Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

31.08.2015 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із позовом до відповідачів, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру заг. пл. 67,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та є власністю [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, для задоволення вимог ПАТ «УкрСиббанк» що виникли на підставі договору про надання про надання споживчого кредиту № 11397826000 від 26.09.2008 року у розмірі 99 860,72 дол. США та 80 832,71 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором; просить встановити спосіб реалізації нерухомого майна, що належить відповідачам, шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, визначеною на підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності, проведеною відповідно до законодавства; та стягнути судовий збір. При цьому, позивач посилається на те, що 26.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» /з 21.12.2009 року ПАТ «УкрСиббанк»/ та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11397826000, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 91 000 дол. США, а позичальник зобов'язався повернути кошти у повному обсязі не пізніше 26.09.2029 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних. Пунктом 2.1 вказаного договору передбачено, що виконання зобов'язання позичальника забезпечується заставою нерухомості, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS], що є власністю [PERSON] та [PERSON] У зв'язку із неналежним виконанням кредитного договору утворилась заборгованість, тому позивач змушений звернутися до суду із позовом. До судового засідання представник позивача не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивач, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання повторно не з'явилися, повідомлялися належним чином, у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 26.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11397826000, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 91 000 дол. США, а позичальник зобов'язався повернути кошти у повному обсязі не пізніше 26.09.2029 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних /а.с. 5-9/. Пунктом 2.1 вказаного договору передбачено, що виконання зобов'язання позичальника забезпечується заставою нерухомості, а саме квартирою, що складається з трьох кімнат, загальною площею 67,7 кв.м., що знаходить за адресою: [ADDRESS], що є власністю [PERSON] та [PERSON] 26.09.2008 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» укладено іпотечний договір /а.с. 19-22/, відповідно до якого, іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно, що знаходить за адресою: [ADDRESS]. Та приватною власністю Іпотекодавця на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 26.09.2008 року. Пунктом 1.2. іпотечного договору, вартість предмета іпотеки, за домовленістю сторін, становить 559 263 грн. На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року, були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк» щодо зміни повного найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Однак, зобов'язання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом не виконані, чим порушені умови кредитного договору, у зв'язку із чим станом на 01.07.2015 року наявна заборгованість у розмірі 99 860,72 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 2 097 596,29 грн. - залишок заборгованості за кредитом; 80 832,71 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, з яких: 85 071,69 дол. США - заборгованість за простроченим кредитом; 14 789,3 дол. США - заборгованість а процентами за користування кредитом; 11 266,35 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості; 69 566,36 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом /а.с. 23-35/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Судом досліджено лист-вимоги вих. № 19232 від 19.11.2014 /а.с. 56-59/ та докази на підтвердження їх відправлення відповідачам /а.с. 60-64/. Таким чином, виходячи з неналежного виконання зобов'язань по кредитному договору, суд прийшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, підлягають задоволенню, а тому позовна заява ПАТ "УкрСиббанк" підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена. Положенням абзацу 2 п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних в кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішені спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року /Із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 7 від 07.02.2014р./ встановлено, що суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку". Однак, відповідно до Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 03.06.2014 року, встановлено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яка вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що : таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки). Положенням ст. 217 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. У зв'язку із чим, суд вважає необхідним виконання рішення суду у частині звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочити до закінчення дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 03.06.2014 року. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved