Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

08.07.2020 року позивач звернувся до суду із позов про визначення місця проживання дитини з батьком. Свої вимоги обґрунтував тим, що від шлюбу із відповідачкою мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбі між сторонами розірвано. У зв`язку з тим, що сторони не можуть дійти спільної згоди щодо місця проживання, позивач просить визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з ним, оскільки ним створені більш сприятливі умови для гармонійного розвитку та зростання дитини. Ухвалою від 28.07.2020 року прийнято позовну заяву та відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 07.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засідання позивач свої вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що вважає за доцільне визначити місце проживання із дитиною із ним, оскільки образ життя відповідачки, її сварки із членами сім`ї в результаті яких вона змушена залишати місце проживання та перебувати по декілька місяців у подруг в іншому населеному пункті, її намагання працевлаштуватися в інших місцях, наприклад досвід роботи в м. Києві, який не дозволяв їй повноцінно виконувати батьківські обов`язки через відсутність за місцем проживання протягом тижня. Всі ці обставини в сукупності створюють неблагонадійні умови для розвитку малолітньої дитини, оскільки під час життєвих труднощів, відповідачка приймає рішення передати дитину на проживання до позивача, а після налагодження ситуації, яка може займати декілька місяців, намагається повернути дитину до себе, що не може позитивно впливати на дитину, яка звикає до певного укладу життя, який створений в сім`ї позивача. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачка в судовому засідання проти позову заперечила, просила відмовити повністю. Разом з тим, відповідачка не заперечувала, що влітку 2019 року в неї виникли непорозуміння із її бабою [PERSON] , в будинку якої вона проживає разом із своїм батьком, в результаті чого вона змушена була покинути місце проживання та деякий час проживати в іншому населеному пункті. В цей час вона передала дитину на проживання до позивача. В подальшому восени 2020 року вона працевлаштувалася до роботи в м. Києві, і в неї також була відсутня змога проживати за місцем свого проживання, в результаті чого передала дитину позивачеві. Після введення режиму карантину вона втратила роботу і намагалася повернути сина собі, але сім`я позивача, посилаючись на загрозу розповсюдження хвороби, не віддали їй дитину. В травні 2020 року вона, отримавши доступ до дитини, не повернула її позивачеві, в даний час встановлений органом опіки та піклування порядок спілкування із дитиною двом батькам, який добросовісно виконується обома сторонами. Вважає, що дитина повинна проживати із нею, в тому числі через те, що позивач створив нову сім`ю із іншою жінкою. При цьому, зазначила, що окрім баби вона проживає із рідним батьком, з яким не підтримує будь-яких стосунків, і між нею та дитиною з одного боку та батьком із іншого, склалися стосунки, які носять характер демонстративного ігнорування. Представниця відповідачки в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, просила відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання, в якому розгляд справи провести без її участі. Висновок органу опіки та піклування Обухівської районної державної адміністрації від 02.07.2020 року № 60/07-15/1683 про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини із позивачем - батьком дитини підтримала в повному обсязі. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо місця проживання їх малолітньої дитини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області 01.02.2017 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 31.07.2018 року у справі № 372/1526/18 розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. Як вбачається з копії Висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини, виданого Обухівською районною державною адміністрацією, як органом опіки та піклування, від 01.11.2019 року № 60/07-15/3181, доцільно визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком - громадянином [PERSON] . Згідно копії Висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини, виданого Обухівською районною державною адміністрацією, як органом опіки та піклування, від 02.07.2020 року № 60/07-15/1683, доцільно визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком - громадянином [PERSON] . Із копії довідки (виписки з по господарської книги про склад сім`ї і прописку) № 1182 від 12.10.2019 року, підписаної Григорівським сільським головою, вбачається, що в будинку [ADDRESS] проживає 2 і прописано 4 чоловік, а саме: [PERSON] (заявник), [PERSON] (батько, голова двору), [PERSON] (брат), [PERSON] (син), [PERSON] (мати). Згідно копії довідки № 175 від 28.02.2020 року, виданої Григорівською сільською радою, син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] і знаходиться на його утриманні. Як вбачається з копії довідки № 2 від 02.10.2019 року виданої дошкільним навчальним закладом (дитячий садок) «Калинка» [PERSON] про те, що його син [PERSON] дійсно відвідує ДНЗ «Калинка» Григорівської сільської ради з 01 вересня 2019 року. Відповідно до копії довідки-характеристики № 164 від 25.06.2020 року, виданої Григорівської сільської ради, на [PERSON] , останній проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з цивільною дружиною - [PERSON] , малолітнім сином - [PERSON] , [INFO] та своїми батьками відповідно [PERSON] та [PERSON] , працює в TOB «СОКАР ПЕТРОЛІУМ», має власний автомобіль, позитивно характеризується сусідами. Займається вихованням дитини. На час розгляду справи в суді шлюб між позивачем та [PERSON] зареєстрований офіційно. Згідно довідки, виданої ГОВ «СОКАР ПЕТРОЛІУМ», № 156 від 16.06.2020 року, [PERSON] , працює в ТОВ «СОКАР ПЕТРОЛІУМ», та має стабільний фінансовий дохід. Згідно довідки, виданої ТОВ «СОКАР ПЕТРОЛІУМ», № 155 від 16.06.2020 року, цивільна дружина [PERSON] - [PERSON] , працює в ТОВ «СОКАР ПЕТРОЛІУМ», та має стабільний фінансовий дохід. Згідно довідки Григорівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 63 від 24.06.2020 року, де перебуває на обліку малолітній [PERSON] , до амбулаторно-поліклінічного закладу дитину приводили [PERSON] , цивільна дружина [PERSON] - [PERSON] , дід - [PERSON] та баба - [PERSON] . Як вбачається з копії довідки дошкільного навчального закладу «КАЛИНКА», Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області № 2 від 19.06.2020 року, де зазначено, що до садочка [PERSON] , [INFO] , ходить із задоволенням. Фізичний, розумовий розвиток та навички самообслуговування сформовані відповідно до його віку. До садочка [PERSON] приводить та забирає батько, дідусь, бабуся, прабабуся та прадідусь, які є членами родини батька - [PERSON] . Згідно копії акту обстеження житлово-побутових умов проживання батька [PERSON] від 03.06.2020 року № 23, за адресою: [ADDRESS] , батьком дитині [PERSON] створено належні умови для всебічного розвитку та виховання дитини. В кімнаті [PERSON] встановлене ліжечко, комод для дитячих речей, шафа для дорослих, телевізор та доросле ліжко. Також в наявності іграшки, книжки та речі для гігієнічного застосування малолітньої дитини. Згідно довідки Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області № 107 від 04.02.2020 року, [PERSON] (відповідач по справі) зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки-характеристики виданою Григорівською сільською радою Обухівського району Київської області від 01.06.2020 року № 519, на [PERSON] , зазначено що відповідачка не працює, участі в громадсько - політичному житті села не приймає, має малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає з батьком - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії акту від 11.08.2020 року складеного депутатом [PERSON] , за адресою [ADDRESS] проживають [PERSON] (власник, бабуся відповідача), [PERSON] (батько відповідача), [PERSON] з сином [PERSON] , який не прописаний за місцем проживання батька. Вихованням дитини займається мама. Зі слів свідків мама з травня 2020 року постійно знаходиться з дитиною за цією адресою. Мами, які контактують із [PERSON] , характеризують її з позитивної сторони, як турботливу та відповідальну маму. Згідно копії акту обстеження умов проживання від 03.06.2020 року № 22 за адресою [ADDRESS] , умови проживання задовільні. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови проживання: хлопчик проживає в кімнаті з мамою. У кімнаті знаходиться ліжко, шафа для одягу. В наявності одяг та іграшки. Санітарно-гігієнічні умови відповідають нормам. Як вбачається з копії довідки ; НМУ0048 від 28.08.2020 року виданої менеджером з персоналу ТОВ «Компанія Май Україна», [PERSON] дійсно працює в ТОВ «Компанія Май Україна» на посаді укладальник-пакувальник з 23.08.2020 року по цей час. Згідно копії характеристики [PERSON] , [INFO] , складеної практичним психологом ДНЗ «Зірочка» [PERSON] , поведінка дитини адекватна ситуації, у дитини відсутній сильний емоційний зв`язок з близькими дорослими. Хлопчик виявляє позитивне ставлення до тата і мами. Проаналізувавши вказані документи, суд звертає увагу, що інформація про місце проживання дитини із батьком за адресою його реєстрації, не актуальна на час розгляду справи в суді, оскілок сторони визнали в судовому засіданні, що з травня 2020 року дитина проживає із матір`ю за адресою її реєстрації. Між сторонами в даний час визначений порядок спілкування із дитиною, який влаштовує всі сторони і добровільно виконується сторонами. Суд звертає увагу, що Обухівською державною адміністрацією Київської області двічі 01.11.2019 року та 02.07.2020 року рекомендовано визначити місце проживання [PERSON] , 2017 р. н. із батьком, виходячи із створених батьком умов проживання, умов для всебічного розвитку та виховання, позитивної характеристики позивача за місцем роботи та проживання. Суд також акцентує увагу на психологічно-педагогічній характеристиці [PERSON] , складеної 14.12.2020 року практичним психологом [PERSON] відділу освіти, молоді та спорту Обухівської районної державної адміністрації Київської області, відповідно до якої у [PERSON] під час спілкування наявне позитивне відношенні до рідних: [PERSON] , тато [PERSON] , дід [PERSON] . При цьому, психологом зазначено, що дитина уникає розмов про маму, простежується небажання відповідати на питання, які стосуються відповідачки, вказані розмови викликають у дитини почуття засмучення, хвилювання та тривоги. Психологом відмічено, що дитина із захватом розповідає про тата, веде себе жваво, із чого спеціаліст робить висновок, що між сином та батьком встановлені почуття захищеності, потрібності, опори та довіри. Батьком створено безпечне емоційне середовище для дитини. Пріоритетність у проведенні дозвілля дитина відводить батькові, Олі (мачусі), діду (по батьку). Емоційно-вольова сфера не завжди стабільна, наявні прояви стурбованості, тривожності. Дитини підсвідомо ототожнює себе з татовим будинком, де себе почуває комфортно та в безпеці. Для суду висновок психолога, який зазначений вище, відіграє суттєво значення при вирішення вказаного спору, оскільки спеціаліст, який його надав, має спеціальні знання, які дозволяють йому проаналізувати емоційну сферу дитину, сформовані в нього психоемоційні зв`язки із обома батьками, що надає суду змогу зрозуміти, хто із батьків створив відносини із дитиною, які дозволяють їй відчувати себе в безпеці, гармонії із собою та зовнішнім світом. Суд не надає детальний опис показанням свідків, допитаних в судовому засіданні, а саме, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , оскільки всі зводиться до обставин, що визнаються сторонами по справі в частині періодів не проживання відповідачки із сином через наявність непорозумінь із членами родини, через працевлаштування в місті Києві, і проживання в цей період дитини із батьком. Свідки підтвердили наявність конфлікту, який виник з часу ведення карантину в 2020 році і тривав до вирішення органом опіки та піклування питання про порядок спілкування із дитиною батьками. Свідки не зазначали, що будь-хто із батьків має незадовільний, травмуючий вплив на дитину, проте свідки кожної із сторін вважали, що найкращим інтересам дитини відповідає визначення місця проживання саме із стороною на користь якої вони дають покази. Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно достатті 8 Закону України "Про охорону дитинства"кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованоїпостановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII(далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини № 31111/04 від 07.12.2006 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11.07.2017 (заява № 2091/13) у справі "М. С. проти України" стверджується, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Суд, проаналізувавши вказані докази, прийшов до висновку, що відповідачка [PERSON] перебуває тривалий час у соціально- вразливому стані за обставин, які, можливо, поза її волею, склалися в її житті, відсутність окремого від родичів житла, нестабільне матеріальне становище, яке періодично змушує її змінювати місце проживання на інший населений пункт в пошуках місць працевлаштування, перебування в матеріальній залежності від членів родини, зокрема її баби [PERSON] , в будинку якої вона проживає, і з якою має нестабільні відносини. Окрім цього, суд звертає увагу, що відповідачка зазначила, що проживає за однією адресою із батьком, з яким відсутнє будь-яке спілкування, а має місце демонстративне ігнорування один одного, яке розповсюджується і на дитину. Суд вважає, що наявність напружених особистих відносин між членами сім`ї, в якій проживає дитина, не може не впливати негативним чином на психоемоційний стан дитини. В позивача, навпроти, як стало відомо із показів його свідків, в сім`ї створена дружня атмосфера, члени сім`ї надають підтримку один одному, із любов`ю та ніжністю ставляться до дитини. Таким чином, на думку суду саме позивачем в даний час створено безпечне, спокійне та стійке середовище для дитини, яке надає їй можливість почуватися більш захищеною, що знайшло безпосереднє відображення у висновку дитячого психолога. Суд, з огляду на вищенаведені положення законодавства про рівність прав та обов`язків обох батьків, відносини між сторонами, вважає необхідним зауважити, що визначення місця проживання дитини з батьком по своїй суті не є розлученням матері з дитиною та не можна тлумачити як наявність у батька переваги перед матір`ю, оскільки [PERSON] має по відношенню до дитини такі ж особисті немайнові права і обов`язки, як і [PERSON] , і жодним чином не втрачає прав, заснованих на спорідненості з дитиною. Крім того, у разі виникнення інших обставин, встановлення тісного емоційного контакту між матір`ю та дитиною, місце проживання дитини може бути згодом визначено і з матір`ю. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що, враховуючи вік дитини, прив`язаність до батька, а також той факт, що у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним, визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком відповідає інтересам дитини. Відтак, суд, проаналізувавши та оцінивши кожний аргумент,констатує той факт,що позивачем надано належні,достовірні, достатні та допустимі докази на підтвердження своїх позовних вимог. Суд також вважає за необхідне відмовити позивачеві у частині тих вимог, що стосуються покладення функції з утримання та виховання дитини виключно на батька, оскільки це питання безпідставно звужує права відповідачки, як матері, яка має права на участь у вихованні та розвитку дитини нарівні із батьком. Оскільки позивач у позовній заяві та під час судового розгляду не вимагав відшкодування судових витрат, питання щодо їх розподілу між сторонами судом не вирішувалося.

Outcome: partial