Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до Міністерства освіти і науки України (далі Міністерство) про визнання незаконним наказу про його звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за завдану моральну шкоду.\~\~Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що 26 червня 2013 року ним був укладений Контракт з Міністерством освіти і науки України (далі Контракт), згідно з п.1.1. якого був призначений на посаду директора Кривоозерського професійного аграрного ліцею строком на п"ять років (з 01 липня 2013 року по 01 липня 2018 року). Наказом заступника Міністра освіти, науки та молоді України від 06 квітня 2015 року №110-к його звільнено із займаної посади з 08 квітня 2014 року у зв'язку з невиконанням умов, викладених в п.п.2.4.2, 2.4.21 п.2.4 розділу 2 "Права та обов"язки сторін" Контракту (п.8 ст.36 КЗпП України). Позивач вважає розірвання Контракту та своє звільнення безпідставним та незаконним, оскільки він не був ознайомлений з поданням Департаменту освіти, науки та молоді [PERSON] ОДА від 17 березня 2015 року, рішенням експертної кадрової комісії з розгляду питань діяльності керівників навчальних закладів, установ професійно-технічної освіти, що підпорядковані Міністреству від 19 березня 2015року (рішення №3), в оскаржуваному наказі відповідач не вказав підставу дострокового припинення з ним трудового договору (контракту).\~Також позивач вказує, що відповідачем його\~\~не було попереджено за два тижні\~\~про дострокове розірвання контракту, а тому просить визнати незаконним наказ заступника Міністра освіти і науки України від 06 квітня 2015 року №110-к «Про дострокове розірвання контракту з директором Кривоозерського професійного аграрного ліцею", поновити його на посаді директора Кривоозерського професійного аграрного ліцею, стягнути на його користь\~\~середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду\~ у розмірі 5000 грн.. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених в ньому, просили задовольнити в повному обсязі. Представник позивача просив суд врахувати, що в наказі заступника Міністра освіти і науки України від 06 квітня 2015 року №110-к «Про дострокове розірвання контракту з директором Кривоозерського професійного аграрного ліцею" не визначено чіткого переліку порушень, які стали підставою для розірвання Контракту, звільнення відбулося з порушенням п.22 Положення про порядок укладення контрактів при прийнятті на роботу, яке затверджено постановою КМУ від 19 березня 1994 року №170 "Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору", оскільки [PERSON] не попереджено за два тижні про дострокове розірвання з ним Контракту, від нього не одержувалися пояснення з приводу «невиконання ним умов контракту», відповідачем також не дотримано вимог ст.ст.147-149 КЗпП України. Представник відповідача - Міністерства освіти і науки України- в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, мотивуючи тим, що [PERSON] неналежно виконував обов"язки, покладені на нього Контрактом. Проведеними в Кривоозерському ПАЛ перевірками порушення були зафіксовані Департаментом освіти, науки та молоді [PERSON] ОДА щодо невиконання зобов"язань [PERSON] по підготовці кадрів за освітньо-кваліфікаційними рівнями відповідно до вимог державних стандартів. Держфінінспекцією (довідка від 16 липня 2014 року, лист ДФІ в Миколаївській області від 24 січня 2014 року, від 26 лютого 2014 року), управлінням ПФУ в Кривоозерському районі (акт від 16 травня 2014 року), Кривоозерським РЦЗ (акт №24 від 27 червня 2014 року) зафіксовано нецільове та неефективне використання коштів загального та спеціального фонду державного бюджету з боку [PERSON] як керівника навчального закладу. Представник відповідача в судовому засіданні вказувала, що при вирішенні питання щодо дострокового розірвання контракту зі [PERSON] Міністерством був також врахований факт догани, винесеної позивачу наказом Міністерства №3-к від 08 січня 2014 року, що є підтвердженням систематичності невиконання позивачем обов»язків, покладених контрактом. Також представник відповідача вказувала, що Міністерство не порушувало вимог ст.ст.147,149 КЗпП України, оскільки [PERSON] порушив спеціальні умови контракту і вимоги законодавства, а не трудову дисципліну, тому відповідач був позбавлений обов»язку відібрання у [PERSON] письмових пояснень щодо причин невиконання останнім умов контракту. Також представник відповідача наголошувала, що до контрактних відносини відповідача та позивача було застосовано Постанову Кабінету Міністрів України від 02 серпня 1995 року №597, якою затверджена Типова форма контракту з керівником підприємства, що є у державній власності. Третя особа - представник Департаменту освіти, науки та [PERSON] обласної державної адміністрації (далі Департамент) в судовому засіданні вказала, що позовні вимоги позивача є незаконними та необґрунтованими, в зв"язку з чим не підлягають задоволенню. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ч.3 ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Положеннями п.8 ст.36 КЗпП України встановлено, що підставою для припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. Згідно вимог п.13 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п.8 ст.36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання.Оскільки на працівників, з якими укладено контракт, поширюється законодавство про працю, що регулює відносини по трудовому договору, за винятком, встановленим для цієї форми трудового договору, їх трудовий договір може бути припинено й з інших підстав, передбачених законодавством (ст.36, 39-41 КЗпП України). Вирішуючи спір по суті суд ставив на меті встановити: - підстави дострокового припинення контракту зі [PERSON]; - в чому полягає порушення позивачем умов контракту; - які саме умови контракту позивачем були порушені та якими доказами це підтверджується; - чи відповідають такі докази вимогам щодо їх належності і допустимості; - чи можуть такі порушення бути підставою для дострокового розірвання контракту, згідно його умов; - чи дотримана відповідачем процедура дострокового розірвання контракту зі [PERSON]. Судом встановлено, що 26 червня 2013 року між позивачем [PERSON] та Міністерством освіти і науки України був укладений Контракт, відповідно до якого [PERSON] був призначений на посаду директора Кривоозерського професійного аграрного училища строком на 5 років з 01 липня 2013 року по 01 липня 2018 року. Згідно наказу заступника Міністра освіти і науки України від 06 квітня 2015 року №110-к «Про дострокове розірвання контракту з директором Кривоозерського професійного аграрного ліцею» (а.с.7) позивача звільнено із займаної посади на підставі п.8 ст.36 КЗпП України, тобто з підстав, передбачених контрактом. Відповідно до вказаного наказу вбачається, що дострокове розірвання Контракту зі [PERSON] було зумовлене невиконання ним умов, викладених у п.п.2.4.2, 2.4.21 п.2.4 розділу 2 «Права та обов'язки сторін» Контракту. Згідно п.п.2.4.2 п.2.4 Контракту, Керівник зобов'язаний забезпечити підготовку кадрів за освітньо-кваліфікаційними рівнями відповідно до вимог державних стандартів. П.п.2.4.21 п.2.4 Контракту визначено, що Керівник зобов'язаний забезпечити цільове та ефективне використання коштів загального та спеціального фонду державного бюджету. З оскаржуваного наказу №110-к про дострокове розірвання Контракту, вбачається, що підставою для звільнення позивача були: п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України, подання Департаменту освіти, науки та молоді [PERSON] обласної державної адміністрації від 17 березня 2015 р. №1247/05-02/01-12, рішення експертної кадрової комісії з розгляду питань діяльності керівників навчальних закладів, установ професійно-технічної та позашкільної освіти, що підпорядковані Міністерству освіти і науки України, від 19 березня 2015 р.(рішення №3), контракт від 26 червня 2013, пояснення [PERSON]. Відповідно до подання №1247/05-02/01-12 від 17 березня 2015 р. (а.с.43) зазначено, що до Департаменту надійшла постанова прокуратури Кривоозерського району за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження №42014150250000005 стосовно правомірності проведення державної кваліфікаційної атестації у Кривоозерському професійному аграрному ліцеї. Департаментом комісійно з виїздом на місце здійснено перевірку дотримання вимог законодавства про освіту у Кривоозерському професійному аграрному ліцеї. За результатами проведеної перевірки встановлено, що до Кривоозерського професійного аграрного ліцею звернулися випускники 2010, 2012 та 2013 років з проханням пройти державну кваліфікаційну атестацію та отримати дипломи кваліфікаційного робітника. Департаментом з"ясовано, що у 2010, 2012 та 2013 роках відповідно трьом випускникам не видано дипломи і не повернуто їх до Уповноваженого органу, що не відповідає вимогам наказу Міністерства освіти і науки України від 10 грудня 2003 №811 "Про затвердження Положення про ІВС "Освіта" та Порядку замовлення, видачі та обліку документів про освіту державного зразка". Неналежним чином оформлено окремі види документації. Департаментом було встановлено, у зведених відомостях успішності та поведінки виставлено оцінки з виробничого навчання, проте, у зведених відомостях та у журналі з обліку виробничого навчання оцінки з обліку виробничого навчання оцінки за проходження виробничої практики відсутні. Департамент констатує, що випускники минулих років були допущені до ДКА у 2014 році, в той же час відсутні документи щодо проходження ними виробничої практики, що не відповідає вимогам наказу Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства освіти України 31 грудня 1998 р.№201/469 "Про Положення про порядок кваліфікаційної атестації та присвоєння кваліфікації особам, які здобувають професійно-технічну освіту". У вказаному поданні зазначено, що керівництво навчального закладу на чолі з директором ліцею [PERSON] не надало чіткого пояснення причин вищевикладеного. Департамент з урахуванням вищезазначеного та ряду звернень педагогічних працівників ліцею щодо діяльності директора Кривоозерського ПАЛ [PERSON], які продовжують надходити, порушив клопотання перед Мінстерства освіти і науки України про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за недотримання норм чинного законодавства України. Вирішуючи в судовому засіданні дотримання [PERSON] зобов"язань, визначених п.п.2.4.2 п.2.4 Контракту, судом встановлено, що Департамент при проведенні вищевказаної перевірки в березні місяці 2015 року окрім вищезазначеного не звернув належної уваги чи були у [PERSON] підстави для видачі наказу №100-0 "Про зміни до наказу по ліцею про проведення державної кваліфікаційної атестації учнів, які з поважних причин не з"явились до ДКА" (а.с.233) станом на день його винесення - 11 червня 2014 року, оскільки в судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він видав вказаний наказ в зв"язку з надходженням до ПАЛУ письмових заяв [PERSON]А.(а.с.235), [PERSON]Л.(а.с.234), [PERSON]М.(а.с.236), які бажали пройти кваліфікаційну атестацію та отримати диплом. Департамент не звернув уваги, що вказані письмові заяві датовані заявниками 12 червня 2014 року ([PERSON]А.), 24 червня 2014 року ([PERSON]Л.), 20 червня 2014 року ([PERSON]М.), тобто вже після дня винесення наказу №100-0. Також не відображено у Довідці Департаменту кому були адресовані вищезазначені заяви ([PERSON] - директору Кривоозерського ПАЛ, [PERSON] -без зазначення адресата, [PERSON] - прокурору району), та на юридичну силу протоколу №28 від 24 червня 2014 року засідання державної кваліфікаційної комісії Кривоозерського професійного аграрного ліцею (а.с.242), який не підписаний головою комісії та всіма її членами. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] були допущенні суттєві порушення як керівника навчального закладу вимог законодавства про освіту щодо підстав винесення наказу №100-о від 11 червня 2014 року, допуску до здачі іспитів [PERSON], [PERSON], [PERSON] без проходження виробничої практики та захисту дипломної роботи, безпідставне зберігання дипломів, їх не анулювання та інше. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованим посилання відповідача на невиконання [PERSON] умов контракту, визначених п.п.2.4.2 п.2.4 Конракту. Наказом Міністерства від 06 квітня 2015 року №110-к достроково розірвано контракт зі [PERSON] також у зв»язку з невиконанням ним умов, викладених у п.п.2.4.21 п.2.4. розділу 2 «Права та обов»язки сторін» Контракту, проте ні в поданні Департаменту, ні в рішенні експертної кадрової комісії №3 від 19 березня 2015 року, ні в самому Наказі№110-к не зазначено жодних порушень та/або обґрунтувань невиконання позивачем вказаного пункту контракту, а саме порушення [PERSON] зобов»язань по забезпеченню цільового та ефективного використання коштів загального та спеціального фонду державного бюджету. Як вбачається з рішення №3 засідання експертної кадрової комісії з розгляду питань діяльності керівників навчальних закладів, установ професійно-технічної та позашкільної освіти, що підпорядковані Міністерству освіти і науки України, від 19 березня 2015 р.(а.с.45) комісією було вирішено достроково розірвати контракт зі [PERSON]. При цьому судом встановлено, що у зазначеному рішенні відсутні будь-які дані про порушення [PERSON] зобов»язань, передбачених п.п.2.4.21 п.2.4 Контракту. В судовому засіданні представник відповідача вказувала, що підтвердженням невиконання [PERSON] п.п.2.4.21 п.2.4 умов Контракту є Акт №24 від 27 червня 2014 року Кривоозерського РЦЗ (а.с.141-143), Акт №13 від 16 травня 2014 року управління ПФУ в Кривоозерському районі (а.с.126-140), довідка Первомайської об»єднаної Держфінінспекції в Миколаївській області від 16 липня 2014 року (а.с.112-125), при цьому представником не надано доказів того, що зазначені акти перевірок контролюючих органів були предметом розгляду на засіданні вищезазначеної експертної кадрової комісії 19 березня 2015 року, відсутнє на їх посилання і в оскаржуваному наказі. Докази, на які вказує представник відповідача щодо невиконання [PERSON] обов»язків, визначених п.п.2.4.21 п.2.4 Контракту, не відповідають вимогам щодо їх належності та допустимості. Також суд враховує, що Наказом Міністерства освіти і науки України №326 від 26 квітня 2006 р. «Про порядок розгляду та оформлення документів з кадрових питань у професійно-технічних навчальних закладах» затверджено "Порядок розгляду та оформлення документів у Міністерстві освіти і науки України щодо призначення, продовження терміну перебування на посадах керівників навчальних закладів та установ професійно-технічної освіти, переукладання контрактів на новий термін та їх оформлення", відповідно до якого (п.1, п.п.1.1) слідує, що документи Департаметом до експертної кадрової комісії мали бути подані не пізніше п»яти днів до початку її роботи. В ході судового розгляду встановлено, що Департамент подання відносно [PERSON] направив до Міністерства 17 березня 2015 року(а.с.43), при цьому директор Департаменту професійно-технічної освіти ([PERSON]) згідно листа №3-9-161-15 просив директорів департаментів (начальників управлінь), в т.ч. [PERSON] ОДА, забезпечити участь заступників директорів департаментів на засідання експертної комісії 16 березня 2015 року(а.с.172), що не в повній мірі відповідає вимогам вищезазначеного Порядку та хронології подій. Вказаний Порядок (п.1.2.5) покладає на Департамент також обов"язок при подачі документів на звільнення керівника навчального закладу професійно-технічної освіти за допущені порушення та невиконання умов контракту подавати: - подання, в якому зазначається причина та дата звільнення, прізвище, ім"я, побатькові особи, на яку покладається виконання обов"язків керівника; - довідку або акт перевірки органу, що її здійснював; - пояснення керівника. Зі слів представника Департамету судом встановлено, що ними до Міністерства було подано лише подання №1247/05-02/01-12 від 17 березня 2015 р.(а.с.154-155), в якому ставилось питання про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за недотримання ним чинного законодавства при видачі дипломів, довідка Департамету від 17 березня 2015 року (а.с.151-153), та пояснення [PERSON] від 13 березня 2015 року (а.с.156). Про акти перевірок контролюючих органів (ПФУ,РЦЗ, фінінспекції), що стосуються Кривоозерського ПАЛ, представнику Департамету - невідомо. Представниками Департамету пояснення від [PERSON] по вказаних актах не відбирались. Вказаним Порядком (п.4) також регламентована обов"язкова присутність представника регіонального управління та керівника навчального закладу(установи)професійно-технічної освіти при вирішенні питання притягнення до дисциплінарної відповідальності, звільнення (за допущені порушення чи невиконання умов контракту). Представник управління освіти і науки обласної, Київської та Севастопольської міських держадміністрації: - має доповідати членам комісії про результати своєї діяльності чи бездіяльності керівника навчального закладу; - відповідати на запитання членів комісії. Керівник навчального закладу (установи) професійно-технічної освіти: - доповідає членам комісії про результати своєї діяльності на посаді; - відповідає на запитання членів комісії. Судом встановлено, що на засіданні вищезазначеної екпертної комісії представники Департамету та [PERSON] присутніми не були. В судовому засіданні представник Департаменту [PERSON] вказала, що нею як головним спеціалістом відділу координації діяльності вищої та професійно-технічної освіти Департаменту в телефонному режимі 17 березня 2015 року було доведено до відома [PERSON] про необхідність явки 19 березня 2015 року на засідання експертної кадрової комісії з розгляду питань діяльності керівників навчальних закладів, установ професійно-технічної та позашкільної освіти, що підпорядковані Міністерству освіти і науки України. 18 березня 2015 року зі слів заступника директора Кривоозерського ПАЛ їй стало відомо, що [PERSON] 18 березня 2015 року госпіталізовано та він з вказаної дати перебуває на лікуванні. Тому за погодженням з Міністерством ніхто із представників Департаменту на засідання вказаної комісії, яке відбувалося 19 березня 2015 року, відряджений не був. Оцінюючи рішення №3 вказаної експертної кадрової комісії \~від 19 березня 2015 року(а.с.45), суд вважає, що воно є невмотивованим, містить лише інформацію загального характеру та прямо не доводить невиконання [PERSON] обов'язків, визначених п.п.2.4.2, 2.4.21 п.2.4 Контракту. Судом також встановлено, що відповідачем в оскаржуваному наказі не зазначено, передбачену Контрактом підставу для припинення Контракту з позивачем. Хоча згідно п.4.5 вказаного Контракту Керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Міністерства, у тому числі за пропозицією Департаменту, до закінчення терміну його дії, а саме: - згідно п.п.4.5.1. - через систематичне невиконання або неналежне виконання Керівником без поважних причин обов'язків, покладеного на нього цим контрактом; - згідно п.п.4.5.2 .- за одноразове грубе порушення Керівником законодавства та невиконання обов'язків, покладених на нього цим Контрактом, унаслідок чого Навчальний заклад зазнав збитків на значну суму; - згідно п.