Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 24 березня 2014 року скасовано рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 21 січня 2014 року і задоволено частково позовні вимоги ПрАТ „Страхова компанія „Грандвіс". 06 жовтня 2014 року від ПрАТ „Страхова компанія „Грандвіс" до апеляційного суду Чернігівської області надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ВАТ „НАСК „Оранта", ПрАТ „СТ „Гарантія" на його користь судових витрат, в якій він посилається, що при ухваленні рішення апеляційний суд не вирішив питання про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн. та витрат за проведення судових експертиз в сумі 2448 грн., які поніс позивач при розгляді справи. В запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення ВАТ „НАСК „Оранта" посилалось на відсутність підстав для його ухвалення, оскільки вимога про стягнення судових витрат у розмірі 3448 грн. позивачем не заявлялась. В своїх запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення ПрАТ „СТ „Гарантія" не погоджувалось з розміром судових витрат, визначеним позивачем, і вважало, що розмір судових витрат підлягає компенсації за рахунок ВАТ „НАСК „Оранта" та ПрАТ „СТ „Гарантія" у сумі 2667,03 грн. (3448 грн. х 77,35%) або ж по 1333,52 грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] також заперечувала наявність підстав для ухвалення додаткового рішення, посилаючись, зокрема, на те, що експертиза, оплату за проведення якої позивач просить стягнути з відповідачів, не була судом покладена в основу рішення, а по справі було проведено повторну експертизу, яку було оплачено відповідачем ПрАТ „СТ „Гарантія". Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2013 року ПрАТ „Страхова компанія „Грандвіс" звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачів [PERSON], ТОВ „Наша булочка", ВАТ „НАСК „Оранта", [PERSON], [PERSON], ПрАТ „СТ „Гарантія" на його користь у відшкодування шкоди виплачену суму у розмірі 55 849 грн., а також судові витрати. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 21 січня 2014 року в задоволенні позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 24 березня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано; стягнуто на користь ПрАТ „СК „Грандвіс" з ВАТ „НАСК „Оранта" та ПрАТ „СТ „Гарантія" з кожного по 21 601 грн. 76 коп., а також в повернення судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції по 216 грн. 01 коп. з кожного та по 108 грн. 01 коп. в повернення судового збору за апеляційний розгляд справи. Таким чином, позовні вимоги ПрАТ „Страхова компанія „Грандвіс" задоволено частково - на загальну суму 43203 грн. 52 коп., що складає 77,36% від заявленої в позові суми (55849 грн.). Частинами 1, 5 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати; якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено; якщо суд апеляційної інстанції змінює або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. По справі 27 вересня 2009 року Чернігівським відділенням КНДІСЕ було проведено судову автотехнічну експертизу, а 04 грудня 2013 року Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром УМВС України у Чернігівській області - повторну судову автотехнічну експертизу, які були предметом дослідження як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, за наслідками оцінки яких з врахуванням інших обставин справи і ухвалювалися судами рішення. За своєю правовою природою судові витрати по справі не є вимогами позовного характеру, а тому відсутність позовних вимог про стягнення конкретного розміру та виду судових витрат не є перешкодою для їх стягнення. Таким чином, доводи відповідача [PERSON] та представника ВАТ „НАСК „Оранта" про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення не грунтується на матеріалах справи і не відповідає вимогам процесуального закону. Відповідно до абз.4 п.45 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року „Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" після закінчення розгляду справи витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених статтею 88 ЦПК. При цьому постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 „Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" встановлено граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних із проведенням судових експертиз. Згідно платіжного доручення №754 від 17 липня 2013 року ПрАТ „Страхова компанія „Грандвіс" сплатило за експертизу 2448 грн. (а.с.56 т.2). Вартість експертизи визначена експертом на підставі вартості однієї експерто-години відповідно до Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.1996 року №710. Враховуючи, що позовні вимоги ПрАТ „Страхова компанія „Грандвіс" задоволено частково - на 77,36%, судові витрати за експертизу належить також стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 1893 грн. 77 коп. (2448 грн. х 77,36%) і такий розмір не перевищує граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних із проведенням судових експертиз. Відповідно до п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року „Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно договору про надання юридичних послуг від 05 квітня 2013 року ПрАТ „СК „Грандвіс" доручило, а адвокат [PERSON] взяв на себе зобов'язання надавати консультативні, юридичні послуги щодо захисту прав та законних інтересів товариства, зокрема, в загальних судах у зв'язку із зверненням замовника до Деснянського районного суду м.Чернігова у справі про стягнення 55849,00 грн. за страховим випадком від 02 травня 2012 року (а.с.143 т.1). Як вбачається з матеріалів справи, адвокат [PERSON] брав участь в судових засіданнях 13 червня, 11 липня, 16 липня, 23 жовтня, 31 жовтня 2013 року, 20 січня 2014 року, на які витратив 3 год. 57 хв. Крім того, згідно приймання-передачі робіт від 17 червня 2013 року адвокат надавав довірителю також інші консультативні та юридичні послуги. За послуги адвоката позивачем сплачено 1000 грн. (а.с.57-58 т.2), що не перевищує граничного розміру, встановленого Законом України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Таким чином, з ВАТ „НАСК „Оранта" та ПрАТ „СТ „Гарантія" на користь ПрАТ „СК „Грандвіс" підлягає стягненню 773 грн. 60 коп. (1000 грн. х 77,36%) витрат на правову допомогу, тобто по 386 грн. 80 коп. з кожного.

Outcome: partial