Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

У червні 2020 року КП «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» звернулось до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованості за централізоване опалення місць загального користування будинку за період 11.10.2017 року по 15.04.2020 року включно в сумі 2616,69 грн. В обґрунтування позовних вимог підприємство зазначає, що [PERSON] є власником квартир [ADDRESS] . У багатоквартирному будинку за вказаною адресою діє система централізованого опалення. Місця загального користування опалюються централізовано. Квартира [PERSON] відключена від системи централізованого опалення будинку, що підтверджується актом від 19.10.2010 року. Позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення до вказаного багатоквартирного будинку в якому мешкає відповідач, відповідачу присвоєно особистий рахунок споживача послуг з централізованого опалення. У порушення вимог нормативно-правових актів відповідач у період з 11.10.2017 року по 15.04.2020 року включно своєчасно не оплатив надані послуги з централізованого опалення місць загального користування зазначеного будинку, у результаті чого утворилась заборгованість в сумі 2616,69грн. Відповідач на усні та письмові повідомлення не реагує, борг не сплачує. Відповідач 22.06.2020 року подав відзив, в якому просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю вимог. Посилається на те, що він з позивачем ніякого договору не укладав, відсутність такого договору позбавляє його права знати за яку територію та по яких тарифах він повинен сплачувати та послуги, також відсутня відповідальність сторін за порушення такого договору. Якщо позивач ставить питання про стягнення коштів за подачу теплової енергії слід створити умови по утопленню місць загального користування. На звернення мешканців будинку, в якому він проживає, від позивача отримали відповідь, що утопленням займається ОСББ, тому чому питанням про стягнення коштів займається позивач, а не власник приміщення. Позивачу слід вияснити кому належать місця загального користування, а також і система прийняття теплової енергії. 30.06.2020 року надійшла відповідь на відзив, у якому позивач просить позовні вимоги задовольнити та зазначила, що рішенням Новоград-Волинської міської ради від 12.07.2017 року № 477 "Про нарахування плати за опалення місць загального користування в багатоквартирних будинках, обладнаних лічильниками обліку теплової енергії" було погоджено КП НВМР "Новоград-Волинськтеплокомуненерго" нарахування плати за опалення місць загального користування в багатоквартирних житлових будинках, обладнаних лічильниками обліку теплової енергії, споживачам, квартири яких відключені від системи централізованого теплопостачання, з моменту затвердження виконавчим комітетом міської ради відповідних розрахунків нормативної витрати тепла для опалення місць загального користування по кожному будинку, а також зобов`язано укласти відповідні договори для проведення розрахунків за опалення місць загального користування зі споживачами квартири яких відключені від системи централізованого опалення. Позивачем щомісячно надсилається на адресу відповідача квитанції, у яких відображається повна та достовірна інформація про суму нараховану за опалення місць загального користування будинку. Дійсно між відповідачем та позивачем відсутній укладений договір у письмовій формі, про те це не звільняє його від обов`язку здійснювати оплату за отримані послуги. Помилковим є твердження відповідача про те, що так як він сплачує кошти в ОСББ за обслуговування місць загального користування то обв`язок оплачувати послугу з централізованого опалення місць загального користування будинку перед теплопостачальним підприємством у нього не виникає. Структура внесків на обслуговування будинків ОСББ "ЖБК-1" не включає в себе такого виду послуг, як централізоване опалення місць загального користування будинку (ліцензований вид діяльності). Представник позивача у судове засідання не прибула, подала письмову заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить позов задовольнити, розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги не визнає з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.62). Квартира у якій проживає відповідач відключена від мережі централізованого опалення будинку, що підтверджується копією акта відключення квартири від внутрішнього будинкових мереж ЦО і ГВП від 19.10.2010 року затвердженого рішення міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП від 21.10.2010 року, протоколом № 9 (а.с.14). Позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення будинку [ADDRESS] , відповідачу присвоєно особовий рахунок № [NUMBER]. У період з 11.10.2017 року по 15.04.2020 року [PERSON] оплату послуг з централізованого опалення місць загального користування багатоквартирного будинку не проводив, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 2 616,69 грн. (а.с.8, 9). Незважаючи на неодноразові попередження про виникнення заборгованості за отриману теплову енергію та необхідності її погашення, відповідач суму заборгованості не погасила (а.с. 11, 12). За змістом ст. 13 Конституції України та ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року (далі - Правила № 45) та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», власник квартири (споживач) зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, та дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері даних послуг. Відповідно до п. 28 Правил № 45 споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Пунктом 1.2 Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 № 359 (далі - Методика № 359) встановлено порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 24 цього Закону передбачено основні обов`язки споживача теплової енергії, якими, крім інших, є додержання вимог договору і нормативно-правових актів. Окрім того, обов`язок відповідача своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі і за теплову енергію, випливає зі ст. 68 Житлового кодексу України. Згідно ст. 11 ЦК України цивільні прав а та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки і такою дією є реальне надання послуг та їх споживання і часткова оплата боржником. Нормою ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. У постановах від 26 вересня 2018 року (справа № 703/58/16-ц) та від 3 жовтня 2019 року (справа № 539/2966/15-ц) Верховний Суд зазначив, що оскільки житло відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, вона зобов`язана нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, отже, оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування згідно з встановленими тарифами. У постанові Верховного Суду від 7 лютого 2018 року (№ 703/4963/15-ц ) висловлено правову позицію про те, що нарахування оплати за опалення місць загального користування здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства та існуючих нормативних документів, відповідачі дану послугу фактично отримують, а тому повинні її оплачувати. Нарахування плати за послугу з централізованого опалення у місцях загального користування проводиться рівномірно на всіх мешканців - користувачів багатоквартирного будинку, незалежно від того, підключений цей мешканець до централізованого опалення чи має індивідуальну систему опалення, що відповідає вимогам Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 № 359. Таким чином, оскільки відповідач є власником квартири у багатоквартирному будинку, він зобов`язаний оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування такого будинку, які фактично надаються енергопостачальною компанією, незалежно від того, чи підключена квартира відповідача до мережі централізованого опалення, чи ні. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved