Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 08 лютого 1996 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Зазначений договір від 08.02.1996 року був зареєстрований Товарною біржою "Ізумруд-Юг" (Товарна біржа "СМАРАГД -ПІВДЕНЬ") 08.02.1996 р. за № 440. 27.02.1996 року зазначений договір був зареєстрований в Херсонському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 1 за реєстровим номером 158. Умови укладеного договору були повністю виконані сторонами, оскільки об'єкт нерухомості був переданий відповідно до договору, з часу укладення договору позивач вільно та безперешкодно користується вказаним будинком та господарськими спорудами. Позивач дізнався, що договір купівлі-продажу, укладений на Товарній біржі «Ізумруд-Юг» (Товарна біржа "СМАРАГД ПІВДЕНЬ") , не підтверджує право власності на будинок, оскільки відсутнє нотаріальне посвідчення договору. Відповідач у справі ухиляється від нотаріального посвідчення договору, в зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом свого права та просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], укладений 08.02.1996 року за № 440 на Товарній біржі "СМАРАГД - ПІВДЕНЬ" у м. Херсоні між [PERSON], з одного боку, та [PERSON], з іншого боку, визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами та будівлями, розташованими за вищевказаною адресою. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, надали заяву, в якій просили справу розглядати без їх участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених в позові, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в призначений час в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Представник третьої особи Товарна біржа "СМАРАГД - ПІВДЕНЬ" в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 08.02.1996 року, зареєстрованого на Товарній біржі «Ізумруд-Юг» (Товарна біржа "СМАРАГД - ПІВДЕНЬ") у журналі реєстрації за №440, [PERSON] продав домобудівлю з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], [PERSON] придбав вищевказану домобудівлю. 27.02.1996 року договір купівлі-продажу № 440 було зареєстровано в ХДБТІ, про що в реєстраційній книзі №1 зроблено відповідний запис за № 158. В подальшому відповідно до зміни в реєстраційних документах назву Товарна біржа "Ізумруд-Юг" було змінено на Товарну біржу "СМАРАГД - ПІВДЕНЬ". На теперішній час позивач має намір здійснити розпорядження вказаним домоволодінням, але не має правовстановлюючих документів, які підтверджують її право власності на вказане нерухоме майно, нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу неможливе, оскільки відповідач ухиляється від його посвідчення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Згідно із ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності і зворотної дії не мають, крім випадків, коли вони пом'якшують, або скасовують цивільну відповідальність. Тобто при вирішенні даного спору щодо угоди купівлі-продажу майна, вчиненої у лютому 1996 року, мають бути застосовані положення Цивільного Кодексу 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає нотаріальному посвідченню, недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору відповідно до стаття 47 цього Кодексу. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Частиною 1 ст. 128 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) визначено, що право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі. Відповідно до положень ст. 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 154 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) коли сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому обумовленої форми, хоч би за законом для даного виду договорів ця форма і не потребувалась. Відповідно до матеріалів справи вбачається, що після підписання Договору, сторони виконали свої зобов'язання щодо відчуження та придбання об'єкту нерухомості, після чого позивач [PERSON] почав ним користуватися, тобто, під час укладання договору були обумовлені всі істотні умови купівлі-продажу, тому суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем було повністю виконано всі істотні умови договору купівлі-продажу. Відповідно до ст. 47 ЦК України (1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно із ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв на момент укладення даного договору, угода, зареєстрована на біржі, не підлягала нотаріальному посвідченню і вважалася укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу є укладеним та виконаним, позивач фактично набув права власності на домоволодіння, проте не посвідчив угоду в порядку, передбаченому ст. 227 ЦК УРСР (1963 року), в зв'язку з чим вбачається достатньо підстав для визнання дійсним договорукупівлі-продажу та визнання за позивачем права власності на нього. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений останнім судовій збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного, ст. ст.47, 128, 153,154, 224, 227, 241, 242 ЦК УРСР, ст. 5 ЦК України,

Outcome: approved