Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

29 травня 2019 року [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеною заявою, яку в подальшому уточнила (а.с. 69-72). В обґрунтування уточненої заяви заявник посилалась на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя, а саме 15 березня 2013 року остання склала заповіт згідно якого все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, а також житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , заповіла їй. У 2019 році вона звернулась до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області щодо оформлення своїх спадкових прав в порядку спадкування за заповітом на вищезазначене нерухоме майно, однак нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у свідоцтві про смерть [PERSON] та свідоцтві про право на спадщину на спадковий будинок, виданого 12 жовтня 1999\~року Новомосковською районною державною нотаріальною конторою за р.№ 1-1175 на ім`я [PERSON] , наявні розбіжності в прізвищі спадкодавця і власника, що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину та рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання. Додала, що у свідоцтві про право на спадщину від 12 жовтня 1999 року р. № 1-1175, зазначено про те, що [PERSON] успадкувала вищезазначене нерухоме майно після смерті чоловіка [PERSON] , зазначені розбіжності на її думку виникли внаслідок невірного перекладу прізвищ з російської мови. У зв`язку з наведеним, у заяві [PERSON] просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий будинок, видане 12 жовтня 1999 року Новомосковською районною державною нотаріальною конторою за р. № 1-1175, виданий на ім`я [PERSON] (серія [NUMBER] ) фактично був виданий на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 30 травня 2019 року було відкрито провадження у справі (а.с.\~33). Ухвалою суду 13 вересня 2019 року було задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів (а.с. 48-49). 17 жовтня 2019 року заявник звернулась на адресу суду із уточненою заявою (а.с. 69-72). У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. Представник заявника [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити . Представник заінтересованої особи Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області у підготовче засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 67). Представник заінтересованої особи Новомосковської районної\~державної нотаріальної\~контори Дніпропетровської\~областіу\~судове засідання\~не з`явилась,\~але надала\~суду заяву\~про розгляд\~справи за\~її відсутності (а.с. 66). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані заявником письмові докази, приходить до наступного. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 жовтня 1999 року, виданого державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шаульською\~Є.\~В., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1175, [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , житловий будинок з набвірними побудовами, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14-15, 60). Згідно із повідомленням КП "НМБТІ"ДОР" № 191 від 04 квітня 2019\~року, відповідно до інвентаризаційної справи, вилученої правоохоронними органами в НРКП БТІ "Інвентаризатор" та повернутої КП "НМБТІ"ДОР", власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 12 жовтня 1999 року Новомосковською районною державною нотаріальною конторою за р.№ 1-1175, зареєстрованого в НРКП БТІ "Інвентаризатор" 26 жовтня 1999 року за р.№ 1569-6 (а.с. 20). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16 січня 2015 року, наданого суду в копії (а.с. 13, 53 зворот). За життя, а саме 15 березня 2013 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області Єсін Л. Д., зареєстрований в реєстрі за № 63, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, а також житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с. 17, 57 зворот). У наданому суду в копії, технічному паспорті на житловий будинок, гараж, дачний будиночок за адресою: [ADDRESS] , власника зазначено, як [PERSON] , яка набула право власності на це нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 жовтня 1999 року, зареєстрованого в БТІ 26 жовтня 1999\~року, про що також міститься відповідна інформація (а.с. 7-12). Відповідно до акту, складеного 18 лютого 2015 року депутатом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області [PERSON] . В. в присутності сусідів, громадянка [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий Новомосковським РВУМВС України в Дніпропетровській області 12 вересня 1995 року, вела спільне господарство та проживала разом з [PERSON] постійно до день її смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] (а.с. 16). Згідно із довідкою виконавчого комітету Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 206 від 23 січня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 57). 20 лютого 2015 року заявник [PERSON] звернулась до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та 27 лютого 2019 року звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про що свідчать відповідні заяви, які містяться в матеріалах спадкової справи № 80/2015, відкритої після смерті [PERSON] та наданих на запит суду (а.с. 53, 58). Листом державного нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л. П. стосовно видачі спадщини №\~299/02-14 від 27 лютого 2019 року, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею представлено свідоцтво про смерть [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок, видане 12\~жовтня 1999 року Новомосковською районною державною нотаріальною конторою за р. № 1-1175, на ім`я [PERSON] , в яких наявні розбіжності в прізвищі спадкодавця і власника, що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину та рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання (а.с. 61). У відповідності до\~статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так, відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 3\~статті 294 ЦПК України\~передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. На підставі частини 2\~статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на викладене, випливає наявність розбіжностей в написанні прізвища спадкодавця і власника у правовстановлюючому документі про належність нерухомого майна, що є перешкодою у реалізації заявником своїх спадкових прав. Враховуючи надані заявником докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається заявник, в зв`язку з чим, вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved