Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач - ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], згідно якого прохає суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором № 181Н-К1/1 від 13.11.2006 року по кредиту та процентах у розмірі 9839,83 дол. США та пеню у розмірі 11318,96 грн., стягнути з відповідачів на його користь понесені судові витрати у розмірі 3861,99 грн. у рівних частках з кожного по 1931,00 грн. На обґрунтування своїх вимог вказав, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»), та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 181Н-К1/1 від 13.11.2006 року, з додатковою угодою № 1 від 15.01.2007 року та додатковою угодою № 2 від 19.02.2007 року, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті у сумі 14300,00 дол. США, а відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 12.11.2027 року, шляхом внесення щомісячних платежів згідно графіку погашення, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору. За користування кредитними коштами відповідач зобовязався сплатити проценти у розмірі 10,8 % річних. В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника прийнята порука [PERSON] згідно договору поруки від 13.11.2006 року. Всупереч умов кредитного договору та додаткових угод відповідачі не здійснюють платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та процентів, чим порушують взяті на себе зобовязання, в звязку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про дострокове повернення відповідачами вказаних сум заборгованості. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, просила в задоволені позову відмовити та застосувати процедуру реструктуризації боргу. Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне. Між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] 13.11.2006 року було укладено договір про надання споживчого кредиту за № 181Н-К1/1, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 14300,00 дол. США, шляхом видачі кредитних коштів через касу банку для подальшого їх використання за цільовим призначенням, а відповідач зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 з кінцевим терміном остаточного повного погашення кредитної заборгованості не пізніше 12.11.2027 року, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору (п. п. 1.1,1.2 кредитного договору), За користування кредитом відповідач [PERSON] зобовязався сплачувати проценти у розмірі 10,8 % річних, а з 19.02.2007 року у розмірі 12 % річних відповідно до п. 1.3.1. кредитного договору, п. п. 2.2 додаткової угоди № 2 від 19.02.2007 року. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачується у порядку, передбаченому п. 1.3 кредитного договору. Згідно п. 7.1 кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит [PERSON] сплачує банку пеню з розрахунку 0,4 відсотки від суми заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. В забезпечення виконання всіх зобовязань за Кредитним договором Банком було укладено із [PERSON] договір поруки № б/н від 13.11.2006 року, згідно п.п.1.1- 1.5 договору поруки поручитель зобовязується відповідати за виконання позичальника усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі. Що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобовязань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобовязань по договору поруки. 18.12.2009 року у відповідності до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008р. до Статуту АКІБ «УкрСиббанк», були внесені зміни відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.2 ст.1054, ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, натомість відповідач допустив порушення у здійсненні платежів на погашення суми заборгованості по кредиту та процентах, чим порушив взяті на себе договірні зобовязання. Відповідно ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, що передбачено також кредитним договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Про наявність заборгованості за кредитним договором та необхідність її погашення відповідачі по справі повідомлялися належним чином шляхом направлення позивачем листів-вимоги за № 30-11/31804, № 30-11/31805 від 11.01.201 року. Проте, свої зобов'язання за кредитним договором відповідач у встановлений у вимозі строк не виконав, внаслідок чого існує заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості станом на 13.06.2016 року заборгованість становить по процентах та кредиту у розмірі 9839,83 доларів США, та пеня у розмірі 11318,96 грн. Відповідно до ст. 5 Декрету Кабінету міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі генеральної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п.2ст.5 цього ж Декрету. З матеріалів справи вбачається, що АКІБ «УкрСиббанк»на час укладення спірного договору володів відповідною банківською ліцензією від 28.10.1991 року №57 та мав дозвіл [PERSON] банку України на вчинення вказаних операцій від 24.12.2001 року №75-2. За вказаних умов здійснення кредитної операції у валюті не суперечить вимогам чинного законодавства. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про [PERSON] України» офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється [PERSON] Банком України. В п.12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року дано роз'яснення, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. При цьому, за предявлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого [PERSON] банком України на день сплати. \~ \~ \~ \~Також в п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" №14 віл 18.12.2009 року дано роз'яснення, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.192, ч.3 ст.533 ЦК України, Декрет Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими та законними, а тому підлягають до задоволення. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 3861,99 грн., що підтверджується платіжним дорученням, який на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved