Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

07.05.2014 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ВТБ Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування про виселення, посилаючись на те, що 08.07.2008 року між юридичною особою Відкритим акціонерним товариством "ВТБ Банк", що перейменоване на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ВТБ Банк» та приватною фірмою «Серпень», був укладений кредитний договір № 24.10/08-СК. Згідно з умовами кредитного договору було видано кредит у сумі 79350 доларів США строком до 07.07.2011 року зі сплатою 16,5 % річних. [PERSON] виступив майновим поручителем приватної фірми «Серпень» щодо виконання останнім зобов'язань за кредитним договором та передав в іпотеку позивачу квартиру [ADDRESS], про що укладено договір іпотеки № 24.10/08-ДІ-01 від 08.07.2008 року, посвідчений 08.07.2008 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 2212. Дружина [PERSON] - [PERSON] (відповідач) надала письмову заяву зі згодою на підписання договору іпотеки та передачу її чоловіком [PERSON] в іпотеку зазначену квартиру. Ця заява посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 08.07.2008 року та зареєстрована в реєстрі № 2208. У зв'язку з невиконанням умом кредитного договору позивач звернувся до Коммунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2012 позов було задоволено. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 07.11.2012 року рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2012 залишено без змін. Проте виконати зазначене рішення в примусовому порядку неможливо через проживання [PERSON] та інших осіб в квартирі [ADDRESS]. Згідно довідки Центру обслуговування споживачів МКП «ОСНОВАНІЄ» від 14.10.2013 року № 1256 в квартирі, яка є предметом іпотеки зареєстровані: [PERSON], [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [INFO]. У зв'язку з цим, реєстрація малолітньої дитини у квартирі, на яку звернуто стягнення, унеможливлює її подальшу реалізацію на прилюдних торгах. На момент укладення договору іпотеки ( 08.07.2008 року) у зазначеній квартирі зареєстрований був лише [PERSON] Відповідно до п. 1.6 договору іпотеки останній не мав права реєструвати без письмового погодження з банком третіх осіб на житловій площі, що входить до складу предмета іпотеки. Проте, усупереч цього зобов'язання, [PERSON] зареєстрував у спірній квартирі сина. Добровільно звільнити приміщення відповідачі не бажають, тому позивач звернувся до суду за захистом порушеного права і просить виселити з квартири [ADDRESS] [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER]), [PERSON] та малолітнього [PERSON], [INFO], без надання іншого житла та зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області; стягнути з [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER]), [PERSON] на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВТБ Банк» (01004, м.Київ, б-р Т. Шевченка/вул. Пушкінська, буд. 8/26, рахунок 37393000001126 у ПАТ «ВТБ Банк», МФО 321767, ідентифікаційний код 14359319) витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. Представник позивача - Неудачін Р.В. за дорученням № 272/11.5.2 від 12.06.2014 року в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], [PERSON], яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] повідомлені судом належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджено поштовими повідомленнями №№ 6910407356800, 6910407378650, 6910407555820, 6910407555838 у судове засідання не з'явились і не повідомили суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільно-процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Представник третьої особи - районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування Петренко Г.Ф. до судового засідання не з'явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, проти позову заперечує, рішення просить винести з урахуванням того, що в будинку проживає неповнолітня дитина. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 08.07.2008 року між юридичною особою Відкритим акціонерним товариством "ВТБ Банк", правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ВТБ Банк» та приватною фірмою «Серпень», був укладений кредитний договір № 24.10/08-СК. Згідно з умовами кредитного договору було видано кредит у сумі 79350 доларів США строком до 07.07.2011 року зі сплатою 16,5 % річних (а.с. 7-15). У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 08.07.2008 року [PERSON] уклав з ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є позивач, договір іпотеки № 24.10/08-ДІ-01, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 2212, де предметом іпотеки є квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8490323 (а.с. 16-19). 19.06.2012 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя, яке набуло законної сили 07.11.2012 року звернуто стягнення на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" на предмет іпотеки -двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] шляхом продажу предмету іпотеки з прилюдних торгів з початковою ціною продажу предмету іпотеки не нижче ринкової. За рахунок предмету іпотеки задовольнено вимоги Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" по стягненню загальної суми боргу по кредитному договору № 24 10/08-СК від 08.07.2008 року між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та Приватною фірмою "Серпень" у гривнієвому еквіваленті за офіційним курсом НБУ у сумі 718 378 грн. 83 коп. (а.с. 31-34). Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 07.11.2012 року рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2012 залишено без змін (а.с. 35-38). 25.02.2013 року постановою державного виконавця Комунарського ВДВС відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-2921/2011, виданого 21.12.2012 року (а.с. 25). З довідки № 1246 від 14.10.2013 року, виданою начальником ЦОС № 11 КП «ОСНОВАНІЄ» вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані, крім [PERSON], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 26). Таким чином, судом встановлено, що рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2012 року на цей час не виконано і відповідачі проживають за вказаною адресою. Згідно з п. 2.6 договору іпотеки після прийняття банком рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, [PERSON] зобов'язаний на письмову вимогу банку добровільно звільнити приміщення та максимально сприяти звільненню предмета іпотеки всіма іншими мешканцями (а.с. 16-17). 27.01.2014 року на адресу відповідачів ПАТ «ВТБ Банком» були направлені листи-вимоги в порядку ст. 40 Закону України «Про іпотеку», які отримані 29.01.2014 року особисто [PERSON] та [PERSON], проте відповідачі добровільно виселитися з квартири не бажають (а.с. 21,23). Факт отримання листів підтверджується даними кур'єрської служби доставки. Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч.1 ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки передбачено на підставі рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У частинах 2, 3 статті 40 зазначеного Закону встановлено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення, як на предмет іпотеки, передбачено ч. 3 ст. 109 ЖК України. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.43 Постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. В силу ст. 3 ч. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи законне перебування в житлі за певною адресою. Вирішення в судовому порядку питання про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, що у свою чергу є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», в цьому випадку не є необхідним, оскільки втрата права користування жилим приміщенням є наслідком скасування запису про реєстрацію права власності на жиле приміщення у колишнього номінального власника житла. Тобто особа, яка не має права користування жилим приміщенням, не може визнаватися судом такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням. Оскільки відповідачі, проживаючи у квартирі, яка була передана в іпотеку і на яку було звернуто стягнення з метою примусового виконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості, в добровільному порядку протягом одного місяця, тобто 28.02.2014 року не звільнили спірну квартиру, то суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Перешкоди для виселення відповідачів, а також інших осіб, які проживають у спірному жилому приміщенні, передбачені ч. 3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», відсутні. Крім того, [PERSON] порушив умови іпотечного договору № 24.10./08-ДІ-01 від 08.07.2008 року, а саме: п.1.6, відповідно до якого іпотекодавець ([PERSON]) заявляє іпотекодержателю (ПАТ «ВТБ Банк»), що на день підписання цього договору: не існує інших осіб, які мають права та вимоги на предмет іпотеки; предмет іпотеки нікому іншому не передано; предмет іпотеки не знаходиться в оренді/лізингу, в податковій заставі; предмет іпотеки не є предметом судового спору та на нього не накладено арешт, предмет іпотеки не порушує законних прав та інтересів дітей та/або інших членів сім'ї іпотекодавця. Таким чином, суд приходить до висновку, що в матеріалах цивільної справи є всі підстави для задоволення позову та виселення з зазначеної квартири [PERSON], [PERSON] та [PERSON] без надання іншого житла та зняття їх з реєстраційного обліку. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільно-процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved