Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням її автомобіля внаслідок дорожньотранспортної пригоди (далі ДТП) в розмірі 13 910 гривень. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] 01 січня 2017 року о 02 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом марки "Volkswagen Passat" номерний знак [NUMBER] на бульварі [PERSON] у м. Тернополі, в порушення вимог пунктів 1.4, 1.5, 2.3 б), 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, задля безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом "ВАЗ-21013" номерний знак 33257Т1, який під керуванням водія [PERSON] був зупиненим. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби були механічно пошкоджені. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб позивача зазнав таких ушкоджень, як вм'ятина лівою переднього крила та пошкодження лівої передньої протитуманної фари. Позивач зазначає, що працівники поліції намагалися звинуватити у ДТП її чоловіка - [PERSON], вина якого була спростована постановою Тернопільського міськрайонного суду від 30 березня 2017 року у справі за №607/272/17. Рішення про визнання [PERSON] винним у вчиненні ДТП винесено 19 березня 2017 року. Усі ці непорозуміння та тривалі судові процеси призвели до того, що транспортний засіб ВАЗ21013 позивачу довелося ремонтувати за власні кошти. Загальна сума ремонтних робіт становила 3\~910 грн. Крім того, внаслідок даної події позивач та її чоловік, який пережив стрес після аварії, суттєво недосипали та переносили душевні переживання, що призвело до погіршення самопочуття та негативним чином вплинуло на сімейні стосунки. На ремонт автомобіля були витрачені всі сімейні заощадження, додатково витрачалися кошти, які були призначені для повсякденного використання, що також призвело до емоційних хвилювань. Чоловік позивача є інвалідом 3ї групи і автомобіль являється для нього важливим засобом пересування. Також, як зазначає позивач, її сім'я доволі часто виїздила на відпочинок за місто, проте після ДТП такої можливості не було, тобто вони не мали можливості скористатися своїм законним правом на відпочинок. Також сімї довелося пересісти на громадський транспорт, що спричинило певні незручності, оскільки пошкодженим автомобілем часто користувалися діти, яким він був потрібен в ділових та сімейних справах. Перебування в залах суду та постійна взаємодія з органами поліції також спричинили неабиякий стрес для чоловіка позивача, тому позивач просить стягнути з відповідача маральну шкоду в розмірі 15\~000,00 грн. Позивач та її представник в судовому засідання позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові. просили суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засідання проти позову заперечив, просив суд відмовити у його задоволенні. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Просив стягнути з відповідача в користь позивача завдану шкоду. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається із постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 березня 2017 року (справа 3607/3566/17) [PERSON] 01 січня 2017 року о 02 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом марки "Volkswagen Passat" номерний знак [NUMBER] на бульварі [PERSON] у м. Тернополі, в порушення вимог пунктів 1.4, 1.5, 2.3 б), 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, задля безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом "ВАЗ-21013" номерний знак 33257Т1, який під керуванням водія [PERSON] був зупиненим. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби були механічно пошкоджені. Вказаною постановою [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАп, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. в дохід держави. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 березня 2017 року (справа 3607/272/17) провадження в адміністративній справі відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення. Із схеми, яка складалась за результатами ДТП від 01 січня 2017 року, вбачається, що автомобілю марки «ВАЗ», державний номерний знак 33257ТІ, в результаті ДТП були завдані наступні пошкодження: вмятина лівого переданого крила, пошкодження лівої передньої протитуманної фари. Як вбачається з акту виконаних робіт, складеного 12 квітня 2017 року ФОП [PERSON], вартість ремонтних робіт автомобілям марки «ВАЗ 21013», замовник [PERSON], становить 3910 грн. (без ПДВ) та включає в себе наступні ремонтні роботи: демонтаж та монтаж переднього крила 300; рихтування переднього крила 650; покраска переднього крила (включно з матеріалами) 2500; заміна протитуманної фари (включно з вартістю фари) 460. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України). Відповідно до п.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З врахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, підлягають до задоволення. З відповідача в користь позивача слід стягнути відшкодування заподіяних їй матеріальних збитків в розмірі 3910 грн. 00 коп. У відповідності до положень ст.ст.16, 23 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у звязку з посяганням на її права та інтереси. На розмір відшкодування не впливає наявність чи обсяг майнової шкоди, яка завдана тими ж діями, що призвели й до виникнення моральної шкоди. Вимоги про відшкодування майнової шкоди та вимоги щодо відшкодування моральної шкоди розглядаються як самостійні. Судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася з вини відповідача, було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб, що стверджується вищезазначеними матеріалами справи. Неправомірні дії відповідача привели до спричинення позивачу та її чоловіку моральної шкоди, яка виразилась у зміні його звичного ритму життя, оскільки вони зазнали душевних страждань у звязку із пошкодженням транспортного засобу та неможливістю використовувати пошкоджений автомобіль, в результаті чого в них порушились нормальні життєві звязки. Таким чином, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача 1500 грн. 00 коп. грошового відшкодування моральної шкоди.

Outcome: partial