Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 22 лютого 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 19/07, згідно якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 22 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення по 21. 02. 2017 року та з оплатою 20,7 % річних за весь час користування кредитом. Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] згідно укладених договорів поруки № 10/07-П та № 11/07-П від 22 лютого 2007 року з ТОВ «Український промисловий банк» вони повинні були забезпечити виконання даного зобов'язання. Також, в забезпечення грошових зобов'язань за договором про надання кредиту між ТОВ «Укрпромбанк», [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено договір іпотеки № 09/07-Z від 22. 02. 2007 року, предметом якого є двохкімнатна квартира [ADDRESS] та яка вцілому складається з коридору 1 площею 7,7 кв. м., вбиральні 2 площею 1,2 кв. м., ванни 3 площею 2,8 кв. м, кухні 4 площею 7,7 кв. м., вбудованої шафи 5 площею 1,0 кв. м, кімнати жилої 6 площею 9,9 кв. м., кімнати жилої 7 площею 17,7 кв. м, лоджії площею 2,6 кв. м, загальною площею 50,0 кв. м., що належить іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності виданого Полтавською птахофабрикою. Тому у зв'язку з тим, що відповідачі порушили виконання взятих на себе зобов'язань, умови договорів не виконали, сам відповідач [PERSON] суму заборгованості та проценти за користування кредитом на користь банку не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 32 580 грн. 90 коп. Крім цього 30 червня 2010 року між ТОВ "Укрпромбанк", АТ "Дельта Банк" та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ "Укрпромбанку" на користь АТ "Дельта Банк", відповідно до чого право вимоги, що виникло з кредитного договору у ТОВ "Укрпромбанку", останнім передано ПАТ «Дельта Банк». У судове засідання представник позивача не з'явився, а на адресу суду надіслав письмового листа, в якому вимоги викладені у позовній заяві підтримав у повному обсязі та просив його задоволити, а саму справу розглянути у його відсутність. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явилися, а до суду подали письмові заяви, в яких просять розгляд справи провести в їхню відсутність, при цьому вказують, що позов позивача вони визнають та не заперечували проти його задоволення. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22. 02. 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 19/07, згідно якого відповідачу [PERSON] було надано кредит у розмірі 22 000 доларів США з кінцевим терміном повернення 21. 02. 2017 року та з оплатою 20,7% річних за користування кредитом. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 22 000 доларів США. З наявних матеріалів справи договорів поруки № 10/7-П, № 11/07-П від 22. 02. 2007 року укладеного між ТОВ "Укрпромбанк" та відповідачами [PERSON] та [PERSON] останні зобов'язуються перед кредитором, в даному випадку перед позивачем по справі відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником - позичальником [PERSON] зобов'язання за кредитним договором, а у випадку невиконання Боржником своїх зобов'язань за кредитним договором у зазначенні у договорі строки сплатити грошову суму, яку вимагає Кредитор, шляхом її перерахування на рахунок Кредитора. За умовами кредитного договору, позичальник зобов'язувався своєчасно сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом. Здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків. Також, в забезпечення грошових зобов'язань за кредитним договором між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк" та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено іпотечний договір №09/07-Z від 22. 02. 2007 року, предметом якого є двохкімнатна квартира [ADDRESS], що належить іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності виданого Полтавською птахофабрикою. 30. 06. 2010 року між ТОВ "Укрпромбанк", акціонерним товариством «Дельта Банк» та Національним Банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ "Укрпромбанку" на користь АТ "Дельта Банк", відповідно до якого право вимоги, що виникло з кредитного договору у ТОВ "Укрпромбанку", останнім передано ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Крім цього, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Внаслідок порушення виконання зобов'язань станом на 12. 02. 2014 року у боржника утворилась заборгованість у загальному розмірі 32 580 грн. 90 коп., з яких 18 673 грн. 85 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту, а 13 907 грн. 05 коп. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до частини 6 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Крім того, відповідно до статей 33 та 35 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 вказаного Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі порушення основного зобов'язання або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30. 03. 2012 року передбачено, що з урахуванням ст. ст. 33, 36, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. У п. 4.1 іпотечного договору застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно з яким сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до п. 4.5 іпотечного договору № 09/07-Z від 22.02.2007 року у випадку стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду чи виконавчого напису нотаріуса реалізація Предмету іпотеки здійснюється шляхом продажу Предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідачів по справі підлягають до стягнення сума витрат понесених позивачем по справі по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 325 грн. 81 коп., які слід стягувати в дольовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved