Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що працює на посаді вихователя групи продовженого дня в Лугинській гімназії імені В.П. Фількова Лугинської селищної ради Житмирської області і являється потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи та користується пільгами і доплатами, які їй надано відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". На даний час її право на щомісячну доплату до заробітної плати у розмірі двох мінімальних заробітних плат, передбаченої Законами України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік та ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обмежується відповідачем Лугинською селищною радою, довідкою від 27.04.2021 року №377 її повідомлено про те, що за період з 17 липня 2018 року по дату звернення час доплата до заробітної плати передбачена ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» їй не нараховувалась та не виплачувалась. У зв`язку з цим, вона вимушена була звернутись до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії. Однак, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.07.2021 року в справі №240/15271/21 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за її позовом до Лугинської селищної ради, Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення заборгованості по заробітній платіпро визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії у зв`язку з тим, що дана справа підлягає вирішенню за правилами цивільного, а не адміністративного судочинства. [PERSON] просить визнати бездіяльність Лугинської селищної ради Житомирської області, яка призвела до не нарахування та невиплати їй щомісячної доплати до заробітної плати, встановленої статтею 39 Закон України "Про статус і соціальний захисі громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправною; Стягнути з Лугинської селищної ради Житомирської області на її користь 341 504,00 грн. невиплаченої щомісячної доплати до заробітної плати, встановленої статтею 39 Закону України "Пре статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильське: катастрофи" за період з 01.09.2018 року по 31.08.2021 року; Зобов`язати Лугинську селищну раду Житомирської області в наступному проводити їй нарахування та виплату щомісячної доплати до заробітної плати, встановленої статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам встановленим Законом про Державний бюджет України на відповідний рік починаючи з 1.09.2021 року; Зобов`язати Луганську селищну раду Житомирської області подати до Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області відповідні розрахунки для відшкодування виплаченої їй Луганською селищною радою Житомирської області доплати до заробітної плати, встановленої статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захисі' громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 341 504.00 грн., що дорівнює двом мінімальним заробітним платам встановленим Законом про Державний бюджет України на відповідний Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений строк від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву ,в якому начальник відідлу освіти виконавчого комітету Коростенської міської ради просила відмовити позивачці у задоволенні заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що позивач має статус потерпілої від аварії на ЧАЕС 3 категорії, що стверджується посвідченням серії [NUMBER] від 15.12.1992 року. З довідки №157 від 09.09.2021 року слідує, що [PERSON] працює на посаді вихователя групи продовженого дня в Лугинській гімназії імені В.П. Фількова Лугинської селищної ради Житмирської області. [PERSON] проживає в смт. Лугини Житомирської області, про що свідчить відмітка про реєстрацію в паспорті [NUMBER] яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесено до зон радіологічного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон № 796-XII). Відповідно до положень статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII (в редакції, чинній до 01 січня 2015 року), громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: - у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати; - у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати; - у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата. 01 січня 2015 року набрав чинності Закон № 76-VIII, підпунктом 7 пункту 4 розділу І якого виключено, зокрема, статтю 39 Закону № 796-XII. Рішенням Конституційного Суду України від 17 липня 2018 року № 6-р/2018 підпункт 7 пункту 4 розділу І Закону № 76-VIII визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Отже, вказаним Рішенням Конституційного Суду України відновлено дію статті 39 Закону № 796-XII, яка із 17 липня 2018 року є чинною. Відповідно до статті 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов`язаних із його реалізацією, здійснюється за рахунок державного бюджету. Кабінет Міністрів України не визначив порядку та розміру виплати доплати, передбаченої статтею 39 вищевказаного Закону . Разом з тим, суд ураховує, що 01 січня 2017 року набрав чинності Закон України від 06.12.2016 № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 1774-VІІІ). За змістом пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1774-VІІІ мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року. Отже, з 01 січня 2017 року положення статті 39 Закону № 796-XII щодо обчислення доплати до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають; як розрахункова величина застосовується розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установлений на 01 січня календарного року. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року за результатами розгляду зразкової справи № 240/4946/18. Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року № 936 «Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлено порядок виплати доплат за роботу в зоні відчуження, згідно з яким нарахування й виплата доплат за роботу в зоні відчуження проводиться через управління праці та соціального захисту населення місцевих органів виконавчої влади (пункт 4). Пунктом 6 Порядку передбачено, що підприємства реєструються уповноваженим органом, для чого подають не пізніше ніж за два місяці до початку кожного бюджетного року відомості про підприємство з визначенням кількості постраждалих осіб за категоріями отримувачів компенсацій та допомоги певних видів та кількості громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, за формою, затвердженою Мінсоцполітики, і списки громадян із зазначенням прізвища, імені та по батькові, категорії, серії та номера посвідчення (за наявності), місця проживання (перебування), ідентифікаційного номера. До 25 числа місяця, за який здійснюється нарахування, підприємства подають до уповноваженого органу документи щодо розрахункових витрат, пов`язаних з виплатою компенсацій та допомоги певних видів, за затвердженою Мінсоцполітики формою та реєстр отримувачів компенсаційних виплат і допомоги певних видів, де зазначаються прізвище, ім`я та по батькові, категорія, номер посвідчення, ідентифікаційний номер, відомості про нараховані виплати, суму компенсацій та вид допомоги. Керівники підприємств несуть персональну відповідальність за своєчасність подання розрахункових документів до уповноваженого органу та правильність призначення і нарахування компенсаційних виплат та допомоги певних видів. Уповноважений орган перевіряє, реєструє, обліковує розрахунки та подає органам Казначейства платіжні документи для здійснення відповідних видатків, що провадяться в установленому законодавством порядку. Доплата особам за роботу (службу) на території зон радіоактивного забруднення відповідно до статей 39, 40 Закону № 796-XII пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 №836, проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями (далі - підприємства) та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності без утворення юридичної особи, установами, організаціями та військовими частинами відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінсоцполітики. Отже, фінансування витрат, пов`язаних із реалізацією Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як гарантія соціального захисту громадян, здійснюється за рахунок державного бюджету. Передбачена статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» доплата є соціальною гарантією, яка до структури заробітної плати не входить, оскільки фінансується за рахунок коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення та інших джерел, визначених законодавством, відповідно до Закону України «Про формування, порядок надходження і використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення». Аналізом матеріалів справи встановлено, що відомості про нарахування за місцем роботи позивачу доплати та подачу таких розрахункових даних до уповноваженої особи у матеріалах справи відсутні. Враховуючи наведене, а також, що спірні виплати не входять в структуру заробітної плати; Лугинська селищна рада, як роботодавець позивача, не встановлює їх розмір, їх виплата проводиться за рахунок коштів державного бюджету, а не кошторису підприємства, тому наявні підстави для зобов`язання відповідача провести нарахування спірних коштів та подати до уповноваженого органу відповідні розрахункові дані за формою, затвердженою Мінсоцполітики. Підстави для задоволення позову в частині зобов`язання відповідача провести виплату спірних коштів відсутні. Враховуючи вищевикладене , суд прийшов до висновку , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Розподіл судових витрат підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial