Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі кредитного договору № 229481-CRED від 27.05.2008 року позичальник [PERSON] отримав від ПАТ КБ "ПриватБанк" кредит у сумі 30000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік з кінцевим терміном повернення 27.05.2010 року. [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором у сумі 104341,40 грн. Зобов'язання за вказаним кредитним договором забезпечені порукою згідно договорів поруки: від 27.05.2008 року, укладеного між [PERSON] та позивачем, - у повному обсязі; № 02/МК від 01.02.2013 року, укладеного позивачем та [PERSON] - у розмірі 10000 грн., у зв'язку з чим позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором з солідарно з [PERSON], [PERSON] - в сумі 94341,40, солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] - в сумі 10000 грн. У судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. На заочний розгляд справи згоден. Відповідач [PERSON] належним чином оповіщена про дату, час та місце судового засідання, до суду повторно не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, судове повідомлення вважається врученим йому відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України. Відповідач [PERSON] належним чином оповіщений про дату, час та місце судового засідання, до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачі по справі у судове засідання не з'явились, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. 27.05.2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", назву якого в подальшому було змінено на ПАТ КБ "ПриватБанк", та [PERSON] було укладено кредитний договір № 229481-CRED, згідно якого банк зобов'язувався надати позичальнику кредит в сумі 30000 грн. на споживчі цілі, а позичальник в свою чергу зобов'язувався повністю повернути кредит до 27.05.2010 року, в порядку та строки згідно Графіку погашення кредиту і відсотків, який є невід'ємним додатком до кредитного договору, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 30% річних, а у випадку порушення своїх зобов'язань - 60% річних, та інші платежі на умовах, визначених кредитним договором. Строк позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагород, неустойки-пені, штрафів за даним договором встановлено сторонами тривалістю 5 років. Банк свої зобов'язання за кредитним договором № 229481-CRED від 27.05.2008 року виконав у повному обсязі і надав позичальнику кредитні кошти у сумі 30000,00 грн. Позичальник належним чином умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 229481-CRED від 27.05.2008 року (а.с.3), який жодними доказами відповідачами не спростований, утворилась заборгованість за договором, яка станом на 14.04.2013 року склала 104341,40 грн., з яких: 28084,50 грн. - заборгованість за кредитом, 71050,17 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 4956,73 - штраф (процентна складова). 27.05.2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", назву якого в подальшому було змінено на ПАТ КБ "ПриватБанк", та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким поручитель поручився перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань кредитним договором № 229481-CRED від 27.05.2008 року і відповідає перед ним у тому ж розмірі, що і боржник. Згідно п.9 договору поруки №02/МК сторони прийшли годи, що строк, в межах якого сторони млжуть звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права встановлюється протягом 5 років. 01.02.2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір поруки № 02/МК, за яким поручитель поручився перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 229481-CRED від 27.05.2008 року, з обмеженням розміру відповідальності поручителя у 10000 грн. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В силу положень ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи положення ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України, роз'яснень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", згідно яких при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судові витрати, понесені позивачем, відшкодовуються ними пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів, судові витрати позивача зі сплати судового збору слід стягнути з відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved