Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Представник приватного підприємства "АОВВ "Ліга-Люкс" звернувся до суду з позовом до Івано-Франківської КЕЧ району, [PERSON] про стягнення вартості капітального ремонту. У своїй позовній заяві посилається на те, що листом головного КЕУ Збройних сил України від 13.10.2008 року надано дозвіл Івано-Франківській КЕЧ району на укладення договору та передачу в оренду ПП "АОВВ "Ліга-Люкс" нерухомого військового майна нежитлових приміщень площею 110 кв.м. в будівлі [ADDRESS]. 09.04.2009 р. між позивачем та Івано-Франківська КЕЧ району укладено договір оренди нерухомого військового майна вказаних нежитлових приміщень та 24.12.2009 року між позивачем та Івано-Франківська КЕЧ району укладено договір оренди нерухомого військового майна тих же нежитлових приміщень. В квітні 2009 року за згодою Івано-Франківської КЕЧ району від 19.01.2009 року позивачем проведено капітальний ремонт нежитлових приміщень вищевказаного приміщення на суму 367 929,19 грн. Згідно договору купівлі-продажу від 17.10.2013 року до [PERSON] перейшло право власності на вище згадане приміщення. В лютому 2014 року позивач пред"явив відповідачам вимогу відшкодувати вартість капітального ремонту нерухомого військового майна нежитлових приміщень площею 110 кв.м. в будівлі [ADDRESS] на суму 367 929,19 грн., однак ця вимога залишилась без задоволення. А тому, просив стягнути з відповідачів на користь позивача вартість капітального ремонту нерухомого військового майна нежитлових приміщень площею 110 кв.м. в будівлі [ADDRESS] на суму 367 929,19 грн. 18.03.2016 року ухвалою Івано-Франківського міського суду провадження у справі за позовом приватного підприємства "АОВВ "Ліга-Люкс" до Івано-Франківської КЕЧ району, [PERSON] про стягнення вартості капітального ремонту в частині позовних вимог до Івано-Франківської КЕЧ району закрито. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позові просив, позов задоволити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи здійснювати без її участі, проти задоволення позову заперечує з підстав викладених в письмовому запереченні, підтримує клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності(а.с. 53, 54 том 2). Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що Івано-Франківською КЕЧ району у відповідності до вимог інструкції опубліковано інформацію про оголошення конкурсу на право оренди нерухомого військового майна (друковане видання "Відомості приватизації" №35 (526) від 10.09.2008 року. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.09.2008 року, на підставі рішення Івано-Франківського виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 26.08.2008 року власником військового містечка [ADDRESS] є держава в особі КМУ, орган уповноважений здійснювати управлінням майном-Міністерство оборони України, право оперативного управління - Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району, форма власності державна (а.с.22 том 1). 30.09.2008 року конкурсною комісією складено протокол №2, яким визначено переможця конкурсу ПП "АОВВ "Ліга-Люкс" на право укладення договору оренди нежитлових приміщень будівлі [ADDRESS]. Однією з вагомих умов конкурсу було здійснення ремонту нежитлового приміщення за рахунок орендаря, на яку позивач погодився, вказавши, що забезпечить проведення поточного ремонту, здійснить капітальний ремонт, проведе зовнішнє утеплення стін та даху за власні кошти та не буде вимагати компенсації вартості проведеного ремонту(а.с.25-26 том 1). 19.01.2009 року начальник Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району підполковник Мандзюк В.О. надіслав листа директору ПП "АОВВ "Ліга-Люкс", яким надав дозвіл на проведення поточного та часткового капітального ремонту орендованого приміщення за власний рахунок без ведення комерційної діяльності до реєстрації договору оренди та погоджує проектно-кошторисну документація на суму вкладу 390 тисяч грн.(а.с.19 том 1). 09.04.2009 р. між сторонами укладено договір оренди №40 нерухомого військового майна нежитлових приміщень площею 110 кв.м. в будівлі [ADDRESS](а.с.33-39 том 1). 24.12.2009 року між державою в особі КМУ, орган уповноважений здійснювати управлінням майном-Міністерство оборони України, право оперативного управління - Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району в особі начальника Івано-Франківської КЕЧ району Мандзюка В.О. та ПП "АОВВ "Ліга-Люкс" в особі директора [PERSON] укладено договір оренди нерухомого військового майна нежитлових приміщень площею 110 кв.м. в будівлі [ADDRESS](а.с.15-17 том 1). Даний договір оренди зареєстрований в державному реєстрі правочинів 24.12.2009 року(а.с.18 том 1). Отже, судом встановлено, що власником військового містечка [ADDRESS] є держава в особі КМУ, орган уповноважений здійснювати управлінням майном-Міністерство оборони України, право оперативного управління - Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району, то відповідно чинним є договір укладений 24.12.2009 року між державою в особі КМУ, орган уповноважений здійснювати управлінням майном-Міністерство оборони України, право оперативного управління - Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району в особі начальника Івано-Франківської КЕЧ району Мандзюка В.О. та ПП "АОВВ "Ліга-Люкс" в особі директора [PERSON] про укладення договору оренди нерухомого військового майна нежитлових приміщень площею 110 кв.м. в будівлі [ADDRESS]. Як стверджує, представник позивача у квітні 2009 року був проведений капітальний ремонт нежитлових приміщень, проте, крім довідки про вартість виконаних підрядних робіт від 30.04.2009 року (вартість матеріальних ресурсів згідно кошторису складає 111 772,00 грн., з них вартість матеріалів замовника становить 52 053,00 грн.) суду не представлено жодних доказів щодо оплати такого ремонту (а.с.4 том 1). Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлових приміщень укладеного 17.10.2013 року між ПАТ Державна акціонерна компанія "Національна мережа аукціонних центрів", що діє в інтересах Міністерства оборони України та [PERSON], нежитлові приміщення [ADDRESS] передано у власність [PERSON]. за 709 800,00 грн.(а.с. 20-21 том 2). 14.02.2014 року представник ПП "АОВВ "Ліга-Люкс" звернувся до [PERSON]. з вимогою у семиденний строк з дня пред"явлення вимоги відшкодувати вартість ремонту в сумі 367 929,19 грн.(а.с.3 том 1). Та 08.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення в його користь вартості капітального ремонту нежитлових приміщень в будівлі [ADDRESS] на суму 367 929,19 грн. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Проте, відповідачка не була стороною у договорі укладеного між державою в особі КМУ, орган уповноважений здійснювати управлінням майном-Міністерство оборони України, право оперативного управління - Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району та ПП АОВВ "Ліга-Люкс". А отже, вимога позивача відповідно до ч.3 ст.776 ЦК України поширюється лише на сторони договору оренди, тобто на ПП "АОВВ "Ліга-Люкс"(наймача) та державою в особі КМУ, орган уповноважений здійснювати управлінням майном-Міністерство оборони України, право оперативного управління - Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району, а не на нового власника [PERSON]., у якої не виникало обов"язку відшкодовувати вартість капітального ремонту. Крім того, в судових засіданнях представник позивача не пред"явив жодної вимоги, жодного доказу до відповідачки щодо стягнення витрат на проведення капітального ремонту нежитлових приміщень в будівлі [ADDRESS]. Що стосується клопотання відповідачки про застосування строку позовної давності то суд приходить до висновку, що дане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору від 24.12.2009 року строк чинності його закінчується 24.12.2014 року, а з позовом до суду позивач звернувся 08.04.2014 року. Отже, суд приходить до висновку, що позивач не пропустив строк звернення до суду. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, та такими, що не підлягають до задоволення. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 15, 626, 776 ЦК України,

Outcome: dismissed