Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Просить в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором № ZHB0AK00070012 від 22.12.2005 року в розмірі 29204 доларів США, що по курсу 15,89 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.01.2015 року складає 464051,56 грн., вилучити у [PERSON] та передати в заклад ПАТ КБ „Приватбанк предмет застави автомобіль DAEWOO , модель ТІ3110, 2005 року випуску, тип ТЗ легковий седан, № кузова /шасі Y6DT1311050255674, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу(технічний паспорт) на автомобіль. Звернути стягнення на предмет застави автомобіль DAEWOO, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ „Приватбанк з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію ТЗ замість втраченого, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ для його подальшої реалізації, з наданням Банку всіх повноважень необхідних для здійснення продажу та зняття з обліку в органах ДАІ. Стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно з даним договором відповідачу було надано кредит в сумі 10433,53 доларів США зі сплатою 12% річних з кінцевим терміном повернення 21.12.2012 року. Позичальник не повертає кредит у встановлені договором строки, станом на 27.01.2015 року має заборгованість в розмірі 29204 доларів США, яка складається з наступного: 5416,68 доларів заборгованість по кредиту, 7217,85 доларів заборгованість по процентам, 342 доларів заборгованість по комісії, 16227,47 доларів пеня. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між сторонами укладений договір застави рухомого майна автомобіля DAEWOO, що належить відповідачеві. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити вимоги, звернути стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач не зявився повторно, про дату розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, однак рекомендований лист повернутий поштою „за закінченням терміну зберігання. Відповідно до вимог ст..ст.169,224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення у справі. Вивчивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 22.12.2005 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ „Приватбанк, та [PERSON] був укладений кредитний договір № ZHB0AK00070012, згідно з яким відповідач отримав кредит в сумі 7825 доларів США на придбання автомобіля, 2608,53 доларів на сплату страхових платежів зі сплатою 1% в місяць та комісії в розмірі 0,15% від суми виданого кредиту щомісячно. (а.с.13-16) Згідно з договором позичальник зобовязався сплачувати заборгованість щомісячними платежами в період з 21 по 28 число кожного місяця в сумі 150,57 доларів, що складається із заборгованості по кредиту, відсотків, комісії та інших витрат. Відповідно до п.4.1 договору при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого п.п.2.2.2,2.2.3 договору банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідач не виконує умови договору належним чином, в наслідок чого станом на 27.01.2015 року утворилась заборгованість в сумі 29204 доларів США, яка складається з наступного: 5416,68 доларів заборгованість по кредиту, 7217,85 доларів заборгованість по процентам, 342 доларів заборгованість по комісії, 16227,47 доларів пеня, (розрахунок заборгованості, а.с.6-8) З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 22.12.2005 року було укладено договір застави рухомого майна (а.с. 15-16), згідно якого останній надав у заставу належний йому на праві власності автомобіль DAEWOO , модель ТІ3110, 2005 року випуску, тип ТЗ легковий седан, № кузова /шасі Y6DT1311050255674, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно з п.8 цього договору вартість автомобіля визначена сторонами в сумі 40500 грн..(а.с.15-16) За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно із ч. 2, 3 ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. За змістом ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, в тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. За вказаним кредитним договором позивач заявив вимогу про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 29204 доларів США, в тому числі пеня -16227,478 дол. США (а.с. 6-7), що значно перевищує заборгованість по кредиту. Отже, відповідно до ст.551 ЦК України суд вважає можливим зменшити розмір пені до тіла кредиту 5416,68 грн.. Таким чином, загальна заборгованість за кредитним договором буде становити 18393,21 дол. США (що за курсом НБУ 15,89 грн. еквівалентно 292268,11 грн.), яка складається з наступного: 5416,68 доларів заборгованість по кредиту, 7217,85 доларів заборгованість по процентам, 342 доларів заборгованість по комісії, 5416,68 доларів пеня. Як убачається з копії витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 14.01.2015 року (а.с. 17), 14.01.2015 року було зареєстровано звернення стягнення на підставі договору застави автотранспорту від 22.12.2005 року, ПАТ КБ „Приватбанк. (а.с.17) За положеннями ч. 1 ст. 23 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно: із встановленим пріоритетом. Статтею ст. 28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення на предмет забезпечувального обтяження зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Отже, підлягають задоволенню вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення боргу, а також вилучення у відповідача з передачею в заклад предмета застави з комплектом ключів та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, оскільки такі заходи передбачені ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", відповідають умовам договору застави рухомого майна і тому можуть бути застосовані. Водночас, оскільки в договорі застави рухомого майна № ZHB0AK00070012 від 22.12.2005 року визначено оцінку предмету застави у розмірі 40500 грн. /п.8 договору застави/, то суд вважає за необхідне зазначити в резолютивній частині рішення про реалізацію предмету застави за початковою ціною не нижчою зазначеної суми. На підставі наведеного та

Outcome: approved