Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

У квітні 2015 року до суду звернулась [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначила, що між нею та банком 14 січня 2015 року укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) №300131/156780/07-15 на виконання якого вона внесла до відповідача на банківський (депозитний) рахунок кошти у розмірі 8209,68 доларів США на строк до 14 квітня 2015 року з виплатою відсотків на суму депозитного вкладу від 8,20% - 10,00% річних. Після закінчення строку, незважаючи на неодноразові звернення, банк кошти та проценти за користування коштами не повертає. Позивач просила стягнути з відповідача не повернуті кошти, згідно договору банківського вкладу №300131/156780/07-15 від 14 січня 2015 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Зазначала, що вона після закінчення дії договору №300131/156780/07-15 від 14 січня 2015 року звернулась до відповідача із письмовою вимогою про повернення банківського вкладу шляхом видачі готівки, а також про своє небажання продовжувати строк для подальшого розміщення строкового банківського вкладу та повернути розміщені нею грошові кошти разом із нарахованими процентами шляхом видачі готівки не пізніше наступного робочого дня. Кошти позивачу не були повернуті у повному обсязі. Після неодноразових уточнень позовних вимог, позивач просила суд стягнути на її користь з відповідача у повернення банківського вкладу кошти у сумі - 8209,68 доларів США та 3% річних у сумі - 43,86 доларів США. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не прибула, була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового засідання, про причини неявки суд не повідомляв. Суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 ЦПК ). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦПК), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. У відповідності до ст. 536 ЦПК України, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 ЦПК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Згідно зі ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 14 січня 2015 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Банк "Фінанси та кредит" укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) №300131/156780/07-15 на виконання якого [PERSON] внесла до відповідача банківський (депозитний) рахунок кошти у розмірі 8209,68 доларів США на строк до 14 квітня 2015 року із нарахуванням відповідачем процентів за вказаними у позові ставками. Відповідачем на користь позивача було повернуто лише частину вкладу, а саме 200 доларів США у вигляді відсотків, загальна сума вкладу не повернута. Сторонами визначені істотні умови, зокрема: предмет договору, строки дії договору, права, обов'язки та відповідальність сторін. Зокрема, строк дії вкладу встановлено з урахуванням періоду з 14 січня 2015 року до 14 квітня 2015 року за договором №300131/156780/07-15, з визначенням процентної ставки від 8,20% до 10% відповідно до умов договору. Відповідно до цього договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення банківського вкладу, сплати відсотків за користування у встановлені строки. У ході судового розгляду справи позивачем було надано заяву про зменшення позовних вимог, в яких позивач просила стягнути з відповідача на її користь суму банківського вкладу у розмірі 8209,68 доларів США та 3% річних у сумі - 43,86 доларів США. Таким чином, депозитні кошти та відсотки не були виплачені відповідачем позивачеві в повному обсязі, незважаючи на вимогу, яка отримувалась відповідачем. Отже, взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує належним чином, що підтверджується випискою з особового рахунку. Вказана сума банківського вкладу станом на день розгляду справи відповідачем - позивачу не сплачена у повному обсязі. Спір між сторонами у справі щодо розмірів неповернутих коштів за депозитним вкладом фактично відсутній, оскільки відповідач протягом розгляду справи не скористався правом надання заперечень, не надав своїх розрахунків заборгованості. Відповідач - публічне акціонерне товариство Банк "Фінанси та кредит" не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, необхідно стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" на користь позивача грошові кошти в сумі: 8209,68 доларів США та 3 % річних у сумі 43,86 доларів США, згідно договору банківського вкладу №300131/156780/07-15 від 14 січня 2015 року. В частині, щодо стягнення інфляційних втрат, суд не знаходить підстав для задоволення позову, оскільки позивачем при їх розрахунку використані індекси інфляції встановлені для гривні, у той час як кошти, які є предметом спору, стягуються у іноземній валюті - доларах США. Будь яких доказів та належного розрахунку інфляційних втрат у доларах США позивачем суду не надано. Відповідно до ч 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial