Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

Під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням Смолія О.І . - відповідача по даній справі, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України позивач [PERSON] звернувся до Котелевського районного суду із позовом до останнього стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення. В даному позові позивач [PERSON] , як потерпілий, від кримінального правопорушення, просив суд на його користь стягти з [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням в сумі 31 681 грн. 74 коп. та моральну шкоду в сумі 200 000 грн., а також понесені ним судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначає, що 17.07.2016 року поблизу кафе "Калина", розташованого по вул. Полтавський шлях (Жовтнева), водій автомобіля ВАЗ 2121, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] - відповідач по справі, допустив наїзд на пішохода [PERSON] - позивача по справі. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачем отримано тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а саме закритого перелому правого стегна, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми, саден шкіри та забої м`яких тканин голови, верхніх та нижніх кінцівок. Внаслідок отримання вказаних тілесних ушкоджень позивач 17.07.2016 року госпіталізовано в хірургічне відділення Котелевської ЦРЛ звідки він був виписаний 19.07.206 року для подальшого лікування в ортопедно-травматологічному відділенні Полтавської обласної лікарні, куди був госпіталізований того ж дня. З даного лікувального закладу [PERSON] виписано 22.08.2016 року, для подальшого проходження тривалого курсу реабілітації. Під час проведеного лікування позивачем придбавались медикаменти, медичні матеріали, здійснювались необхідні обстеження, оплата яких проводилась за його кошти. Окрім цього, витрачались кошти на продукти харчування, та забезпечення його догляду. Загалом, сума, яка була витрачена позивачем [PERSON] на його лікування, реабілітацію становить 31 681 грн. Відповідача, вироком Котелевського районного суду Полтавської області засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік та стягнуто на користь позивача [PERSON] , як потерпілого від кримінального правопорушення матеріальну шкоду в розмірі 18 830 грн. 85 коп та моральної шкоди в сумі 5000 грн. Вказаний вирок ухвалою Полтавського апеляційного суду частково скасовано, в частині задоволення цивільного позову і в цій частині направити на новий розгляд в порядку цивільного судочинства. 30.07.2019 року ухвалою судді Диканського районного суду прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено порядок розгляду справи у за правилами спрощеного позовного провадження. 31.07.2019 року ухвалою судді Диканського районного суду задоволено клопотання представника позивача - адвоката Сідько С.І. та залучено до розгляду справи у якості відповідача Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта". З 27.08.2019 року по 07 жовтня 2019 року суддя Гвоздик А.Є. перебував у щорічній основній відпустці, згідно Наказу про надання такої, від 09.08.2019 року. 21 жовтня 2019 року ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області провадження по справі зупинено у зв`язку з Верховним судом касаційної скарги [PERSON] на вирок Котелевського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2018 року та Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 14 травня 2019 року, які в свою чергу касаційною інстанцією залишені без змін. 08 січня 2020 року провадження по справі поновлено. Представник співвідповідача Публічного акціонерного Товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"/далі - ПАТ "НСК "Оранта"/ в порядку ст. 174 ЦПК України подав відзив на позовом у якому зазначив, що не погоджується з позовними вимогами заявленими до страхової компанії. Оскільки позивач [PERSON] 25.08.2016 року до страхової компанії подав лише письмове повідомлення про ДТП, однак самої заяви про страхове відшкодування до цього часу ним подано не було. Відмови у страховому відшкодуванні від вказаного страховика не отримував, що на думку представника відповідача ПАТ "НСК "Оранта" доводить передчасність та безпідставність пред`явлення позивачем вимог до страхової компанії. При цьому, представник відповідача ПАТ "НСК "Оранта" наголошує, що з дати ДТП на цей час минуло вже більше трьох років, а тому з огляду на положення 37.13. та п.п. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" законні підстави для відмови потерпілому [PERSON] - позивачу по справі у здійсненні страхового відшкодування, шкоди здоров`ю, у випадку його такого звернення. Однак, представником позивача [PERSON] - адвокатом Сідько С.І. подано відповідь на відзив у якому, окрім іншого вказав, що недотримання позивачем, процедури звернення до страховика є формальним порушенням, яке не тягне за собою відмову у відшкодуванні, а тому просить задоволити позовні вимоги [PERSON] .. 02.09.20219 року відповідач [PERSON] до суду подав відзив на позов у якому зазначив, що позивачем загалом не подано доказів, які підтверджують витрати на проїзд в сумі 830 грн. 15 коп., бензин на суму 232 грн. 22 коп., продукти 42 грн., які пов`язано саме з ДТП. вчиненою відповідачем. На думку відповідача білети на проїзд жодним чином не підтверджують причинно наслідковий зв`язок між дорожньо-транспортною пригодою та його поїздками до м. Полтава у дні, які зазначено в білетах. Витрати понесені ним на бензин та придбання продуктів не підтверджено доказами, які вказують на те, що вони були пов`язаними з вчиненим відповідачем кримінального правопорушення. 11.09.20219 року представник відповідача ПАТ "НСК "Оранта" подано заперечення на позов у якому вказав, що позовні вимоги заявлені до страхової компанії є безпідставними, з підстав зазначених у відзиві. Окрім цього, останній вказує, що з дати ДТП минуло понад 3 роки, однак до цього часу, позивач [PERSON] не звернувся до страхової компанії з заявою про страхове відшкодування не звертався, документи, якими б підтверджувались його обґрунтовані та необхідні витрати на лікування не надано. В той же час, позивачем та його представником позивача знехтувані вимоги ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" /далі- Закон/. Твердження останніх, щодо формального порушення звернення до страховика є безпідставним та не доречним. З огляду на вказані обставни та враховуючи положення ст. 37 Закону позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. В той же час, відповідач у відзиві зазначає, що з метою мати повну уяву про поведінку позивача по справі [PERSON] , він вважає за необхідне при розгляді справи переглянути відеозапис, який мається в матеріалах кримінального провадження про обвинувачення [PERSON] .. Оскільки при розгляді самого кримінального провадження, судом допитано свідків сторони захисту, які пояснили, що відповідач по справі постійно перебував у стані алкогольного сп`яніння і часто підзаробляв кошти шляхом умисного потрапляння в легкі ДТП. Відповідач [PERSON] зазначає, що матеріальна шкода, пов`язання з лікуванням позивача по справі - потерпілого [PERSON] підлягає повному відшкодуванню страховою компанією "Оранта" - співвідповідачем по справі, оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована, він відразу звернувся до співвідповідача по справі та повідомив про настання страхового випадку. Окрім цього, на думку відповідача [PERSON] , не заслуговують на увагу посилання співвідповідача про те, що до них не звертався за виплатами потерпілий [PERSON] , оскільки до судової практики одночасно з постановленням вироку суду або рішення по цивільній справі стягується майнова шкода з страхової компанії, де застрахований відповідний транспортний засіб. До того ж страховою компанією відшкодовується 5 % моральної шкоди від розміру завданих майнових витрат. З огляду на вказані вище обставини, відповідач [PERSON] просить суд відмовити повністю у задоволені позовних вимог [PERSON] . Окрім цього, відповідач [PERSON] просив суд поновити йому строк на для подання письмового відзиву на позов, оскільки, сам позов та додатки до нього ним отримані лише 23.08.2019 року, вже після самої ухвали про відкриття провадження по справі і через обставини, які не залежали від його волі. З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що строк для подачі письмового відзиву на позов відповідачем [PERSON] пропущено з поважних обставин та підлягає поновленню. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві зазначає, щодо необхідності дослідження при розгляді справи відеозапису та самого кримінального провадження, однак, жодних належно оформлених клопотань про витребування таких матеріалів (доказів) не подав. Розглянувши матеріали справи в порядку письмового провадження, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідач по справі [PERSON] , 17.07.2016 року, близько 11 год. 50 хв. керуючи автомобілем марки ВАЗ 2121, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на підставі свідоцтва транспортного засобу [PERSON] , рухався у напрямку м. Охтирка по вул. Полтавський шлях, поблизу кафе-бару "Калина"в селищі Котельва Котелевського району Полтавської області, порушивши вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, діючи з необережності при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода [PERSON] - відповідача по справі, який перетинав проїзну частину в невстановленому місці в напрямку лівого боку праворуч по ходу руху автомобіля, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу , внаслідок чого скоїв наїзд на вказаного пішохода. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правого стегна, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми, саден шкіри та забої м`яких тканин голови, верхніх та нижніх кінцівок, які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я. Згідно з вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2018 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та йому призначено покарання у виді 1 року обмеження волі, без позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі ст. 75 КК України, останній звільнений від відбування покарання терміном 1 рік. [PERSON] звільнений від відбуття покарання на підставі п."в" ст. 1 Закону України "Про амністію в 2016 році" № 1810-УІІІ від 22.12.2016 року. Цивільний позов потерпілого [PERSON] задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на його користь 18 830 грн. 85 коп. матеріальних збитків, 5000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок злочину. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 14.05.2019 року, вирок Котелевського районного Полтавської області від 12.12.2018 року в частині цивільного позову скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. З дослідженого судом полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № АІ / 8587327 вбачається, що [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ «НАСК «Оранта», страхові суми (ліміт відповідальності страховика) за цим полісом визначені у розмірах: 50 000 грн. за шкоду, завдану майну потерпілих, 100 000 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю потерпілих, за умови франшизи - 0 грн. (а.с.№108). 25.07.2016 року [PERSON] звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із повідомленням про ДТП (а.с.№ 109). 25.08.2016 року потерпілий [PERSON] - позивач по справі звернувся до ПАТ "НАСК "Оранта" із повідомленням про ДТП (а.с.№110). Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1). Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5). Згідно зі ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст. 9, 22-28, 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV) є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1). За вимогами статті 3 Закону, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У пункті 33.1.4 статті 33 Закону, передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Згідно з п. 36.1 ст. 36 Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ),

Outcome: dismissed