Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача, щшляхом стягнення грошових коштів, які перебувають на його особистому рахунку у розмірі 8452,82 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є держателем електронного платіжного засобу - платіжної картки [NUMBER] емітованої ПАТ КБ "ПриватБанк" для управління картковим рахунком, строк дії був встановлений до березня 2018 року. Станом на 12.02.2015 року на картковому рахунку обліковувався залишок грошових коштів в сумі 8452,82 грн. 12.02.2015 року позивачу надійшло смс-повідомлення з Банку, про те, що платіжна картка заблокована без можливості перегляду такого рішення. Починаючи з 12.02.2015 року по теперішній час [PERSON] не може користуватись належними йому грошовими коштами у розмірі 8452,82 грн. В телефонному режимі [PERSON] було повідомлено, що блокування картки відбулось на виконання вимог ЗУ "Про запобігання та протидію легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення" №1702-VII від 14.10.2014 року. Позивач вважає, що блокування його платіжної картки відбулось з порушенням норм діючого законодавства України та враховуючи, що з моменту блокування рахунку позивача пройшло більше трьох років, позивач позбавлений можливості користуватись та розпоряджатись належними його грошовими коштами у розмірі 8452,82 грн., які знаходились на картковому рахунку в момент блокування картки, просить суд стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" на свою користь вказану суму. Ухвалою суду від 01.11.2017 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні. 12.12.2017 року від ПАТ КБ "ПриватБанк" надійшли заперечення на позовну заяву, в якій ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що жодні обмеження з ініціативи Банку у користуванні грошовими коштами та картками по відношенню до [PERSON] не існують, у зв'язку із чим просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 12.01.2018 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано у ПАТ КБ "ПриватБанк" докази, які мають значення для правильного вирішення справи. 16.05.2018 року від представника позивача надійшла позовна заява в порядку зміни предмету позову, в якій представник позивача просить суд стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" на його користь 8452,82 грн. грошових коштів, які знаходились на його картковому рахунку в момент блокування картки. 18.05.2018 року від представника ПАТ КБ "ПриватБанк" надійшли додаткові пояснення по справі, відповідно до яких всі платіжні картки, емітовані ПАТ КБ "ПриватБанк", обмежені в в дії при використанні їх на тимчасово окупованій території, якою є частина населених пунктів Луганської та Донецької областей та Автономної Республіки Крим. Таким чином, якщо позивач мав спроби зняття готівки за місцем своєї реєстрації - [ADDRESS], він, можливо, мав проблеми з переводом грошей у готівку. Проте, на території України наразі будь-які обмеження відсутні. Також, представник Банку звернув увагу, що строк дії картки закінчився ще в березні 2018 року, таким чином, позивач не може скористатись банкоматом для отримання готівки, але в будь-який час може звернутись до будь-якого відділення на території України з паспортом та отримати на свій розсуд - чи нову картку - залишок коштів на яку буде переведено автоматично, чи отримати всю суму готівки в касі відділення. Намагання Банку зв'язатись з клієнтом були марними, його фінансовий номер - поза зоною обслуговування. Враховуючи викладене, представник ПАТ КБ "ПриватБанк" вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. 10.07.2018 року від представника позивача надійшла позовна заява в порядку зміни предмету позову, в якій представник позивача просить суд стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь позивача 8452,82 грн. грошових коштів, які знаходились на його картковому рахунку в момент блокування картки. Ухвалою суду від 14.08.2018 року прийнято до розгляду позовні вимоги [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості від 10.07.2018 року. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно з пп. 9 п. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивач [PERSON] та його представник за договором про надання правової допомоги [PERSON] в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача від 14.08.2018 року, в якій він просить подальший розгляд справи проводити без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника відповідача за довіреністю [PERSON] від 14.08.2018 року про подальший розгляд справи без участі представника відповідача, в якій вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу за відсутності не з'явившихся учасників за наявними у справі доказами. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судовим розглядом встановлені наступні факти та відповідним ним правовідносини. 22.03.2013 року [PERSON] підписав анкету-заяву на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ "ПриватБанк". Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, банк відкрив клієнту картковий рахунок та видав платіжну картку [NUMBER] зі строком дії до 03.2018 року. Також, встановлено та не заперечувалось сторонами, що станом на 12.02.2015 року на картковому рахунку [PERSON] обліковувався залишок грошових коштів в сумі 8452,82 грн. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з роздруківки смс-повідомлення від 12.02.2015 року надісланого ПАТ КБ "ПриватБанк" позивачу, платіжна картка [PERSON] заблокована без можливості перегляду такого рішення. Позивач зазначає, що в телефонному режимі йому було повідомлено, що блокування картки відбулось на виконання вимог ЗУ "Про запобігання та протидію легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення" №1702-VII від 14.10.2014 року. Також, з витягу з програмного комплексу Приват-24 по картці позивача [NUMBER] вбачається, що станом на 17.05.2018 року на карті наявні грошові кошти у сумі 8446,82 грн., проте позивачем отримано відмову у знятті грошових коштів через закінчення строку використання картки. Позивач вважає, що блокування його платіжної картки відбулось з порушенням норм діючого законодавства України та просить суд стягнути на його користь грошові кошти у розмірі 8452,82 грн., які знаходились на картковому рахунку в момент блокування картки. У відповідності до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В своєму відзиві ПАТ КБ "ПриватБанк" вказує, що всі платіжні картки, емітовані ПАТ КБ "ПриватБанк", обмежені в дії при використанні їх на тимчасово окупованій території, якою є частина населених пунктів Луганської та Донецької областей та Автономної Республіки Крим. Таким чином, якщо позивач мав спроби зняття готівки за місцем своєї реєстрації - [ADDRESS], він, можливо, мав проблеми з переводом грошей у готівку. Проте, на території України наразі будь-які обмеження відсутні. Також, представник Банку звернув увагу, що строк дії картки [PERSON] закінчився в березні 2018 року, таким чином, позивач не може скористатись банкоматом для отримання готівки, але в будь-який час може звернутись до будь-якого відділення на території України з паспортом та отримати на свій розсуд - чи нову картку - залишок коштів на яку буде переведено автоматично, чи отримати всю суму готівки в касі відділення. Намагання Банку зв'язатись з клієнтом були марними, його фінансовий номер - поза зоною обслуговування. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтоваться на засадах добросовісності, розумності та справедливості Зобов'язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Укладений між сторонами комплексний договір на надання банківських послуг є договором приєднання, на правовідносини сторін поширюються вимоги законодавства щодо регулювання відносин про захист прав споживачів. Відповідно до вимог статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Положення цієї глави застосовуються до інших фінансових установ при укладенні ними договору банківського рахунка відповідно до наданої ліцензії, а також застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом. Згідно статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Наявність відкритого в ПАТ КБ "ПриватБанк" рахунку та видачі платіжної картки [NUMBER] строк дії якої сплив 03.2018 року, його приналежність [PERSON] та залишок грошових коштів на картковому рахунку ПАТ КБ "ПриватБанк" визнає, а також визнає факт того, що блокування карткового рахунку могло відбутись через спроби [PERSON] зняти готівку за місцем своєї реєстрації - [ADDRESS], через обмеження дій при використанні всіх платіжних карток, емітованих ПАТ КБ "ПриватБанк"на тимчасово окупованій території, якою є частина населених пунктів Луганської та Донецької областей та Автономної Республіки Крим. Доказів звернення [PERSON] до будь-якого відділення ПАТ КБ "ПриватБанк" на території України після 12.02.2015 року з вимогою про отримання нової картки чи грошових коштів, які залишились на картковому рахунку [NUMBER], строк дії якого сплинув 03.2018 року та відмови в їх видачи, матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У запереченнях ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що жодних обмежень з ініціативи Банку у користуванні грошима та карткою по відношенню до [PERSON] не існує та позивач не позбавлений можливості отримати нову картку, замість [NUMBER], строк дії якої сплинув 03.2018 року з переведенням залишку грошових коштів на новий рахунок або отримати залишкові грошові кошти в касі будь-якого відділення ПАТ КБ "ПриватБанк" на території України. Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні позову, оскільки, як вбачається з матеріалів справи спірні грошові кошти обліковуються на власному рахунку позивача, строк дії якого сплинув 03.2018 року, не привласнені банком і не використовуються ним, а тому відсутні підстави для стягнення зазначених коштів з ПАТ КБ "ПриватБанк", оскільки позивач не позбавлений права отримати їх у будь-якому відділенні ПАТ КБ "ПриватБанк" на території України. Враховуючи, що судом відмовлено в задоволенні позову, а також те, що позивач при поданні позову звільнений від сплати судового збору, понесені судові витрати відносяться на рахунок держави, в прядку визначеному ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed