Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів в якому просить стягнути з них солідарно заборгованість за кредитним договором у загальній сумі - 112755,75 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 102452,06 грн.; прострочена заборгованість по процентам - 8574,31 грн; нарахована сума пені за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків - 1729,38 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, згідно кредитного договору № 1987 від 23 липня 2007 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківського обласного управління ВАТ "Ощадбанк" та [PERSON] (далі Позичальник), останній отримав в установі Банку (відповідно до вимог Закону України „Про акціонерні товариства" та на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року №502 „Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 р. №261" найменування банку змінено на Публічне акціонерне товариство „Державний ощадний банк України", скорочено - АТ „Ощадбанк", далі Банк або Позивач) грошові кошти у сумі 126 000,00 гривень, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 20 липня 2010 року із зобов'язанням сплачувати 21 % річних за користування кредитом. Відповідно до Договору поруки №1987/1 укладеного 23.07.2007 року між позивачем та [PERSON], остання є дружиною боржника, яка взяла на себе прямі зобов'язання відповідати перед кредитором по зобов'язанням боржника. Однак, боржник порушив зобов'язання встановлені умовами Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, в зв'язку з чим станом на 01.04.2013 року загальна сума заборгованості по Кредитному договору, яка складається з простроченої заборгованості по кредиту, простроченої заборгованості по процентам та пені становить - 112 755 гривень 75 копійок. Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу у його відсутність (а.с. 20). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ним судових повісток ( Т. 2, а.с.15,18). Представники відповідача [PERSON] - [PERSON], діючий за договором про надання правової допомоги від 02.02.2015 року (Т.2, а.с. 2) та [PERSON], діючий за довіреністю від 03.02.2014 року (Т. 2, а.с. 4) в судовому засіданні проти позовних вимог до [PERSON] заперечували, посилаючись на те, що ніяких договорів з банком вона не укладала і підпис її на банківських документах підроблений. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез'явившихся сторін за наявними доказами справи. Вислухавши представників відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. 23 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківського обласного управління ВАТ "Ощадбанк" та [PERSON] (далі Позичальник) був укладений кредитний договір № 1987, згідно якого [PERSON] отримав в установі Банку грошові кошти у сумі 126 000,00 грн. на споживчі потреби, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 20 липня 2010 року із зобов'язанням сплачувати 21 % річних за користування кредитом. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Банк зобов'язався надати Позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 126 000,00 грн. а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Кредит на умовах та в строки, визначені цим Договором. Відповідно до п.1.5. Кредитного договору, Позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані відсотки щомісячно ануїтетними платежами в сумі 4837,00 грн. шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань, та здійснити останній платіж 20.07.2010 року. Пункт 4.3.2. Кредитного договору регламентує, що Позичальник зобов'язався точно в строки, обумовлені цим договором, повернути Кредит в сумі 126 000,00 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за цим Договором. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому Договору сплатити штрафні санкції, як це передбачено у договорі. Згідно взятих на себе за Кредитним договором зобов'язань вбачається, що Позичальник відповідно до п. 4.3.5. зобов'язався відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що впливають з цього Договору. Однак, боржник порушив зобов'язання встановлені умовами Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, в зв'язку з чим станом на 01.04.2013 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальній сумі - 112755,75 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 102452,06 грн.; прострочена заборгованість по процентам - 8574,31 грн; нарахована сума пені за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків - 1729,38 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 35,36). В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 1987 від 23 липня 2007 року між позивачем, боржником та поручителем - [PERSON], був укладений договір поруки № 1987/1 від, відповідно до якого поручитель зобов'язалася відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 1987 від 23 липня 2007 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. З метою досудового урегулювання питання, позикодавець 24.09.2008 року направив на адресу боржника та поручителя попередження про усунення порушених зобов'язань по Кредитному договору шляхом добровільної сплати заборгованості до 01.10.2008 року, однак відповідачі на попередження ніяк не відреагували і заборгованість до теперішнього часу не погашена. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 ЦК України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст. 1048 ЦК України передбачено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1, п. 1, ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 1050 ЦК України регламентує, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 553 ЦК Україниза договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Однак, що стосується позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] - вони задоволенню не підлягають. Доводи відповідача [PERSON] про те, що ніяких договорів з банком вона не укладала і підпис її на банківських документах підроблений, знайшли своє підтвердження в ході розгляду цивільної справи, про що свідчать представлені докази, а зокрема - вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 01.05.2013 року яким [PERSON] визнаний винним за ст.ст. 28 ч.2, 222 ч. 2, 358 ч. 2, 358 ч. 3 КК України - шахрайство з фінансовими ресурсами тобто надання завідомо неправдивої інформації з метою одержання кредиту яке завдало великої матеріальної шкоди, підроблення документів які складаються чи видаються громадянином-підприємцем та надають певні права з метою їх використання. В даній кримінальній справі фігурує і кредитний договір № 1987 укладений між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON], в якому [PERSON] начебто виступила поручителем в забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника. Отже, [PERSON], яка не брала на себе ніяких зобов'язань перед позивачем і навіть не знала про існування кредитного договору, не є належним відповідачем по даній цивільній справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, су присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial