Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду і просить суд зобов'язати адміністрацію відділу освіти, молоді та спорту Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області вдати наказ про внесення з 01 квітня 1991 року до штатних розписів Великобудківської середньої школи (за період з 01 вересня 1990 року) зміни: вивести із штатного розпису посаду старша піонервожата та ввести до штатного розпису посаду педагог - організатор, а також зобов'язати відповідача внести виправлення в трудову книжку [PERSON] про недійсність запису за номером 2 та номером 3 і правильно записати: "№2 дата 01.04.1991 року відомості про роботу - переведена з посади старшої піонервожатої на посаду педагога - організатора Великобудківської середньої школи", "№3 дата 01 вересня 1992 року відомості про роботу - призначена на посаду педагога - організатора Деркачівської неповної середньої школи переводом із Великобудківської середньої школи". В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, мотивуючи його тим, що з 01 квітня 1991 р. по 01 вересня 1992 року працювала в Великобудківській середній школі, на посаді педагога - організатора так, як дану посаду було введено в загальноосвітніх навчальних закладах з 1991 року замість посади старшого піонервожатого. Але відділ освіти Недригайлівської РДА Сумської області не вніс зміни до штатних розписів загальноосвітніх навчальних закладів району посаду педагога-організатора. На даний час відповідач добровільно не вносить дані зміни до її трудової книжки, що негативно впливає на призначення пенсії. Представник відповідач по справі позов визнав, не заперечує проти його задоволення пояснивши це тим, що посада педагога-організатора в школах району дійсно введена згідно наказу по відділу освіти №73 від 23 жовтня 1995 року "Про введення посади педагога-організатора" на підставі листа Сумського обласного управління освіти №7/60 від 07 вересня 1994 року. Суд заслухавши доводи сторін, перевіривши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] з 1987 року стала працювати в Великобудківській середній школі на посаді старшої піонервожатої. Вона працювала на даній посаді до 01 вересня 1992 року. Згідно наказу №142-к від 31 серпня 1992 року Недригайлівського районного відділу освіти її було переведено до Деркачівської неповної середньої школи на посаду старшої вожатої Задовольняючи позов суд виходить з наступного: Відповідно до постанови колегії Міністерства праці Української РСР від 29 березня 1991 року №25 "Про умови оплати праці та розміри ставок заробітної плати й посадових окладів працівників народної освіти в Українській РСР", посада старшої піонервожатої вже не була передбачена. В загальноосвітних навчальних закладах замість цієї посади з 1 квітня 1991 року вводилась посада педагога-організатора, а працівники з посади старшої піонервожатої переводились на посаду педагога - організатора, про що необхідно було внести відповідний запис у трудову книжку працівника. Робота на посаді старшої піонервожатої не може бути зарахована до стажу, який дає право позивачці на пенсію за вислугу років, оскільки такі посади не внесені до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року з послідуючими змінами. В той же час до даного переліку серед інших посад внесено посаду педагога - організатора. Відповідно до п.2.6 - 2.9 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 259/34/5 від 08.06.2001 року у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Відповідно до листа відділу освіти, молоді та спорту Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області від 28 січня 2014 року №01-24/87, [PERSON] було відмовлено у виправленні неправильних записів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази.

Outcome: approved