Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, якою просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер 24.07.2015, право власності на садибу №404 яка складається з: житлового будинку позначеного на плані під літерою "А", загальною площею 84 м.кв., що складається з приміщень: веранди під №1-1-1 площею 3,0 м.кв., кімнати під №1-1-2 площею 28,6 м.кв., коридору під №1-1-3 площею 21,3 м.кв., кладова під №1-1-4 площею 8,1 м.кв., кухні під №1-1-5 площею 13,4 м.кв., кімнати під №1-1-6 площею 9,6 м.кв., стайні позначеної на плані під літерою "Б", сараю позначеного на плані під літерою "В", оборогу позначеного на плані під літерою "Г", сараю позначеного на плані під літерою "Д", що знаходиться в селі Кривопілля присілок [PERSON] Ходак Верховинського району Івано-Франківської області. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 25.07.2015 помер її дядько. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки та житлового будинку. Інші спадкоємці, а саме [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, про що написали відповідні заяви. Своє право на прийняття спадщини після смерті дядька вона реалізувала, звернувшись своєчасно із заявою про прийняття спадщини, однак оформити спадкові права не може через відсутність правовстановлюючих документів на частину спадкового майна, а саме житловий будинок. Зокрема зазначила, що даний будинок її дядько отримав у спадщину після смерті батька [PERSON], який помер 24.04.1988 та згідно записів погосподарської книги, в ньому він проживав усе своє життя по час смерті, однак правовстановлюючі документи на будинок не виготовив. В той же час, оскільки будинок знаходиться в сільській місцевості, тому вважає, що на підставі діючих правил право власності її дядька на нього підтверджується належними доказами, у зв'язку із чим просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити, а справу розглянути без її участі. А тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Представник третьої особи - Сектору державної реєстрації Верховинської РДА Івано-Франківської області [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника сектору. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечили, оскільки від частки у спадковому майні, вони відмовилися на користь позивачки. А тому суд вважає за можливе завершувати розгляд справи у відсутності третіх осіб. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд позовні вимоги задовольняє виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з свідоцтвом про смерть [PERSON] помер 24.07.2015 у с Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області, про що 24.07.2015 виконкомом Кривопільської сільської ради, вчинено актовий запис №3 (а.с.7). Як було встановлено судом, спадкоємцем першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України) після смерті [PERSON], являється його мати, третя особа [PERSON] (а.с.11), спадкоємцем другої черги (ст.1262 ЦК України), являється сестра, третя особа [PERSON] (а.с.12,14). Однак, як судом встановлено у судовому засіданні, в межах шестимісячного строку, визначеного ч.1 ст.1270 ЦК України, після смерті [PERSON]із заявою про прийняття спадщини звернулася лише позивач [PERSON], яка відповідно до вимог ст.1265 ЦК України, являється спадкоємцем пятої черги. В той же час інші спадкоємці за законом заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON]нотаріусу не подали, як заявили в заявах поданих до нотаріуса та до суду, наміру приймати спадщину після його смерті вони не мають, не заперечують щодо прийняття спадщини позивачкою [PERSON] (а.с.32, 33, 40,41). Таким чином, на даний час єдиним спадкоємцем за законом, яким прийнято спадщину після смерті [PERSON]являється його племінниця [PERSON] (ст.1265 ЦК України). Інші спадкоємці за законом після смерті [PERSON], в силу вимог ч.1 ст.1272 ЦК України вважаються такими, що спадщину не прийняли. Позивач спадщину прийняла, звернувшись із заявою про прийняття спадщини, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41304786 від 25.08.2015, спадкової справи №58-2015р.(а.с.17). На підставі поданої [PERSON] заяви, державним нотаріусом Верховинського районної державної нотаріальної контори їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с Кривопілля, прис. Малий Ходак Верховинського району Івано-Франківської області. Згідно з листом-розясненням державної нотаріальної контори від 27.07.2017 (а.с.30) свідоцтво про право на спадщину, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: присілок [PERSON],\~ с Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області, [PERSON] після смерті [PERSON] не видано через відсутність правовстановлюючих документів про право власності на нерухоме майно. Дійсно, як вбачається із виписки з інвентаризаційних матеріалів право власності на житловий будинок в селі Кривопілля, прис. Малий Ходак Верховинського району Івано-Франківської області, ні за ким, не зареєстровано (а.с.22). Однак, як вбачається із довідок Кривопільської сільської ради від 25.08.2015, 02.08.2017 (а.с.35,36), покійний [PERSON] протягом свого життя та до часу смерті проживав у житловому будинку в селі Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області, який відносився до категорії "колгоспний двір". В даному будинку були зареєстровані також [PERSON] та [PERSON], які відмовилися від своєї частки в колгоспному дворі (а.с.31,34). Рішенням Кривопільської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області №54 від 08.08.2017, на підставі заяви [PERSON], житловому будинку та господарським спорудам, присвоєно поштову адресу, а саме: с. Кривопілля, прис. [PERSON], 404, Верховинського району Івано-Франківської області (а.с. 21). Згідно з технічним паспортом, індивідуальний житловий будинок №404 в селі Кривопілля, присілок [PERSON], Верховинського району, Івано-Франківської області, позначений на плані під літерою "А", загальною площею 84 м.кв., що побудований у 1972 році та складається з приміщень: веранди під №1-1-1 площею 3,0 м.кв., кімнати під №1-1-2 площею 28,6 м.кв., коридору під №1-1-3 площею 21,3 м.кв., кладова під №1-1-4 площею 8,1 м.кв., кухні під №1-1-5 площею 13,4 м.кв., кімнати під №1-1-6 площею 9,6 м.кв.; та господарських споруд: стайні позначеної на плані під літерою "Б", сараю позначеного на плані під літерою "В", оборогу позначеного на плані під літерою "Г", сараю позначеного на плані під літерою "Д" (а.с.23-29). Відповідно до п.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності в Україні до моменту набрання чинності ЦК України з 01.01.2004 року регулювалися положеннями ЦК України 1963 року та Законом України «Про власність», який введено в дію з 15.04.1991. Відповідно до положень ст.12 цього Закону було визначено, що громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Об'єктами права індивідуальної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення (ст. 13 Закону). За таких обставин суд вважає, що спірний будинок був належним чином набутий у власність покійним [PERSON], і на момент його смерті входив в обєм спадкового майна. При цьому суд переконаний, що відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно не може бути перешкодою для прийняття спадщини позивачем, так як відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Крім цього, у інший спосіб позивач позбавлений можливості захисту свого майнового права на прийняття спадщини в цій частині, оскільки внаслідок смерті власника майна адміністративна процедура здійснення оформлення правовстановлюючих документів на житловий будинок є унеможливлена. А тому, враховуючи, що позивач, будучи спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] прийняла спадщину, однак не може оформити спадкові права з причин, що не залежать від її волі, позовні вимоги слід задовольнити. Разом з тим суд вважає, що в порядку спадкування до позивача перейшло право власності на житловий будинок, а не садибу, як про це зазначено у позові, оскільки за змістом ст.381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком та господарськими спорудами. Однак предметом даного позову являється тільки житловий будинок, а не земельна ділянка, що також входила до складу спадкового майна, та на яку позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину за законом.

Outcome: approved