Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

позивач ТОВ "Порше Мобіліті"(далі-позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості та збитків за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № 50002182 від 07 жовтня 2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 131502,48 грн., строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою та цільовим призначенням для придбання автомобіля VW, модель Polo 2011 року випуску. Відповідач зобовязався прийняти, належним чином використати і повернути кредит у повному обсязі зі сплатою відсотків за користування кредитом. Також позивач відповідно до договору надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 32107,87 грн. Цільове призначення додаткового кредиту: сплата страхових платежів за договором страхування , укладеним на виконання умов кредитного договору. Позивач ТОВ "Порше Мобіліті" цілком виконав зобовязання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач [PERSON], порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 17 серпня 2016 р. у загальній сумі складає 314007,19 грн. Позивач ТОВ «Порше Мобіліті» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 314007,19 грн., та судові витрати. У відкрите судове засідання представник позивача ТОВ "Порше Мобіліті" не зявився, до суду надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає. Не заперечив проти винесення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Дружківського міського суду Донецької області (http://dr.dn.court.gov.ua/sud0516/novini/134822/), оскільки територія, де знаходяться відповідач, є тимчасово окупованою, і поштове сполучення з ним не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом, встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 07 жовтня 2011 року між ним та ТОВ "Порше Мобіліті" укладено кредитний договір № 50002182, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 131 502,48 грн. зі сплатою 9,90 відсотків за користування кредитом на рік, строком на 60 місяців. Пунктом 1.1 кредитного договору вказано, що компанія зобовязується надати позичальнику кредит у сумі, визначеній у кредитному договорі, в українських гривнях. Згідно п. 1.2 кредитного договору позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути компанії кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за користування кредиту та інші платежі відповідно до умов кредитного договору. Пунктом 2.1 кредитного договору вказано, що за використання кредиту у межах встановленого терміну кредитування позичальник сплачує компанії проценти за процентною ставкою (фіксованою або змінною), визначеною у кредитному договорі. 04 жовтня 2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (компанія) та [PERSON] (позичальник) укладено договір про внесення змін/ [PERSON] угода № 1 до кредитного договору №50002182 від 07 жовтня 2011 року. Пунктом 1.1. цієї додаткової угоди передбачено, що компанія зобовязується надати позичальнику додаткову суму кредиту у сумі еквівалентну 3937,20 дол. США, в українських гривнях, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути компанії суму додаткового кредиту у повному обсязі, а також сплатити проценти за його використання та інші платежі відповідно до умов кредитного договору, всіх додатків, що є невідємними частинами, та цієї додаткової угоди. Сторони встановили, що на дату укладання цієї додаткової угоди еквівалент суми додаткового кредиту у іноземній валюті, прийнятій для сторін дорівнює 32 107,87 грн. 11 березня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (компанія) та [PERSON] (позичальник) укладено додаткову угоду до кредитного договору №50002182 від 07 жовтня 2011 року. Пунктом 1 додаткової угоди вказано, що у звязку з загостренням політичної та економічної ситуації на території Донецької та Луганської областей України, сторони домовились змінити строк кредиту, викладений в розділі «Основні умови кредиту» кредитного договору, виклавши відповідні слова наступній редакції: «строк кредиту : 66 місяців». Пунктом 2 кредитного договору зазначено, що сторони домовилися, що на період з 01 квітня 2015 року по 30 червня 2015 року позичальнику надано відстрочку по сплаті основного боргу за кредитом та процентів. Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Із положення ст.625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший відсоток не встановлений договором. Станом на 17 серпня 2016 року заборгованість за кредитним договором №50002182 від 07 жовтня 2011 року складає 314007,19 гривень, з яких: - заборгованість за кредитним договором 225 834,28 гривень; - заборгованість за додатковим кредитним договором 46 689,50 гривень; - збитки 8400,00 грн.; - інфляційні витрати 33 083,41 грн. гривень. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно частини 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тобто вимоги банку про повернення відповідачем кредиту, оскільки він прострочив строки виконання зобовязання, частини кредиту, що залишилася, сплати відсотків є такими, що ґрунтуються на законі. Суд вважає обґрунтованими вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитом, відсотками, інфляційних втрат та збитків, що підлягають задоволенню у загальному розмірі 314 007,19 грн. Відповідно до частини ч. ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. та судовий збір у розмірі 4710,11 грн.

Outcome: approved