Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до ТОВ "Ізі Кредит", в якому з урахуванням уточнення позовних вимог від 19.02.2014 року, просила скасувати наказ № 92-к від 15.10.2010 року, поновити її на займаній посаді з 15.10.2010 року по 12.03.2013 року, визнанати звільнення незаконним, стягнути не виплаченої заробітної плати за період з 15.10.2010 року по 12.03.2013 року у загальному розмірі 59138,62 гривень, середнього заробітку за час затримки заробітної плати у сумі 10220,82 гривень та компенсації за невикористані відпустки в загальній сумі 6169,01 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в період часу з 01.03.2010 року по 12.03.2013 року працювала на посаді кредитного інспектора у рекламно-кредитному відділі TOB «Ізі Кредит», який знаходиться у м. Житомирі по вул. Перемоги, 4. Хоча згідно умов трудового контракту, який був укладений між нею та TOB «Ізі Кредит», заробітна плата була визначена у розмірі 900 гривень, розмір її посадового окладу, який вона фактично отримувала, становив 2500 гривень. В порушення норм трудового законодавства, належна їй заробітна плата, упродовж періоду роботи у товаристві з 15.10.2010 по 12.03.2013 не виплачувалась. 12.03.2013 року вона прийшла на роботу до офісу рекламно-кредитного відділу TOB «Ізі Кредит» і керівництво повідомило їй, що вона звільнена з роботи, хоча жодної заяви на той момент вона не писала. На день звільнення з роботи Відповідачем не нарахована та не виплачена їй заробітна плата за період часу з 15.10.2010р. по 12.03.2013р. у сумі 59138,62 гривень. При звільненні також не виплачено компенсацію за невикористані відпустки, яка становить 6169,01 гривень. Поряд з цим, в порушення вимог ст. 47 КЗпП України, відповідач не видав належним чином оформлену трудову книжку, оскільки в ній зазначено, що вона працювала тільки з 01.03.2010 року до 15.10.2010 року. З вини відповідача вона не отримала свою заробітну плату за період часу з 15.10.2010 року по 12.03.2013 року у сумі 59138,62 гривень. Тому просить позовні вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити повністю. Зазначив, що доказів про те, що позивачка отримувала заробітну плату 2500 грн. немає. Розрахунки заборгованості зроблені позивачкою. Чому раніше не зверталась до суду позивачка з даним позовом йому не відомо. Трудову книжку позивачка отримала влітку 2013 року, яку надіслано було їй поштою. Конверт в підтвердження цього не зберігся. Представник відповідача Соболєв А.В. в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Надав суду два письмових заперечення. Зазначив, що дата позивачем на наказі про звільнення від 15.10.2010 року при ознайомленні нею не поставлено, оскільки остання ознайомилась з ним саме в цей день - 15.10.2010 року. За зверненням позивача в 2013 року державною інспекцією України з питань праці у м. Києві проведено перевірку у відповідача з питань оплати праці, розрахунку при звільненні, за результатами якої порушень норм чинного КЗпП України та інших законодавчих норм з питань праці не виявлено. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що працювала у відповідача кредитним інспектором з 2009 року і приблизно по лютий 2011 року. Укладались у відповідача трудові додаткові угоди. З 2010 року у відповідача почались затримки у заробітній платі на місяць. Позивачку бачила в ТОВ «Ізі Кредит», яка казала їй, що працює на посаді кредитного інспектора. Дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються КЗпП України, ЦК України та "Порядком проведення компенсації громадян втрати грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року із змінами та доповненнями, Судом встановлено, що позивачку з 01.03.2010 року за її заявою, прийнято на роботу в TOB "Ізі Кредит"на посаду кредитного інспектора, згідно наказу № 17к від 01.03.2010року. З нею укладено трудовий контракт від 01.03.2010 року.(а.с. 44-47) 01.09.2010 року з [PERSON] складено додаткову угоду до трудового контракту від 01.03.2010, про виконання встановлених роботодавцем цілей в період з 01.09.2010р. до 30.09.2010р. [PERSON] ознайомилася та погодилася з цією угодою.(а.с. 48) Згідно вих. № 101/1 від 01.10.2010 року відповідач повідомляв [PERSON]про те, що на підставі п.1.1. додатковой Угоди від 01.09.2010 до Трудового контракту від 01.03.2010 та п.22 Трудового контракту від 01.03.2010, з [PERSON] 15.10.2013 буде достроково розірвано Трудовий контракт від 01.03.2010.(а.с. 49) 15.10.2010 року, наказом № 92-к від 15.10.2010, [PERSON] звільнено з посади кредитного інспектора згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України, на підставі передбаченого контрактом п. 1.2 додаткової Угоди від 01.09.2010р.: "в разі невиконання зазначених завдань, роботодавець залишає за собою право попередити працівника про розірвання з ним трудових правовідносин або з працівником буде достраково розірвано Контракт від 01.03.2010р.".(а.с. 42) [PERSON] з наказом про звільнення ознайомлено під підпис. Позивачем дату ознайомлення з даним наказом не поставлено. В судові засідання не з`являлась. 18.10.2010 TOB "Ізі Кредит" за вих №138/10 направлено лист - повідомлення [PERSON], у зв'язку з тим, що з нею достроково розірвано трудовий контракт, їй необхідно з'явитися та отримати трудову книжку і остаточний розрахунок. 29.10.2010 року за за вих № 155/10 за аналогічним змістом [PERSON] направлено повторно лист. 04.11.2010 року позивачу і [PERSON] на адресу позивача на звернення від 22.10.2010 року де їх зазначено, надано відповідь про те, що з ними проведено остаточний розрахунок та видано трудові книжки. (а.с. 52) Після цього, [PERSON] отримала трудову книжку та остаточний розрахунок з TOB "Ізі Кредит". В трудовій книжці зроблено запис часу її прийняття на роботу та дати звільнення з роботи. 16.06.2011 року між TOB "Ізі Кредит" укладено с [PERSON] було укладено трудову угоду про надання послуг, цивільно-правового характеру, строком на 1 рік до 16.06.2012 року та 01.08.2012 року договір про надання послуг, цивільно-правового характеру також строком на 1 рік, до 01.08.2013 року, що не заперечувалось представником позивача в судовому засіданні.(а.с.125-133, 117-124) У відповідності до вимог ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ст. 901 Цивільного кодексу України, договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 905 ЦК України, строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. TOB "Ізі Кредит" укладено з [PERSON] договори про надання послуг від 16.06.2011р. та 01.08.2012 року, які зазначають цивільно-правовий характер між цими особами, їх відношення регулюються правами та обов'язками зазначеними у договорах, на підставі норм цивільного права. Дані договори за своєю правовою природою не є трудовими, до них не застосовуються норми законодавства про працю. Сторонами договору є замовник та виконавець. Виконавець зобов'язується на свій власний ризик виконати певну роботу (надати послугу), а замовник зобов'язується прийняти і оплатити її. Виконавець внутрішньому трудовому порядку не підпорядковується і не підпорядкований замовникові. Сторони підписують письмовий договір, наказ чи розпорядження не видається, в державній службі зайнятості не реєструється, запис в трудову книжку не вноситься. До штату підприємства виконавець не включається. Виконавець у процесі роботи використовує свої матеріали і засоби, якщо інше не встановлено та не обумовлено в договорі. Розмір та порядок оплати визначається та закріплюється договором і не залежить від мінімальної заробітної плати. Цивільним законодавством України пільги і гарантії не передбачені. Разом з тим, підстав для скасування наказу ТОВ "Ізі Кредит" №92-к від 15.10.2010 року суд не вбачає. Інші доводи позивача її представника та свідка не дають підстав для задоволення позову і суд вважає безпідставними та надані суду представником відповідача документи спростовують їх доводи щодо задоволення позову. У суду існують сумніви щодо тих обставин, що позивачка не знала про те, що вона звільнена з роботи 15.10.2010 року, бо більш як два с половиною років вона не отримуючи заробітну плату не зверталась до суду з цього приводу та продовжувала працювати як вона вказує в позові у відповідача кредитним інспектором без відпусток і при цьому укладає з відповідачем договори про надання послуг від 16.06.2011р. та 01.08.2012 року, які зазначають цивільно-правовий характер між цими особами, їх відношення регулюються правами та обов'язками зазначеними у договорах, на підставі норм цивільного права. У відповідності до вище зазначених обставин справи позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed