Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Представник позивача 01.07.2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.08.2007 року [PERSON] (далі - Відповідач) отримав кредит у розмірі 4\~100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Публічне Акціонерне Товаристо "Акцент-Банк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства "Акцент-Банк" у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 14.05.2009 року змінено тип Банку та його найменування з Закритого акціонерного товариства "Акцент-Банк" на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "Акцент-Банк" (надалі - [PERSON]), про що зазначено у п. 1.1. Статуту ПАТ "Акцент-Банк" 1 та 2 сторінка Статуту ПАТ "Акцент-Банк" додаються до позовної заяви. 24.09.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050013039198). Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь- якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://a-bank.com.ua/page.php731, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://a-bank.com.ua/page.php731, з розрахунку 360 календарних днів на рік. що підтверджується п. 5.5 "Правил користування платіжною карткою", Одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9. Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязу ється повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та [PERSON]), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення [PERSON], згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Ця сумма визначається Кредитодавцем у Анкеті-Заяві з якою ознайомлений клієнт. Відповідно до кредитного договору, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до п. 5.6 "Правил користування платіжною карткою", Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку в часності з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 6.4 "Умов та правил надання банківських послуг" за незгодою зі зміною Правил та/або "Тарифів Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. На підставі п. 5.3 "Умов та правил надання банківських послуг", [PERSON] має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті http://a-bank.com.ua/page.php731, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно п. 4.6 "Умов та правил надання банківських послуг" Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 5.7 "Правил користування платіжною карткою", [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. Згідно п. 5.2 "Умов та правил надання банківських послуг" У разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 31.05.2016 року має заборгованість 17\~606,74 грн., яка складається з наступного: -3\~650,89 грн. - заборгованість за кредитом; -9\~749,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -3\~129,86 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,0 грн. - штраф (фіксована частина). 826,51 грн. - штраф (процентна складова). Розрахунок суми заборгованості додається. (Розрахунок заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги.) На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК". Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на тий самий строк. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст.З Цивільного процесуального кодексу України, - Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Прохав стягнути з відповідача - [PERSON] на користь ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" заборгованість у розмірі 17\~606,74 грн. за кредитним договором № б/н від 21.08.2007 року , яка складається з наступного: 3\~650,89 грн. - заборгованість за кредитом; 9\~749,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3\~129,86 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,0 грн. - штраф (фіксована частина), 826,51 грн. - штраф (процентна складова) та судові витрати у розмірі 1 378,00 грн. В судове засідання сторони у справі не з»явилися. Представник позивача [PERSON] ( а. с. 14 ), вказавши у п. 3 резолютивної частини позову та надавши окремо суду заяву про розгляд справи в його відсутності, де позов підтримав та не заперечував щодо винесення заочного рішення ( а. с. 3 зворот, 21 ). ). А також надав суду заяву з доказами про стягнення судових витрат за публікацію оголошення в пресі щодо належного виклику відповідача ( а. с. 95 101 ). Відповідачка заперечувала щодо розміру вказаної в позові заборгованості, надала суду письмову заяву про застосування строку позовної давності (а.с.31-32), посилаючись на те, що відповідно до додатку № 1 останній платіж зазначений датою 18.02.2009 року. Усі інші 24 дати платежів зазначаються до 18.02.2009 року, що означає : при відсутності платежу в зазначений строк з наступного дня позивачу стає відомо про порушення його права, в звязку з чим починається дія 3-річного строку права звернення до суду з вимогою захисту своїх інтересів. Таким чином, строк позовної давності сплинув 18.02.2012 року, проте позивач звернувся з позовом лише в 2016 році. Прохала застосувати позовну давність, яка є підставою для відмови у позові. Також надала суду письмово заперечення на позов, посилаючись на те, що вона не погоджується з позовними вимогами в повному обсязі, вважає даний позов необґрунтованим та безпідставним. Вказала, що до суду звернувся неналежний позивач, оскільки вона 21.08.2007 року уклала договір на отримання платіжної картки з кредитним лімітом в розмірі 4\~100,0грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але вказаний договір з ПАТ КБ «ПриватБанк», а не з ПАТ «Акцент-Банк». Даний факт підтверджується її заявою на отримання кредитної картки, яка скріплена підписом та печаткою ПАТ КБ «ПриватБанк». Позивачем не надано доказів того, що ПАТ «Акцент-Банк» є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому даний позов є безпідставним і поданий неналежною стороною, оскільки даній юридичній особі не належить право вимоги по пред»явленому в суді позову. Договір на отримання кредитної картки було укладено 21.08.2007 року. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, платежі з повернення кредитного боргу припинились 18.02.2009 року. Тобто позивач мав право предявити претензію про сплату заборгованості за кредитом на наступний день після її останнього платежу і протягом наступних трьох років, тобто до 18.02.2012 року. Але позивач даним правом не скористався і строк позовної давності сплив 18.02.2012 року, а позов був поданий до суду лише 23.06.2016 року. У такому випадку згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив строк позовної давності, що є підставою відмови у позові. У позовній заяві невірний розрахунок суми заборгованості, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується згідно ст. 258 ЦК України спеціальна позовна давність в один рік, тому нарахування боргу в сумі 4\~206,37 грн. є безпідставним та необґрунтованим. (а.с. 46-48). В подальшому відповідачка не з»являлась в судові засідання з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи за адресою свого проживання, про що маються докази у справі у вигляді поштових повідомлень (а.с. 65) та повернутих до суду судових повісток з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» ( а. с. 59-60, 68-69) та «адресат не проживає(вибув)» (а.с.72-73, 78-79, 87-88, 96-97). Тому, судом було дано оголошення в пресу щодо належного виклику відповідача ( а. с. 99 ). Від неї не надійшло будь-яких заяв про поважність причин не явки або про відкладення слухання справи. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи в заочному порядку згідно ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосується в один рік (ст. 258 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Нормами статті 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності повязана лише із наявністю про це заяви сторони. Таким чином суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність (незалежно від її виду). До аналогічних висновків прийшов ВСУ, висловивши відповідну правову позицію в постанові від 18 березня 2015 року у справі № 6-25 цс15. Встановлено, що відповідач до винесення рішення у справі судом першої інстанції подала до суду першої інстанції заяву про застосування позовної давності(а.с.31-32) та заперечення на позов (а.с.46-48). Судом встановлено, що договір на отримання кредитної картки було укладено 21.08.2007 року. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, платежі з повернення кредитного боргу припинились 18.02.2009 року. Тобто позивач мав право предявити претензію про сплату заборгованості за кредитом на наступний день після її останнього платежу і протягом наступних трьох років, тобто до 18.02.2012 року. Але позивач даним правом не скористався і строк позовної давності сплив 18.02.2012 року, а позов був поданий до суду лише 23.06.2016 року. У такому випадку згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив строк позовної давності, що є підставою відмови у позові. Позивачем не надано було в ході судового розгляду справи доказів щодо поважності причин пропуску строку позовної давності. Судові витрати по справі понесені позивачем не підлягають відшкодуванню в повному обсязі із відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed