Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

У жовтні 2013 року позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що між ФОП [PERSON] та [PERSON], 05.10.2011 року було укладено угоду № 01/10 на придбання трьох поліхлорвінілових вікон, вартістю 5 670 грн. 00 коп., при цьому відповідач вніс готівкою в касу 1 900 грн. 00 коп. передоплати. Одночасно з цим договором 05.10.2011 року між [PERSON] та ТОВ "Сучасний Факторинг" було укладено угоду № 000241, відповідно до умов якої, позивач перерахував продавцю ФОП [PERSON] кошти в сумі 3 770 грн. 00 коп. за придбаний відповідачем товар. ФОП [PERSON] виконав умови угоди № 01/10 в повному обсязі та поставив товар відповідачу. Однак, відповідач взятих на себе зобов'язань, які передбачені угодою № 000241 від 05.10.2011 року, не виконав і провів оплату за придбаний товар частково, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 10.10.2013 року становить 7 635 грн. 00 коп., яка складається з: 1 885 грн. - сума основного боргу за договором; 5 750 - пеня за договором, яку представник позивача просить стягнути з відповідача та понесені ним судові витрати в розмірі 229 грн. 41 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак по факсу направив до суду заяву, відповідно до якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив слухати справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку за місцем його реєстрації, в судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи та це встановлено судом, 05.10.2011 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений договір № 01/10 на придбання трьох поліхлорвінілових вікон, відповідно до п. 1.1, п. 1.2 продавець зобов'язався виготовити вироби відповідно до технічного завдання (а.с.13) та доставити товар і встановити товар, в свою чергу відповідно до п. 2.8, п. 3.1 покупець зобов'язується провести повний розрахунок в розмірі 5 670 грн. 00 коп. після підписання акту прийому-передачі виконаних робіт, при цьому відповідач вніс готівкою в касу 1 900 грн. 00 коп. передоплати. Про отримання зазначених коштів свідчить товарний чек № 01/10 від 05.10.2011 року (а.с.14). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 704 ЦК України, якщо договір роздрібної купівлі-продажу укладено з умовою про доставку товару покупцеві, продавець зобов'язаний у встановлений договором строком доставити товар за місцем, указаним покупцем. Договір роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку товару покупцеві є виконаним з моменту вручення товару покупцеві. 05.10.2011 року ФОП [PERSON] виконав умови договору № 01/10 в повному обсязі та поставив товар відповідачу, що підтверджується актом прийому-передачі № 000241 (а.с.10) та товарним чеком № 01/10 (а.с.14). На виконання вимог вищевказаного договору, 05.10.2011 року між [PERSON] та ТОВ "Сучасний Факторинг" було укладено додаткову угоду № 000241 до основного договору про зміну порядку розрахунків за основним договором, а також додаток № 000241 про відступлення права вимог щодо відступлення права вимоги організації до фізичної особи - клієнта (зазначеного в Розділі "Інформаційний блок" на користь ТОВ "Сучасний Факторинг". Відповідно до умов додаткової угоди № 000241 ТОВ "Сучасний Факторинг" перерахував продавцю ФОП [PERSON] кошти в сумі 3 770 грн. 00 коп. за придбаний відповідачем товар, а відповідач зобов'язується, в порядку та на умовах, передбачених "Інформаційним блоком заяви", яка є невід'ємною та складовою частиною додаткової угоди № 000241, відповідач зобов'язується сплачувати щомісячний платіж в розмірі 1 885 грн. 00 коп. до 5 числа кожного місяця: з листопада 2011 р. по грудень 2011 р. У разі пропуску платежів зобов'язується сплачувати заборгованість та розмір плат за пропуск платежів в розмірі: за один місяць - 0.00 грн.; за два місяці - 100 грн.; за три місяці - 200 грн., за чотири і більше місяці - 300 грн. на користь ТОВ "Сучасний Факторинг" (а.с.4). Позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем за додатковою угодою № 000241. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови додаткової угоди № 000241, а саме не сплатив щомісячний платіж в розмірі 1 885 грн. 00 коп. У зв'язку з цим, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, розмір якої станом на 10.10.2013 року становить 7 635 грн. 00 коп., яка складається із: суми основного боргу за договором - 1 885 грн. 00 коп.; пеня за договором - 5 750 грн. 00 коп. Достовірність цього розрахунку підтверджується письмовим розрахунками, які знаходяться в матеріалах справи (а.с.21). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтями 610, 611, 625 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов'язань. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 1 ст. 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 23 лютого 2013 року було направлено відповідачу претензію з вимогою виконати умови угоди та провести оплату отримуваного товару (а.с.19, 20). Відповідно до ч. 1 ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за додатковою угодою № 000241 від 05.10.2011 р. не виконує, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 7 635 грн., яка складається з: 1 885 грн. - сума основного боргу за договором; 5 750 грн. - пеня за договором підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення № 297024 від 29.07.2013 року (а.с.1) вбачається, що при пред'явлені позову до суду ТОВ "Сучасний Факторинг" сплатило судовий збір у розмірі 229 грн. 41 коп. Позов ТОВ "Сучасний Факторинг" задоволений. З огляду на це, з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на оплату судового збору у розмірі 229 грн. 41 коп.

Outcome: approved