Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" (далі - Страховик, ПрАТ "СТ "Іллічівське") на її користь страхове відшкодування в розмірі 39924 грн. 63 коп., пеню в розмірі 4295 грн. 45 коп., інфляційні втрати в розмірі 596 грн. 71 коп. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 433 грн. 15 коп. В обґрунтування позову зазначала, що 18 березня 2016 року о 16.10 год. у місті Бровари Київської області на вулиці М.Лагунової, 18, з вини водія [PERSON], яка керувала автомобілем марки "SsangYong Korando", реєстраційний номер [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), у результаті якої був пошкоджений належний їй автомобіль марки "Mitsubishi Pajero", реєстраційний номер [NUMBER]. На момент скоєння цієї ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у ПрАТ "СТ "Іллічівське" згідно із договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21 грудня 2015 року (Поліс АС/6682819), за умовами якого ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третьої особи становить 50000 грн., франшиза - 0 грн. 21 березня 2016 року вона письмово повідомила відповідача про настання страхового випадку, а 28 квітня 2016 року подала заяву про виплату їй страхового відшкодування. Листом від 22 червня 2016 року Страховик повідомив її про визначену суму страхового відшкодування, яка складає 44924 грн. 63 коп., проте в порушення вимог закону своєчасно протягом 90 днів з дати подачі нею заяви, тобто до 28 липня 2016 року, виплату страхового відшкодування не здійснив. 03 серпня 2016 року ПрАТ "СТ "Іллічівське" перерахувало на СТО на ремонт автомобіля лише частину страхового відшкодування в розмірі 5000 грн. Розмір недоплаченого їй страхового відшкодування становить 39924 грн. 63 коп. Починаючи з 29 липня 2016 року по день подачі до суду позову 07 грудня 2016 року відповідачем прострочено виплату їй страхового відшкодування на 132 дні. За період з 29 липня по 07 грудня 2016 року згідно із п. 36.5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV) відповідач повинен сплатити на її користь пеню в розмірі 4295 грн. 45 коп., а також на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні втрати в розмірі 596 грн. 71 коп. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 433 грн. 15 коп. Представник позивача [PERSON] у суді позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеному, просив суд задовольнити позовні вимоги повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач ПрАТ "СТ "Іллічівське", будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явилося, про причини неявки суд не повідомило, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила, заперечень на позов до суду теж не подавало. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Провівши заочний розгляд справи, заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2016 року, яка набрала законної сили, встановлено, що 18 березня 2016 року о 16.10 год. [PERSON], керуючи автомобілем марки "SsangYong Korando", реєстраційний номер [NUMBER], у місті Бровари Київської області по вулиці М.Лагунової, в районі будинку № 18, в напрямку вулиці Короленка, під час зустрічного роз'їзду з автомобілем марки "Mitsubishi Pajero", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON], не дотрималась безпечного інтервалу та змінила напрямок руху, не переконавшись при цьому в безпечності свого маневру для інших учасників дорожнього руху, у результаті чого допустила зіткнення з належним [PERSON] автомобілем, чим порушила вимоги п. п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Свою вину у вчиненні даної ДТП у суді [PERSON] визнала повністю. Цією постановою суду [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON], яка керувала автомобілем марки "SsangYong Korando", була застрахована у ПрАТ "СТ "Іллічівське" згідно із договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21 грудня 2015 року (Поліс № АС/6682819), термін дії договору до 20 грудня 2016 року. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., франшиза - 0 грн. Згідно із ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. 21 березня 2016 року позивач у встановлений законом строк письмово повідомила Страховика про настання страхового випадку. 28 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до ПрАТ "СТ "Іллічівське" із заявою про виплату їй страхового відшкодування, яка зареєстрована за вх. № 3991. За змістом п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-ІV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Листом від 22 червня 2016 року ПрАТ "СТ "Іллічівське" повідомило [PERSON] про те, що ДТП, яка сталася 18 березня 2016 року, визнана страховим випадком та Страховиком прийнято рішення про виплату їй страхового відшкодування в розмірі 44924 грн. 63 коп., виплату якого буде проведено у визначені законом строки. 03 серпня 2016 року ПрАТ "СТ "Іллічівське" перерахувало на СТО на ремонт належного позивачу, пошкодженого автомобіля марки "Mitsubishi Pajero", реєстраційний номер [NUMBER], частину страхового відшкодування в розмірі 5000 грн. Решту суми страхового відшкодування відповідач позивачу не перерахував. Розмір невиплаченого ПрАТ "СТ "Іллічівське" страхового відшкодування [PERSON] становить 39924 грн. 63 коп. (44924,63 грн. - 5000,00 грн.). Враховуючи, що заяву про виплату страхового відшкодування [PERSON] подала Страховику 28 квітня 2016 року, виплата їй страхового відшкодування повинна бути проведена не пізніше 90 днів, тобто до 28 липня 2016 року. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону № 1961-ІV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. За період з 29 липня по 07 грудня 2016 року прострочення виплати позивачу страхового відшкодування складає 132 дні, виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, ПрАТ "СТ "Іллічівське" повинно сплатити на користь [PERSON] пеню в розмірі 4295 грн. 45 коп. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з положень ч. 2 ст. 625 ЦК України ПрАТ "СТ "Іллічівське" повинно також сплатити за вказаний вище період на користь [PERSON] інфляційні втрати в розмірі 596 грн. 71 коп. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 433 грн. 15 коп. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved