Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON], право власності на житловий будинок [ADDRESS] Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла її бабка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Батько позивача (син померлої [PERSON].) - [PERSON] на момент смерті матері, постійно проживав з нею та на підставі ст. 549 ЦК УРСР, фактично вступив в управління спадковим майном, але не оформив право власності на нього. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті спадкоємцями за законом - є вона, брат [PERSON], а також їх мати (дружина померлого) [PERSON]. Позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, постановою нотаріуса від 15 липня 2016 року їй було відмовлено в оформленні спадщини із-за розбіжностей прізвища бабки, вказаному в свідоцтві про смерть із прізвищем, вказаним в право-встановлювальному документі, оригінал якого в позивача відсутній. В зустрічному позові [PERSON] просить визнати за ним у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON], право власності на ? частку житлового будинку [ADDRESS] Свої вимоги обґрунтував тим, що він після смерті батька також прийняв спадщину, подавши до нотаріуса заяву в установленому законом порядку. Позивач за первісним позовом - [PERSON] змінила (зменшила) свої позовні вимоги, про що подала змінений позов, в якому просить визнати за нею право власності на ? частку вказаного житлового будинку. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON], в судовому засіданні підтримала свої вимоги та визнала вимоги [PERSON] Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої вимоги та визнав змінені позовні вимоги [PERSON] Відповідач [PERSON] визнала вимоги обох позовів, пояснивши, що вона відмовилась від прийняття спадщини, подавши нотаріусу про це заяву. Крім того, вона зазначила, що вона і померлий чоловік [PERSON] постійно проживали за адресою: [ADDRESS] разом із її свекрухою (матір'ю чоловіка) [PERSON], яку при реєстрації її смерті записали як [PERSON]. Ця помилка сталася із-за того, що свекруха не отримувала ні паспорт СРСР, ні паспорт громадянина України. [PERSON] - це її дівоче прізвище, та після одруження зі свекром вона мала прізвище [PERSON], про що є документ. Будинок за вказаною адресою, в якому вони проживали дійсно належав [PERSON] та документи про право власності на будинок були оформлені вже після смерті [PERSON] Весь час вона з чоловіком і дітьми проживали у спірному будинку, доглядали за свекрухою, в будинку здійснювали поточні та капітальні ремонти, сплачували комунальні послуги, виконували інші дії, необхідні для утримання будинку, ведення господарства. Також, [PERSON] вказала, що позивач [PERSON] є її та померлого [PERSON] рідною донькою. Але, прізвище доньки, під час зміни його у зв'язку із укладенням а потім розірванням шлюбу, в паспорті зазначене як - [PERSON]. На російській мові їх прізвище зазначене як "[PERSON]" та при видачі документів українською мовою, всім зазначене як "[PERSON]", а доньці - "[PERSON]. Представник третьої особи Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи комунального підприємства "Нерухомість-П" Приазовської районної ради Запорізької області в судове засідання не з'явився з невідомої причини. На підставі ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі (позивачів і відповідачів які визнають повністю позовні вимоги та свідків), дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги як зміненого первісного так і зустрічного позовів. Так, допитані свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є родичами та сусідами померлих [PERSON] і [PERSON], в судовому засіданні пояснили, що дійсно [PERSON] (дівоче прізвище) [PERSON] (прізвище після одруження) [PERSON] постійно до смерті проживала за адресою: [ADDRESS]. Як їм відомо, будинок за вказаною адресою належав [PERSON] та з нею постійно проживав її рідний син [PERSON], який після смерті матері продовжував проживати в даному будинку, вести господарство. Разом з ним постійно проживали: його дружина [PERSON], син [PERSON] та дочка [PERSON], яка присутня в судовому засіданні. Із документів судом встановлено наступне. [INFO] у віці 84 роки в с.Георгіївка Приазовського району Запорізької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO]. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалася. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 14.07.1964 року Дівнинською сільською радою Приазовського району Запорізької області [PERSON] народилася [INFO] в селі Дівнинське Приазовського району Запорізької області. 11 червня 1930 року вона уклала шлюб із "[PERSON]", та їй присвоєне прізвище "[PERSON]", що підтверджується копією свідоцтва про подружжя №16, виданого 11.06.1930 року Дівнинською сільською радою Второ-Покровського району Мелітопольського округу. Дані в зазначених документах записані на російській мові. [PERSON] по актовим записам про шлюб, зміну імені, розірвання шлюбу не значиться, що підтверджується повідомленням Приазовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області № 2450/0202-4/06-119 від 20.10.2016 року. За відомостями архівної картотеки [PERSON] (або [PERSON]) [PERSON], [INFO], паспортом колишнього СРСР зразка 1974 року Приазовським районним сектором УДМС України в Запорізькій області не документувалась (повідомлення Приазовського районного сектору № 2336/32 від 19 січня 2017 року). [PERSON], яка померла [INFO], на день смерті проживала за адресою: вулиця [ADDRESS], разом із сином [PERSON], невісткою [PERSON] та онуками [PERSON] і [PERSON], що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Георгіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області № 166 від 27 квітня 2016 року. Відповідно до витягу з домової книги, копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, яке 31 березня 1997 року видане виконавчим комітетом Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області і зареєстроване Мелітопольським бюро технічної інвентаризації власником житлового будинку [ADDRESS], є "[PERSON]" (вказано російською мовою) [PERSON]. Із довідки-характеристики № 112 від 25.04.2016 року комунального підприємства "Нерухомість-П" встановлено, що згідно інвентарного обліку житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON], згідно свідоцтва про право власності від 31.03.1997 року. Технічна характеристика будинку: А-1 - житловий будинок загальною площею 58,0 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м.; Б-1 літня кухня; В-1 літня кухня; Г-1 сарай; Д-1 сарай; Е-1 гараж/сарай; Ж-1 сарай; т вбиральня; № 1 огорожа; № 2 басейн; № 3 водогін, самочинне будівництво відсутнє. Інвентаризаційна вартість нерухомого майна станом на 25.04.2016 року складає 91133,0 грн., а станом на [INFO] складала 23189,0 грн. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.03.1951 року, виписаного на російській мові, батьками "[PERSON]", [INFO], - є "[PERSON]" та "[PERSON] [INFO] в смт.Приазовське Приазовського району Запорізької області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 21.08.2014 року виконавчим комітетом Георгіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області. З вище зазначених документів, дані яких узгоджуються з показами свідків, встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO], є рідною матір'ю [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді зазначеного спірного житлового будинку, який належав їй на праві власності. Стосовно правовідносин, які виникли з відкриттям спадщини після померлої [PERSON], суд керується, на підставі ч.1ст.5 ЦК України, згідно якої акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, нормами розділу 7 "Спадкове право" ЦК УРСР від 18.07.1963 року. Так, за змістом ст.ст. 524, 527, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом, в разі відсутності заповіту. Діти померлого віднесені до числа спадкоємців першої черги. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, якщо спадкоємець прийняв спадщину, вона визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст.549 ЦК УРСР). Відтак, приймаючи до уваги встановлені судом обставини на підставі наведених норм закону, слід зробити висновок, що [PERSON] після смерті матері [PERSON] прийняв спадщину у вигляді спірного житлового будинку, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, але за життя не оформив право власності на нерухоме майно. У свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 20 лютого1988 року, виданого Дівнинською сільською радою Приазовського району Запорізької області та виписаного на російській мові, батьками "[PERSON]", [INFO], є -" [PERSON]" та " [PERSON] Згідно довідки виконавчого комітету Георгіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області № 141 від 08.09.2014 року, [PERSON] з моменту народження по день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: вулиця [ADDRESS] Відомими спадкоємцями після його смерті є: дружина [PERSON], син [PERSON], та дочка [PERSON]. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого їй присвоєно прізвище -"[PERSON]". Після розірвання шлюбу вона змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]", що підтверджується повідомленням Приазовського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 20.10.2016 року. 09 червня 2016 року Приазовським РС УДМС України в Запорізькій області [PERSON] виданий паспорт громадянина України серії [NUMBER] На підставі досліджених судом вищезазначених доказів суд вважає доведеним факт про те, що [PERSON], [INFO], є рідною дочкою [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка згідно матеріалів спадкової справи № 19/2015, початої 21 січня 2015 року державним нотаріусом Приазовської районної державної нотаріальної контори Запорізької області, прийнята спадкоємцями за законом: дітьми померлого - [PERSON] та [PERSON] (нині - [PERSON]) [PERSON], які подали заяви про прийняття спадщини. Дружина померлої особи - [PERSON], яка є спадкоємцем за законом, відмовилась від прийняття належної їй частки спадщини, про що надала відповідну заяву. [PERSON] звернулась до Приазовської районної державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 липня 2016 року, нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю всіх необхідних документів. Пунктом 4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно з ч.2ст.49 Закону України "Про нотаріат" нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Тобто, відмова нотаріуса ґрунтується на законі. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи з викладеного у [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування виникло право на будинок в розмірі ? частки (кожному). За наведених обставин спадкоємці не мають змоги нотаріально оформити своє право власності на будинок після смерті батька у зв'язку з відсутністю в них необхідних документів, що підтверджують: належність документів, що посвідчують право власності на будинок померлій [PERSON]; факт прийняття [PERSON] спадщини після померлої [PERSON]; право власності [PERSON] на спірний будинок; факти родинних відносин між [PERSON] і [PERSON], а також між [PERSON] і [PERSON] Зазначені факти встановлені в судовому засіданні. В розумінні ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємців [PERSON] та [PERSON] на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Одним із завдань цивільного судочинства, відповідно до ст.1 ЦПК України є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту невизнаних прав фізичних осіб. Таким чином, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення зміненого первісного та зустрічного позовів, так як в даному випадку визнання відповідачами позовних вимог не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved