Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "ДЖАЗ ОЙЛ" про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно трудового договору працював в ТОВ «Джаз Ойл» на посаді оператора заправних станцій з 17.06.2017. Проте з 01.04.2019 відповідач припинив виплату заробітної плати. В день звільнення 11.07.2019 та до теперішнього часу заробітна плата не виплачена. Просить стягнути заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 85 794,15 грн. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові та просив їх задовольнити. Зазначив, що заробітна плата не виплачена за квітень, травень, червень та липень 2019 року. Пояснив, що у суму яку він просить стягнути в розмірі 85794,15 грн входить і заборгованість по заробітній платі і середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно вимог ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 17.06.2017 по 11.07.2019 працював оператором заправних станцій ТОВ "ДЖАЗ ОЙЛ". Звільнений з роботи за угодою сторін, що підтверджується трудовою книжкою (а.с.4). Довідку про заборгованість по заробітній платі відповідач позивачу не надав. [PERSON] на адресу ТОВ "ДЖАЗ ОЙЛ" направляв лист про досудове попередження від 13.09.2019, проте його залишено без задоволення (а.с.3). Згідно відомостей довідки Пенсійного фонду України про індивідуальні відомості застрахованої особи [PERSON] нараховано фактичний дохід: квітень - 6637,68 грн, травень - 5737,84 грн, червень 4022,44 грн, липень 1532,16 грн. Відповідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно розрахунку позивача загальна сума заборгованості по заробітній платі становить 85 794,15 грн., де 10 931,86 грн. (середньомісячна заробітна плата). Заборгованість по заробітній платі складає 3 місяці 17 днів. За другий квартал заборгованість складає 32 792,60 грн. х 3+6194,15 грн (за сімнадцять днів липня)=38 986,15 грн. Як зазначає позивач на день звільнення відповідачем не проведений грошовий розрахунок, тому він повинен виплатити компенсацію за порушення виплати заробітної плати в розмірі середньомісячного заробітку, а саме 32 792,60 грн + 4736,62 грн = 37 528,62 грн. Тому загальна сума заборгованості по заробітній платі яка підлягає стягненню з відповідача складає 46 808 грн. + 38 986,15 грн. =85 794,15 грн. Проте, суд не може погодитись з розрахунком позивача, оскільки позивачем не правильно визначено розмір середньомісячної заробітної плати, тому проводить свій розрахунок. Нарахована позивачу заробітна плата за квітень - липень 2020 року складає 17 930,12 грн. та підлягає стягненню з відповідача. Нарахована заробітна плата за травень - червень 2019 року складає 9 760,28 грн. У період з 01.05.2019 по 30.06.2019 - 39 робочих днів. Середньоденний заробіток складає 9 760,28 грн. : 39 робочих днів = 250,26 грн. Позивач звільнився 11.07.2019, а рішення суду ухвалюється 22.05.2020 в цьому період було 218 робочих днів. Середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 218 х 250,26 = 54 556 грн., які стягуються з відповідача на користь позивача. Таким чином, у період перебування сторін у трудових відносинах у відповідача виникла заборгованість перед позивачем по заробітній платі, наявність та розмір якої відповідачем не спростовано, відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача та до даного часу не розрахувався, що також відповідачем не спростовано, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 17930,12 грн та середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 54556 грн. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1536,80 грн., що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial