Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

23.12.2016р. [PERSON] звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, в якому після змін та уточнень, остаточно просив стягнути на його користь: 1) солідарно з [PERSON] патрульної служби МВС у м. Харкові, Департаменту патрульної поліції, [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» майнові збитки в розмірі 14095 грн.00 коп., 2) з [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» 3% річних в розмірі 513 грн.12 коп., 3) солідарно з [PERSON] патрульної служби МВС у м. Харкові, Департаменту патрульної поліції моральну шкоду в розмірі 8000 грн. 4) з [PERSON] патрульної служби МВС у м. Харкові, Департаменту патрульної поліції, [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» судові витрати в розмірі 3932 грн. 40 коп. При цьому посилався на те, що 23 грудня 2015р. сталося ДТП між автомобілем [NUMBER], під його керуванням, власником якого є його матір [PERSON] та автомобілем патрульної служби «Toyota Prius» під керуванням [PERSON], якого було визнано винним у ДТП постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 30.03.2016р. Згідно рахунку від 08.04.2016р. ПАТ «Завод Фрунзе», вартість робіт з відновленням автомобіля [NUMBER] після ДТП складають 14095 грн.00 коп. 19.04.2016р. ним подані відповідні документи до [PERSON] «УОСК» для отримання страхового відшкодування, однак жодних надходжень йому не надійшло. 3% річних від суми заборгованості за порушення зобовязань складають 513 грн.12 коп., а загальна сума матеріальних збитків 15139 грн. 00 коп. Неправомірними діями водія [PERSON], який є працівником поліції, спричинено моральну шкоду в розмірі 8000 грн., оскільки після ДПТ позивач перебуває у постійному стресі, що йому протипоказано. Тривалий час позивач звертається до судових інстанцій щодо отримання завданих збитків. З врахуванням\~останніх вимог\~позивача від\~26.12.2017р.\~ухвалою суду\~від 11\~грудня 2018р. визнано остаточним коло осіб за даним позовом, а також позовні вимоги [PERSON] Позивач та його представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали та в подальшому просили розглядати справу у їх відсутності. Представник відповідачів\~[PERSON] патрульної\~служби МВС\~у м.\~Харкові та\~Департаменту патрульної\~поліції [PERSON]\~проти задоволеннння\~позову за\~перечував,\~при цьому\~в своїх\~запереченнях та\~поясненнях посилався\~на те,\~що на\~момент ДТП цивільна правова відповідальність УПС у м.Харкові, як власника автомобіля «Toyota Prius» номерний знак 21 1940 була застрахована у [PERSON] «УОСК» і сума позову фактично покривається страховою сумою. УПС у м.Харкові 28.12.2015р. повідомило [PERSON] «УОСК» про факт ДТП для здійснення страхового відшкодування 3-ї особі [PERSON], як власнику ТЗ «Hyundai Accent», однак такого відшкодування не відбулося. Посилання позивача на те, що [PERSON] «УОСК» було анульовано ліцензію є хибним, оскільки ця ліцензія діє безстроково. Вимоги позивача про стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено та не надано жодного доказу, що підтверджу його моральні страждання та переживання. Сума збитку у разі завдання шкоди посадовою особою органу державної влади повинна відшкодовуватися Державою на підставі ст.ст.1173, 1174 ЦК України. За ст.1 та ч.3 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади. Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній чи юридичній особі рішеннями, дією, або бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ним своїх повноважень. Інспектор Шилін А.О. на момент ДТП перебував під час виконання службових обовязків. Крім того, позивачем не надано належних доказів про реальну суму збитків, а надано лише рахунок ПАТ «Завод Фрунзе» на суму 14095,91 грн. Представник відповідача\~[PERSON] «Українська\~охоронно-страхова\~компанія» в\~судове засідання\~не зявився,\~надав заяву\~про розгляд\~справи у\~його відсутність.\~При цьому\~проти задоволення\~позову заперечував\~та зазначив,\~що відповідно\~до ст.541\~ЦК України\~солідарний обовязок\~виникає у\~випадках встановлених\~договором або\~законом.\~При цьому\~ні Законом України\~"Про\~обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" ні\~ЦК України\~по відшкодуванню\~шкоди спричиненою\~в наслідок\~ДТП не\~передбачені солідарні\~зобовязання по\~виплаті страхового\~відшкодування.\~Позивач зазначає,\~що 19.04.2016р.\~звертався до\~[PERSON] «Українська\~охоронно-страхова\~компанія» та\~надав всі\~необхідні документи,\~однак не\~надає ані\~заяви про\~настання ДТП,\~ані заяви\~про виплату\~страхового відшкодування\~з відміткою\~[PERSON] про\~отримання,\~тобто не\~надав належних\~та допустимих\~доказів,\~що ним\~було належно\~виконані положення\~ст.33,35\~Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". П.п.37.1.4. ст.37 Закону обґрунтованою підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування провдовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого з моменту скоєння ДТП, що не зробив позивач. Позивачем не надано доказів оплати проведеного ремонту і максимальний ліміт стягнення з [PERSON] складає 11746 грн.59 коп. (14095,91 грн. - 2349,32 (сума ПДВ) грн.) Вимоги про стягнення 3% річних є безпідставними, оскільки не передбачено застосування ст.625 ЦК України до деліктних правовідносин між потерпілим та СК. Відшкодування шкоди це відповідальність, а не боргове зобовязання тому ч.2 ст. 625 ЦК України не застосовується. 3-я\~особа [PERSON] уточнений позов підтримала. 3-я\~особа [PERSON] проти задоволення уточненого позову заперечував, зазначив, що ДТП було вчинено при виконанні ним службових обовязків. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до\~ч.1\~ст.5 ЦПК\~України \~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з\~ч.ч.1,2,3,4\~ст.12 ЦПК\~Україницивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. \~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За ч.1,3\~ст.13 ЦПК України суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч.1 ст.42, ст.48, ч.1-3 ст.49 ЦПК України у справах\~позовного провадження\~учасниками справи\~є сторони,\~треті особи.\~Сторонами в\~цивільному процесі\~є позивач\~і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Сторонни користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обовязків, визначених у\~статті 43\~цього Кодексу: 1)\~позивач вправі\~відмовитися від\~позову (всіх\~або частини\~позовних вимог),\~відповідач має\~право визнати\~позов (всі\~або частину\~позовних вимог)\~на будь-якій\~стадії судового\~процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;3)\~відповідач має\~право подати\~зустрічний позов\~у строки,\~встановлені цим\~Кодексом. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за пять днів до початку першого судового засідання у справі. За ч.1,4\~ст.51,\~ч.1,3,5\~ст.53\~ЦПК Українисуд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обовязки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обовязки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обовязки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Відповідно до\~ст.\~76,\~ч.1,2,3\~ст.77,79,80 ЦПК України: Доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За ч.1,5,6\~ст.81,\~ст.89 ЦПК\~Україникожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. \~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний звязок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст.1166,\~ч.1\~ст.1167 ЦК України\~майнова шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала. Особа,\~яка завдала\~шкоди,\~звільняється від\~її відшкодування,\~якщо вона\~доведе,\~що шкоди\~завдано не\~з її\~вини. Шкода,\~завдана каліцтвом,\~іншим ушкодженням\~здоров'я\~або смертю\~фізичної особи\~внаслідок непереборної\~сили,\~відшкодовується у\~випадках,\~встановлених законом. Шкода,\~завдана правомірними\~діями,\~відшкодовується у\~випадках,\~встановлених цим\~Кодексом та\~іншим законом. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст.1187 ЦК України\~джерелом підвищеної\~небезпеки є\~діяльність,\~пов'язана\~з використанням,\~зберіганням або\~утриманням транспортних\~засобів,\~механізмів та\~обладнання,\~використанням,\~зберіганням хімічних,\~радіоактивних,\~вибухо-\~і вогненебезпечних\~та інших\~речовин,\~утриманням диких\~звірів,\~службових собак\~та собак\~бійцівських порід\~тощо,\~що створює\~підвищену небезпеку\~для особи,\~яка цю\~діяльність здійснює,\~та інших\~осіб. \~Шкода,\~завдана джерелом\~підвищеної небезпеки,\~відшкодовується особою,\~яка на\~відповідній правовій\~підставі (право\~власності,\~інше речове\~право,\~договір підряду,\~оренди тощо)\~володіє транспортним\~засобом,\~механізмом,\~іншим об'єктом,\~використання,\~зберігання або\~утримання якого\~створює підвищену\~небезпеку. Особа,\~яка неправомірно\~заволоділа транспортним\~засобом,\~механізмом,\~іншим об'єктом,\~завдала шкоди\~діяльністю щодо\~його використання,\~зберігання або\~утримання,\~зобов'язана\~відшкодувати її\~на загальних\~підставах. Якщо\~неправомірному заволодінню\~іншою особою\~транспортним засобом,\~механізмом,\~іншим об'єктом\~сприяла недбалість\~її власника\~(володільця),\~шкода,\~завдана діяльністю\~щодо його\~використання,\~зберігання або\~утримання,\~відшкодовується ними\~спільно,\~у частці,\~яка визначається\~за рішенням\~суду з\~урахуванням обставин,\~що мають\~істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ч.1 ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За наявності вини всіх осіб, діяльності яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до\~ ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За ст.ст.3,4Закону\~України "Про\~обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" обов'язкове страхування\~цивільно-правової\~відповідальності здійснюється\~з метою\~забезпечення відшкодування\~шкоди,\~заподіяної життю,\~здоров'ю\~та/або\~майну потерпілих\~внаслідок дорожньо-транспортної\~пригоди та\~захисту майнових\~інтересів страхувальників. Субєктами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі. Згідно ст.ст.6,9 зазначеного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує пятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Також, згідно\~ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~ при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю та майну постраждалої особи. Згідно ст.ст.28,29 зазначеного Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст.34\~Закону страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. За ст.35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов'язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов'язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди. Відповідно до\~36\~Закону Страховик\~(у\~випадках,\~передбачених статтею\~41\~цього Закону,\~-\~МТСБУ),\~

Outcome: partial