Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Ритуальної служби Спеціалізованого підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по текту - відповідач) про зобов`язання вчинити дії. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.10.2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про поновлення свідоцтва про поховання [PERSON] , яка похована на Південному кладовищі. Як вказує позивач, похованням своєї бабусі [PERSON] , вона займалась разом із своєю матір`ю [PERSON] , яка на той час проживала за адресою: [ADDRESS] . 24.12.1996 року [PERSON] було видано свідоцтво про поховання [PERSON] , однак без зазначення її особи. [INFO] померла мати позивача і позивачу необхідно було організувати її поховання. Після звернення до відповідача про видачу такого свідоцтва, листом їй було повідомлено, що поховання [PERSON] нібито здійснила особа на прізвище " [PERSON] ", у зв`язку із чим у видачі свідоцтва про поховання [PERSON] позивачу було відмовлено. Вказану відмову позивач вважає необгрунтованою, так як родичів з прізвищем [PERSON] у позивача та її матері не має та не було, та така особа не є користувачем місця поховання. У зв`язку з викладеним, позивач просила зобов`язати Ритуальну службу Спеціалізованого підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видати [PERSON] свідоцтво про поховання [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , про що зробити запис в книзі реєстрації поховань померлих, а також покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 23.04.2019 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 04.06.2019 року на 10.00 год. 13.05.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач заперечує з приводу позовних вимог з огляду на їх необгрунтованість та безпідставність, оскільки відповідно до ст. 2 ЗУ "Про поховання та похоронну справу" користувач місця поховання - це особа, яка здійснила перше поховання у відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене ст. 25 цього Закону. Оскільки поховання матері позивача - [PERSON] є саме підпохованням до існуючого місця поховання [PERSON] , яке є подвійним (ділянка 16 ряд 4 місце 31), ЗУ "Про поховання та похоронну справу" не передбачено видача ссвідоцтва про поховання в результаті зазначених дій. Враховуючи викладене, представник відповідача зазначив, що позивачем не вірно зазначено предмет позову, оскільки їй необхідно було звертатись до суду з вимогою про видачу свідоцтва про поховання на першого померлого [PERSON] , у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Також у відзиві на позов представник відповідача просив відмовити у стягненні з відповідача витрат на правову допомогу, оскільки понесення таких витрат у розмірі 5000,00 грн. жодним чином не підтверджено позивачем. 04.06.2019 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Ухвалою суду від 30.07.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 11.09.2019 року. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.12.1996 року (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про поховання, бабуся позивача [PERSON] була похована на Південному кладовищі, ділянка 16, ряд 4, місце 31. Як зазначає позивач, поховання бабусі здійснювала її мати - [PERSON] , яка померла [INFO] та була постійним користувачем місця поховання. Після смерті матері позивача виникла необхідність в отриманні свідоцтва про поховання, у зв`язку з чим вона звернулась з відповідною заявою по відповідача. Після звернення 30.10.2018 року до відповідача щодо видачі такого свідоцтва, листом її було повідомлено, що немає можливості видати свідоцтво на тій підставі, що користувачем місця поховання є особа що здійснила перше поховання на відведеному місці та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, про що зроблено запис у книзі реєстрації поховань померлих громадян кладовища, поховання [PERSON] здійснив (ла) - [PERSON] , а тому правові підстави для видачі свідоцтва відсутні. Відповідно до довідки № 131 від 21.10.2018 року, виданої відповідачем на ім`я позивача, поховання її бабусі [PERSON] , яка похована на Південному кладовищі, ділянка 16, ряд 4, місце 31 здійснила особа - [PERSON] ( [ADDRESS] ). В судовому засідання позивач надала пояснення, що родичів з таким прізвищем їх сім`я ніколи не мала, а в квартирі за адресою, зазначеною у довідці відповідача завжди проживала її матір [PERSON] Відповідно до акту № 131 обстеження місця поховання від 21.10.2018 року за вимогою заявника [PERSON] обстежено місце поховання її бабусі [PERSON] на ділянці 16, ряд 4, місце 31, яке є подвійним (а.с. 13). Згідно з положеннями ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», користувач місця поховання (місця родинного поховання) - особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене статтею 25 цього Закону. Згідно з положеннями ст.11 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого. Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, в установленому законодавством порядку в день звернення видаються: лікарське свідоцтво про смерть - закладом охорони здоров`я;свідоцтво про смерть та довідка про смерть - відділом державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчим органом сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, консульською установою чи дипломатичним представництвом України. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 17.01.1994 року, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с. 15). Згідно відповіді Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради від 08.04.2019 року № 074/06/2-1081 стосовно надання відомостей про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на грудень 1996 року вбачається, що за вказаною адресою особу з прізвищем [PERSON] зареєстровано не було, у період з 12.09.1996 року по 20.03.1997 року за вказаною адресою була зареєстрована [PERSON] . В судовому засіданні не було встановлено, що [PERSON] є особою, яка здійснювала поховання бабусі позивача - [PERSON] . У відповідності до положень статті 25 зазначеного Закону, після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Це свідоцтво дає право його пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання, якщо це не суперечить законодавству. Враховуючи вищевикладене, оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не здійснював поховання [PERSON] , яка є бабусеою позивача, поховання якої здійснила [PERSON] , при цьому позивачем було здійснено поховання своєї матері [PERSON] , на цьомуж родинному мсіці для поховання, тому оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обгрунтвоаність позовних вимог. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з даним позовом в сумі 768,40 грн. Окрім того, позивач також просила суд відшкодувати їй витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Разом із тим, суд не вбачає правових підстав для відшкодування понесених позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. у зв`язку з відсутністю належних доказів, які б підтверджували факт фактичного понесення позивачем зазначених витрат.

Outcome: approved