі та причіп автомобільний набуті у власність після 01 січня 2004 року, до правовідносин щодо визначення статусу цього майна повинні застосовуватись положення актів цивільного законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, а саме - СК України. За приписами ст. 60 СК України та ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч. 1 ст. 190 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Таким чином, набуття майна за час перебування у шлюбі створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Ця презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт в судовому порядку. При цьому тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції спільної сумісної власності, покладається на того з подружжя, який її спростовує (зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц). Жодним з учасників справи не спростовано презумпцію належності подружжю [PERSON] на праві спільної сумісної власності гаражних боксів № [NUMBER] , № [NUMBER] на ділянці № [NUMBER] в Кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Полярний", розташованих за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 19 , автомобілів Skoda Fabia 1.9SD, номер шасі [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , Mitsubishi Pajero Sport 2.5TD, номер шасі [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] ; причепа автомобільного ПВ 01Б ПР-бортовий-В, реєстраційний номер шасі [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , телевізора Toshiba 20V300PR, серійний номер 21D0619S, меблевого кутка "Емілія". Судом з`ясовано і не заперечується сторонами, що час шлюбу на земельній ділянці площею 0,062 га, цільове призначення - для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бобрицький старостинський округ Великодимерської селищної ради Броварського району, садове товариство "Ортопед", що належить на праві особистої приватної власності [PERSON] , сторони справи за спільні кошти здійснили будівництво садового будинку з господарськими будівлями та спорудами. На цей час цей садовий будинок незавершений будівництвом та не прийнятий в експлуатацію. Майном, згідно із приписами ст. 179 та ч. 1 ст. 190 ЦК України, є окремі речі, сукупність речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 181 ЦК України). Виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, слід визнати, що об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) - це нерухома річ особливого роду: її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства. Вирішуючи питання про виникнення, зміну та припинення суб`єктивних цивільних прав стосовно об`єкта незавершеного будівництва, потрібно враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю (такий висновок суду відповідає усталеній правовій позиції Верховного Суду, яка висловлена, зокрема у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 454/1678/16-ц, від 21 серпня 2019 року у справі № 373/762/15-ц, від 11 вересня 2019 року в справі № 158/2404/13-ц, від 12 лютого 2020 року у справі № 488/3103/17-ц, від 07 вересня 2020 року у справі № 336/4781/18). За положеннями ст. 17 Закону України "Про власність", який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) Майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об`єдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі. Зважаючи на викладене, ураховуючи ступінь готовності незавершеного будівництвом садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці площею 0,062 га, цільове призначення - для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бобрицький старостинський округ Великодимерської селищної ради Броварського району, садове товариство "Ортопед", ураховуючи те, що цей садовий будинок фактично експлуатувався [PERSON] та [PERSON] за своїм функціональним призначенням, суд дійшов висновку про належність зазначеного об`єкта незавершеного будівництва сторонам справи на праві спільної сумісної власності подружжя. Інші рухомі речі, про які зазначено у позовній заяві, не можуть бути визнані спільним майном подружжя, позаяк самі по собі фіскальні документи без зазначення імені покупця не можуть засвідчувати факт придбання цих речей [PERSON] чи [PERSON] у період шлюбу. Не можуть підтверджувати такий факт і гарантійні талони на побутову техніку. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї (ч. 2 ст. 70 СК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, зобов`язана надати докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд ухвалює рішення у справі на користь протилежної сторони. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України), а допустимими є докази, отримані одержані з дотриманням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України). Позивачем не доведено з покликанням на належні, допустимі, достатні та достовірні докази на підтвердження того, що відповідач [PERSON] не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, а тому підстави для відступу від засади рівності часток подружжя. Так, свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не підтвердили, що саме [PERSON] вивіз спільне майно подружжя, не вказали, яка саме майно було вивезено. Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Конституційний Суд у рішенні від 19 вересня 2012 року № 17-рп/2012 у справі № 1-8 2012 зазначив, що право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст. 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. ч. 1, 2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Згідно з п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" судам роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. У п. 25 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що при поділі спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення ч. ч. 4-5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Щодо застосування вказаної норми при поділі майна подружжя Верховним Судом України викладена правова позиція у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-37цс13, відповідно до якої при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в разі, якщо речі є неподільними, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч. ч. 4-5 ст. 71 СК України). За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України. Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п. п. 1-3 ч.1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Ч. ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній власності, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Таким чином, у випадку, коли один із співвласників погодився отримати грошову компенсацію замість своєї частки в спільному майні, а інша сторона не погодилася її добровільно виплачувати з будь-якої причини, зацікавлений в одержанні замість своєї частки у майні грошової компенсації співвласник звертається до суду із позовом на підставі ст. 364 ЦК України. З огляду на те, що позивач не надала доказів на підтвердження можливості поділу в натурі незавершеного будівництвом садового будинку, зважаючи на те, що гаражні бокси № [NUMBER] , № [NUMBER] на ділянці № [NUMBER] в Кооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Полярний", розташовані за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 19 ; автомобілі Skoda Fabia 1.9SD, номер шасі [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , Mitsubishi Pajero Sport 2.5TD, номер шасі [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] ; причіп автомобільний ПВ 01Б ПР-бортовий-В, реєстраційний номер шасі [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] ; телевізор Toshiba 20V300PR, серійний номер 21D0619S; меблевий куток "Емілія", є неподільними речами, ураховуючи те, що заявляючи вимоги про виділ їй у власність гаражних боксів, автомобілі Skoda Fabia 1.9SD, номер шасі [NUMBER] , незакінченого будівництвом садового будинку, позивач не внесла на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми, [PERSON] не погодився на отримання компенсації замість його частки у спільному майні, надані сторонами справи докази на підтвердження вартості майна є суперечливими, суд визнає ідеальні частки подружжя в згаданому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, сформульованій у постанові від 27 лютого 2019 року у справі № 464/7011/16-ц, від 22 березня 2021 року у справі № 161/4554/19). Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано договір про надання правової допомоги від 10 серпня 2017 року, укладений між [PERSON] та адвокатом Топчієм П.І.; детальними описами наданих адвокатом послуг та квитанціями про переказ грошових коштів. Загальна сума витрат на правничу допомогу становить 21900,00 грн. Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджені належними доказами. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] компенсації підлягають витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог у сумі 13797,00 грн ((184000,00 грн + 184000,00 грн + 330300,00 грн + 127400,00 грн + 4850,00 грн + 143156,00 грн) / 1553191,00 грн х 21900,00 грн = 13797,00 грн). Суд також присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 6478,42 грн ((184000,00 грн + 184000,00 грн + 330300,00 грн + 127400,00 грн + 4850,00 грн + 143156,00 грн) / 1553191,00 грн х 10283,20 грн (4800,00 грн + 352,40 грн + 4010,00 грн + 352,40 грн + 384,20 грн) = 6478,42 грн). При компенсації сплаченого судового збору суд ураховує сплачені [PERSON] суми судового збору у розмірі 6478,42 грн (т. 1, а. с. 1; т. 2, а. с. 43, 136, 198; т. 3, а. с. 53, т. 4, а. с. 8). Усі інші витрати [PERSON] не можуть вважатись судовими витратами у розумінні ст. 133 ЦПК України та не підлягають компенсації. Витрати на професійну правничу допомогу на користь [PERSON] не підлягають присудженню на його користь. Так, відповідачем не подано попереднього (орієнтованого) розрахунку витрат на професійну правничу допомогу. Адвокатом Куценко Н.В. не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних нею. У додатку до угоди про надання правової допомоги від 14 січня 2019 року не зазначено вартість години послуг адвоката. Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість витрат на професійну правничу допомогу, що є підставою для відмови у їх компенсації (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, сформульованій у постановах від 24 березня 2020 року у справі № 1740/2428/18, від 23 листопада 2020 року у справі № 638/7748/18). Також суд звертає увагу на те, що законодавець у ст. 137 ЦПК України вживає термін "компенсація" витрат на професійну правничу допомогу. За визначенням, що дає Словник української мови в 11 томах (АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І.К.Білодіда. - К.: Наукова думка, 1970-1980), слово "компенсація" означає "відшкодування, зрівноважування, винагорода за що-небудь, а також сума, яку сплачують як відшкодування, винагороду; покриття витрат, утрат", відтак, очевидно, що компенсації підлягають витрати на професійну правничу допомогу адвоката, які були понесені стороною (фактично сплачені нею). Тому суд приймає до уваги правову позицію, яку висловив Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18, зазначивши, що на підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, сторони надає, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Будь-яких доказів на підтвердження сплати ним витрат на професійну правничу допомогу відповідачем [PERSON] не надано. Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність відмовити відповідачеві у компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial