Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

У березні 2018 року позивач - Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради звернувся в Заводський районний суд м. Миколаєва до відповідача - [PERSON] із вказаним позовом. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2018 року справу передано до Корабельного районного суду за пвдсудністю. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що на підставі заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги № 563 від 25.01.2017 року та декларації про доходи та майновий стан від 25.01.2017 року та доданих до них відповідних документів було призначено [PERSON] державну допомогу одинокої матері на дитину, [PERSON], [INFO], з 01.01.2017 року по 30.04.2017 року в сумі 1266 грн. 24 коп., щомісяця, та з 01.05.2017 року по 30.06.2017 року в сумі 1350 грн. 24 коп., щомісяця. При попередніх зверненнях за вищезазначеною допомогою [PERSON] надано довідку з Миколаївського будівельного коледжу № 791 від 14.09.2016 року в якій зазначається, що [PERSON] є студентом та термін його навчання закінчується 30.06.2017 року. Виходячи з цього відповідачу була призначена допомога по 30.06.2017 року включно. Після закінчення терміну отримання допомоги на дітей одиноким матерям [PERSON] звернулась до управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги № 2311 від 13.10.2017 року та декларації про доходи та майновий стан від 13.10.2017 року та надала довідку з Миколаївського будівельного коледжу від 27.10.2017 року з якої вбачається, що її син закінчив навчання 28.04.2017 року. Оскільки [PERSON] закінчив навчання 28.04.2017 року то право на отримання допомоги відповідач з 01.05.2017 року по 30.06.2017 року не мала. У зв'язку з вищезазначеним [PERSON] були надмірно виплачені кошти грошової допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.05.2017 року по 30.06.2017 року в сумі 2700 грн. 48 коп. В подальшому відповідачем було частково повернуто суму державних коштів, тому, станом на 28.03.2018 року, сума коштів, що підлягають поверненню складає 1724,84 грн. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. 15.05.2018 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Одночасно, в ухвалі роз'яснено відповідачу, що вона має право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позов і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження. Відповідачу [PERSON] було направлено ухвалу про відкриття провадження, у встановлений в ухвалі строк, відзиву та клопотань до суду не надала, в судове засідання не з'явилася, хоча судом про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причин неявки суду не надала. Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Враховуючи викладене, та зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши письмові докази по справі знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" від 21.11.1992 року за N 2811 (далі - Закон N 2811) встановлено гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення. В силу вимог ст. 1 даного Закону громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Порядок призначення і виплати допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 18-1 Закону право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Згідно ст. 22 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми. У відповідності до п. 46 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N 1751 від 27.12.2001 року особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов'язані у десятиденний термін повідомити про це органи праці та соціального захисту населення. Виплата вищевказаної допомоги припиняється за рішенням органу, що призначає та виплачує цю допомогу з місяця, що настає після місяця, у якому виникли такі обставини. У відповідності до п. 49 Порядку - особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, зобов'язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім'ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім'ї тощо). Суми державної допомоги сім'ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Судом встановлено, що [PERSON] було призначено державну допомогу одинокої матері на дитину, [PERSON], [INFO], який навчався у Миколаївському будівельному коледжі, з 01.01.2017 року по 30.04.2017 року в сумі 1266 грн. 24 коп., щомісяця, та з 01.05.2017 року по 30.06.2017 року, в сумі 1350 грн. 24 коп., щомісяця. Тобто, [PERSON] була призначена допомога по термін закінчення сином коледжу, по 30.06.2017 року включно. Відповідно довідки Миколаївського будівельного коледжу, [PERSON] закінчив навчання 28.04.2017 року. Таким чином, виникла переплата державних коштів державної допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.05.2017 року по 30.06.2017 року в сумі 2700 грн. 48 коп., однак, відповідачем було частково повернуто суму державних коштів, тому, станом на 28.03.2018 року, сума коштів, що підлягають поверненню складає 1724,84 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов про стягнення надмірно виплаченої суми допомоги слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача надмірно виплачену суму допомоги в розмірі 1724,84 грн. Відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 19 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки є структурним підрозділом місцевої державної адміністрації, на яку покладено завдання вирішення питань соціального захисту населення.

Outcome: approved