Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить суд стягнути з відповідача [PERSON], на її користь , на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 2012 року по 2013 рік та 3 2015 рік по 2016 рік вона перебувала в фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. [INFO] у них з відповідачем народилася донька [PERSON], яка на даний час знаходиться на її утриманні. Відповідач на даний час отримує пенсію, працює офіційно, має регулярний дохід, тому вона бажає отримувати аліменти в частці від його доходів, а саме в розмірі 1/3 частки, щомісячно. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь витрати , пов"язані з веденням вказаної справи, за надання їй професійної правничої допомоги в розмірі 800,00 грн. В судовому засідання позивачка заявлені позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позові. Суду додатково пояснила, що на даний час вона ніде не працює, має на утримання двоє дітей, отримує на них соціальну допомогу в розмірі 4500 грн., за рахунок якої вони і проживають. Відповідач в добровільному порядку надає їй кошти на утримання дочки, але її не влаштовує те, що дані кошти він надає на свій розсуд , і в сумі яку вважає за потрібне. Відповідач, пред"явлені до нього позовні вимоги визнав частково, не заперечує сплачувати аліменти в розмірі 1/5 частки його заробітку, доходу. Вказав, що кожен місяць надає в добровільному порядку позивачці кошти на утримання дочки, купує одяг, продукти харчування, його щомісячний дохід на даний час становить приблизно 13200 грн. Він проживає разом з батьками - пенсіонерами, розмір їх сукупної пенсії становить 6000,00 грн., щомісячно. Як вказав відповідач , він самостійно сплачує кошти за комунальні послуги, займається будівництвом будинку, допомагає своїм батькам, тому сплата аліментів в розмірі зазначеному позивачкою, поставить його в скрутне матеріальне становище. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] ( а.с. 6). Малолітня дитина на даний час проживає разом з позивачкою, за адресою : [ADDRESS], що підтверджується довідкою виданою виконкомом Гришковецької селищної ради від 27.06.2018 року ( а.с. 7). Як передбачено ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів ( ст. 182 СК України). Статтею 183 ч. 1 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення вимог ст. ст. 12,13,81 ЦПК України позивачкою суду не надано жодного належного обґрунтування щодо розміру аліментів - 1/3 частки всіх доходів ( заробітку) відповідача, які вона просить стягнути з відповідача на утримання її малолітньої дочки [PERSON], 2015 року . Не надано доказів, що дитина потребує отримання аліментів саме в такому розмірі. Відповідач в обґрунтування своїх заперечень проти заявлених позовних вимог надав суду докази про те, що він дійсно отримує пенсію за вислугу років в розмірі 5999,90 грн., щомісячно. Розрахунки з яких чітко вбачається, що він постійно сплачує позивачці кошти на утримання їхньої малолітньої доньки в добровільному порядку, окрім цього купує одяг, засоби гігієни, продукти харчування, іграшки для дитини. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище сторін, часткове визнання позову відповідачем , не доведення позивачкою свої позовних вимог, суд приходить до висновку , що позов слід задовольнити частково. Відносно вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь понесених нею витрати за надану правову допомогу в розмірі 800 грн., суд зазначає наступне. За змістом ст. 133 ЦПК України склад та розмір витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі та окремо регулюється відповідним нормативно правовим актом. На підтвердження цих обставин суду слід надавати договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам, наприклад особисті розписки адвоката про одержання грошей або бланк квитанції завірений лише печаткою адвоката. Частиною першою - другою статті 137 ЦПК України, визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (частина третя - четверта статті 137 ЦПК України) Відповідно до абзацу 4 п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачкою до матеріалів справи було додано квитанцію б/н від 10.07.2018 року про сплату коштів в розмірі 800 гривень ( а.с.9). Слід зазначити, що детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову та (або) значенням справи для сторони позивачкою надано не було. За наведених обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь понесених нею витрат на правову допомогу в розмірі 800 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог Закону України " Про судовий збір". На підставі наведеного,

Outcome: partial