Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він тривалий час працював на посаді директора КП «Водоканал Сервіс». Розпорядженнями голови селищної ради його неодноразово звільняли із займаної посади, однак рішеннями Гусятинського районного суду Тернопільської області його поновлено на займаній посаді. Протягом з травня 2016 року по листопад 2016 року йому мала б бути нарахована індексація заробітної плати, однак, цього не зроблено і вказана сума, яка є частиною мого заробітку йому не виплачена. Зазначена ситуація виникла внаслідок того, що протягом вказаного періоду на посаді директора підприємства працювала зовсім інша особа, якій і нараховувалася заробітна плата і відповідна індексація. Позивач відповідно до табеля виходу на роботу там зазначений не був, а тому і бухгалтерія підприємства фактично не мала можливості нараховувати індексацію, хоча і зобовязана була це зробити. Зазначене порушення його трудових прав виникло внаслідок незаконних дій відповідача, який є власником підприємства, незаконно його звільняв, а тому вважає, що вказана сума повинна бути сплачена відповідачем В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача суму індексації за період з серпня 2016 року по листопад 2016 року в розмірі 3880 грн. 20 коп. Ухвалою Гусятинського районного суду від 25 жовтня 2017 року позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення індексації за період травня 2016 року по серпень 2016 року в розмірі 3729 грн.40 коп. залишено без розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON]П, представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача [PERSON] селищної ради [PERSON] позову не визнав, посилаючись на його необґрунтованість, посилаючись на те, що [PERSON] селищна рада не є належним відповідачем в справі. Вважає, що у звязку з виплатою позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі рішення суду від 27 червня 2017 року, відсутні підстави стягувати індексацію. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, слідує із мотивувальної частини рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 червня 2017 року, що згідно рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 20.10.2016 року, позовну заяву [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, задоволено. Визнано незаконним та скасовано розпорядження [PERSON] селищного голови № 143 від 23 серпня 2016 року Про звільнення з посади директора Комунального підприємства «Водоканал-сервіс» [PERSON] та розірвання із ним контракту». [PERSON] поновлено на посаді директора Комунального підприємства «Водоканал сервіс» з 23 серпня 2016 року. Розпорядженням [PERSON] селищного голови №215 від 03.11.2016 [PERSON] поновлено на посаді директора КП «Водоканал-Сервіс» із 23.08.2016 року. Відповідно до рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 27 червня 2017 року, позовну заяву [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] селищної ради Гусятинського району Тернопільської області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.08.2016 року по 02.11.2016 року в розмірі 2531 гривню 46 копійок, з утриманням всіх належних податків, зборів та інших обовязкових платежів. В задоволенні решти вимог відмовлено. Зазначене рішення суду набрало законної сили. Обставини, встановлені цим рішення відповідно до ст.. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Як встановлено, з відповідача на користь позивача стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.08.2016 року по 02.11.2016 року в розмірі 2531 гривню 46 копійок, який обчислювався на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100, виходячи із середньої заробітної плати. Відповідно до ст.34 Закону України "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до п.2, п.3 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру. До об'єктів індексації, визначених у пункті 2, не відносяться, зокрема: виплати, які обчислюються із середньої заробітної плати. Відповідно до п.2 Положення про порядок компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, зазначає про необхідність відповідної індексації коштів компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги (далі - споживчі ціни) за цей період зріс більш як на один відсоток. Однак, як поняття "заробітна плата" та "середній заробіток за час вимушеного прогулу" не є тотожними. Виплата Позивачу середньої заробітної плати з урахуванням індексації суперечить чинному порядку проведення вказаних виплат, оскільки така проводиться тільки із виплат, які законодавчо визначені, як об'єкти виплат, що підлягають індексації. Зазначені виплати повинні носити, зокрема, постійний характер, що в даному випадку відсутнє. Виплата середнього заробітку позивачу за рішенням суду є юридичним фактом, що носить разовий характер. Компенсація зарплати у зв'язку з несвоєчасною її виплатою проводиться відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, а індексація доходів населення відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення. Цими документами передбачено, що індексації та компенсації підлягають доходи, які не мають разового характеру. Тому,нарахування сум індексації та компенсації на заробітну плату за вимушений прогул за рішенням суду цими нормативно-правовими актами не передбачено. Отже, оскільки середній заробіток [PERSON] за час вимушеного прогулу не є заробітною платою, тобто оплатою його праці, та не є виплатою, яка була йому нарахована, але не сплачена, позовні вимоги є безпідставними, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати компенсувати за рахунок держави. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed