Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до відкритого акціонерного товариства «Тернопіль Заготплодоовоч» про стягнення інфляційних нарахувань за період з серпня 1999року по 15 червня 2015року в розмірі 10090,63грн. та 3% річних за період з 09 січня 2003року по 15 червня 2015року в розмірі 867,81грн. за невиконання рішення суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішеннями Тернопільського міського суду від 11.08.1999 р., 09.01.2003 р., 22.05.2012р. позови про стягнення заборгованості по зарплаті в сумі 1038 грн., моральної шкоди в 1000 грн., інфляційних - 4897,44грн., 3%річних - 668,47грн. задоволено. Відповідач рішень суду не виконує, тому просить стягнути з нього три проценти річних від простроченої суми та втрат у зв"язку із інфляцією за весь час після винесення рішень судом, а саме: щодо невиплаченої заробітної плати за період з серпня 1999 р. по 12.03.2012р., а щодо стягнутої судом моральної шкоди за період 09.01.2003 р. по 12.03.2012 р. Позивач в судове засідання не з»явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечила проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При розгляді справи судом встановлено наступне. Із виписки з рішення Тернопільського міського суду від 11.08.1999 р. вбачається, що позов [PERSON] до ВАТ "Тернопіль Заготплодоовоч" про стягнення зарплати задоволено. Стягнуто з ВАТ "Тернопіль Заготплодоовоч" на користь [PERSON] 1038,13грн. заборгованості по зарплаті. На виконання рішення суду Тернопільським міськрайонним судом 17.05.2011 року було видано виконавчий лист №2-2105/99. 07.11.2012 року, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження щодо виконання рішення Тернопільського міського суду, на підставі виконавчого листа №2-3105/99, виданого Тернопільським міськрайонним судом 17.05.2011 року про стягнення з ВАТ «Тернопіль Заготплодоовоч» на користь [PERSON] 1038,13грн. заборгованості по заробітній платі,та виконавче провадження щодо виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду, на підставі виконавчого листа №2-221, виданого Тернопільським міськрайонним судом 24.02.2004 року про стягнення з ВАТ «Тернопіль Заготплодоовоч» на користь [PERSON] завданої моральної шкоди в розмірі 1000 грн. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2012року позов [PERSON] до ВАТ "Тернопіль Заготплодоовоч" задоволено. Стягнуто з ВАТ "Тернопіль Заготплодоовоч" на користь [PERSON] три процентів річних в сумі - 668,47 грн. та 4897,44 грн. втрат у зв"язку із інфляцією за весь час прострочення виконання рішень суду, а саме щодо сплати позивачу стягнутої судом заборгованості по зарплаті в сумі 1038 грн. за період з серпня 1999 р. по 12.03.2012р. та 1000 грн. моральної шкоди за період з 09.01.2003 р. по 12.03.2012 р. Відповідно до висновку №320/15-22 від 15.06.2015року експертного економічного дослідження Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 15.06.2015 р., індексація з приміненням індексів інфляції споживчих цін сум заборгованості 1038 грн. за період з серпня 1999 р. по 15.06.2015р. та 1000 грн. за період з 09.01.2003 р. по 12.03.2012 р. складає 10090,64 грн.; три відсотки річних - 867,81 грн. Відповідно до вимог ч.5 ст.11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов»язки можуть виникати з рішень суду. Згідно вимог ч. 1, 2 ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. За нормами ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов 'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідачем не виконані зобов'язання щодо виплати позивачу заборгованості по заробітній платі, а отже, за невиконання зобов»язань, відповідач зобов»язаний сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок зібраних по справі доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про часткову доведеність позовних вимог та вважає, що в даному випадку мають місце порушені права позивача, які підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову, стягнення із відповідача на користь позивача інфляційних нарахувань за період з 13 березня 2012 року по 15 червня 2015року в розмірі 5193,20грн. та 3% річних за період з 13 березня 2012року по 15 червня 2015року в розмірі 199,34грн. Не підлягають до задоволення вимоги про стягнення інфляційних нарахувань та 3 % річних за період з серпня 1999року по 12 березня 2012року, та з 09 січня 2003року по 12 березня 2012року, оскільки рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 22 травня 2012 року вимоги про стягнення коштів за ці періоди задоволені. Відповідно до ч.ч.1,3 статті 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема, належать: витрати, пов»язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Позивач просить стягнути з відповідача 147,60грн. вартості проведеного експертного дослідження. Оскільки, експертне дослідження з питання визначення суми індексації з приміненням індексів інфляції та 3% річних, позивачу проведене не за ухвалою суду, відповідно до вимог ст.79 ЦПК України, тому позовні вимоги в частині стягнення вартості проведеного експертного дослідження в сумі 147,60 грн. не підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до вимог ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача слід стягнути 53,92 грн. судового збору на користь держави, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial