Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач 27.07.2015 року звернулась в суд із позовом до відповідача про виселення. Підставою звернення із позовом вважає те, що у її приватній власності, на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом та витягу про державну реєстрацію прав за №32831485 від 11.01.2012 року, є житловий будинок з надвірними спорудами, які розташовані по [ADDRESS]. В даному будинку вона зареєстрована і постійно проживає, справляється по господарству, доглядає будинок. Крім неї, в даному будинку проживають та зареєстровані її похилого віку мама, [PERSON], 1929 року народження, а також неповнолітня [PERSON], 1999 року народження, над якою здійснює опіку. Також, в даному будинку проживає без реєстрації її брат, [PERSON] (Відповідач), [INFO]. Останній постійно зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, що виражається в зловживанні спиртними напоями, справлянні природних потреб в ліжку, та висловлюванні нецензурних слів в її адресу та адресу її матері, також погрожує фізичною розправою. Крім того, [PERSON] не допомагає по господарству та не сплачує будь-які комунальні послуги. Постійно вчиняє сварки та бійки із нею та її матір'ю, у зв'язку з чим вона боїться знаходитись в одному будинку з ним, тим більше коли він перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Вона систематично зверталась в міліцію з приводу неправомірних дій [PERSON], проте це не дало ніяких результатів. В 2007 році її покійний батько, [PERSON], який на той час був власником вказаного домоволодіння, звернувся до суду з позовом до Відповідача з метою його виселення. У зв'язку з чим, Монастирищенським районним судом Черкаської області від 15.01.2007 року, було винесено рішення, яким Відповідача було виселено з житлового будинку [ADDRESS]. Тобто, [PERSON] не має жодних правових підстав на проживання в даному будинку та використовує її майно на власний розсуд, при цьому, вона змушена нести додаткові витрати на його проживання в даному будинку, купуючи продукти харчування та інші засоби побуту, які він використовує у власних цілях, а також сплачуючи за нього додаткові витрати на комунальні послуги. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним відповідно до положень ст.387 ЦК України, а відповідно до ст.399 ч.1 п.2 ЦК Ураїни, якщо володілець навіть мав право володіння, воно припиняється у разі витребування майна від володільця власником. За п.4 Постанови Пленуму ВС України №20 від 22.12.1995 року зі змінами та доповненнями внесеними Постановою Пленуму ВС України №15 від 25.05.1998 року- при розгляді позову про витребування власником свого майна слід врахувати, що власник у будь-якому випадку має право вимагати повернення (віндикація) свого майна з чужого незаконного володіння. Відповідно до вимог ч.1 ст.116 Житлового Кодексу України-якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливе для інших проживання з ним в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. А відповідно до ч.3 ст.116 Житлового кодексу України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Просить постановити судове рішення, яким витребувати з незаконного володіння та користування її житлового будинку за адресою: [ADDRESS], шляхом примусового виселення з нього Відповідача, а саме [PERSON], [INFO], та стягнути судові витрати. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, просить його задоволити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення. Дала пояснення аналогічні обставинам, викладеним у позовній заяві. У судовому засіданні представник позивача позов підтрмав, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просить покласти виконання рішення на відділ ДВС та працівників міліції у разі задоволення позову. У судові засідання відповідач двічі не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що, оскільки, відповідно до ст.10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв"язку із чим суд розглядає справу на підставі ст.169 ЦПК України у його відсутність, на підставі наявних матеріалів у справі, оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного: -згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.11.2011 року та витягу про державну реєстрацію прав позивач є власником будинку [ADDRESS] (а.с.6-7); -відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном; -згідно ст.157 Житлового кодексу УРСР членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. -відповідно до ч.1 ст.116 Житлового Кодексу Української РСР якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливе для інших проживання з ним в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення; -доказами неможливості спільного проживання позивача із відповідачем є постанови про накладення адміністративного стягненння на відповідача за вчинення насильства у сім"ї від 17.11.2014 року, 16.07.2015 року та від 27.04.2015 року, що свідчить про систематичність порушення прав позивача (а.с.20-22); - таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідач, проживає у належному позивачу будинку та допускає протиправну поведінку по відношенню до неї та інших членів сім"ї, чим робить неможливим її проживання із ним в одному будинку, у зв'язку з чим суд вважає, що відповідач підлягає виселенню з будинку без надання іншого житлового приміщення; -судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України; - суд вважає, що клопотання представника позивача з приводу покладення обов"язку по виконанню рішення суду на працівників відділу ДВС та міліції не підлягає до задоволелння, так як рішення суду виконуються лише за заявою стягувача після набрання рішенням законної сили та у відповідностідо Закону України "Про виконавче провадження". На підставі викладеного та

Outcome: approved