п.4.5.3.- за невиконання Навчальним закладом зобов'язань щодо сплати податків, зборів та інших обов'язкових платежів, несвоєчасну виплату заробітної плати працівникам з його вини. Щодо порядку дострокового розірвання контракту з позивачем, слід зазначити, що наказом Міністерства освіти України від 14 червня 1994 №181, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 липня 1995 року за №221/757 «Про оголошення постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 № 170 «Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору», Положення про укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, Типової форми контракту з працівником і застосування їх у закладах освіти України» було поширено дію постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року №170 на заклади освіти України всіх рівнів, незалежно від форм власності і підпорядкування, органи управління освітою Автономної Республіки Крим, обласних, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій, міністерства і відомства, які мають заклади освіти, та прийняти до виконання. ' У відповідності до п.22 Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року №170, у разі невиконання або неналежного виконання сторонами зобов'язань,передбачених у контракті, його може бути достроково розірвано з попередженням відповідної сторони за два тижні. Аналогічні вимоги щодо порядку дострокового розірвання контракту регламентовані в "Рекомендація про призначення та звільнення керівників державних професійно-технічних навчальних закладів та установ професійно-технічної освіти, підпорядкованих Міністерству освіти і науки України", затверджених Наказом МОН України 17 лютого 2010 року, зокрема п.4 Розділу 3 "Зміст контракту" вказує, що при невиконанні обов"язків, передбачених у контракті, контракт може бути достроково розірваний з попереднім попередженням відповідної сторони не пізніше, ніж за два тижні. Судом встановлено, що позивача не було попереджено за два тижні про дострокове розірвання контракту. Таким чином, суд приходить до висновку, що звільнення [PERSON] відбулося з порушенням процедури розірвання трудових відносин. Згідно положень ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Зважаючи на те, що при звільненні позивача відповідачем не було додержано всіх основоположних принципів та гарантій трудових прав працівника, встановлених законодавстом про працю, є всі підстави для поновлення [PERSON] на посаді директора Кривоозерського професійного аграрного ліцею. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч.2 ст.235 КЗпП України\~при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.\~ Середній заробіток працівника визначається відповідно до положень ст.27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженими постановою КМУ №100 від 08 лютого 1995 року. Зокрема, відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Згідно п.5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. За даними довідки про середню заробітну плату (дохід) від 10 квітня 2015 №277 (а.с.17) Кривоозерського ПАЛ, заробітна плата позивача на посаді директора за березень 2015 року (17 роб.днів) становила 5776,75 грн., за лютий 2015 року (28 роб.днів)\~7\~430.34 грн., а всього за два місяці, що передували звільненню\~13207.09 грн., отже, середньоденна заробітна плата позивача становила 293.49 грн.(13207.09 грн. : 45 днів). Час вимушеного прогулу становить з 08 квітня 2015 року (дата звільнення) по 08 липня 2015року (дата ухвалення рішення). Кількість робочих днів за визначений період часу складає 60 днів, а отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає сплаті позивачу становить 17 609.4 грн. (293.49 грн. х 60 днів). Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Так як справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Таким чином, в резолютивній частині рішення окрім визначеної судом суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, необхідно вказати про виплату цієї суми з обовязковим утриманням з неї податків та інших обов»язкових платежів, передбачених законодавством. Аналізуючи зміст заявлених позовних вимог та перевіряючи їх з наявними доказами, які відображають дійсні фактичні обставини справи, а також враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню за виключенням вимог про відшкодування моральної шкоди. Ці вимоги є недоведеними позивачем, оскільки [PERSON] не надав жодних доказів того, що достроковим розірванням контракту йому була заподіяна моральна шкода. Судові витрати підлягають стягнення в порядку, визначеному ст.88 ЦПК України, а саме враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487.2 грн. (243,60 грн. за вимоги немайнового характеру + 243,60 грн.(17 609.4 грн. х 1% за вимоги майнового характеру)).

Outcome: partial