Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися з позовом до ТОВ фірма «Консоль ЛТД», ТОВ «Люкс», ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», і просили суд визнати недійсним іпотечний договір від 13.03.2008 року, укладений між ТОВ фірмою «Консоль ЛТД», ТОВ «Люкс» та ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» (т.1 а.с.3-11, 61, 62, 66-73, 118, 119, 158, 174) В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що між ними та відповідачем ТОВ фірма «Консоль ЛТД» укладені аналогічні за змістом договори пайової участі у фінансуванні будівництва багатофункціонального торгівельно-офісного центру «[INFO]» по [ADDRESS]. За цими договорами домовилися здійснювати спільну діяльність без утворення юридичної особи на підставі об'єднання своїх пайових внесків для досягнення спільної мети - будівництва зазначеного нерухомого майна. Після завершення будівництва кожен із пайових учасників будівництва мав отримати у власність в натурі частину такого нерухомого майна у вигляді індивідуально визначеного договором приміщення. На виконання умов таких договорів пайової участі вказані позивачі сплатили встановлені цими договорами паї, тим самим разом із ТОВ фірма «Консоль ЛТД» стали співвласниками грошових та майнових внесків, а також майна, використаного при будівництві об'єкту нерухомості. В подальшому позивачам стало відомо про укладення 13.03.2008 року між ТОВ фірма «Консоль ЛТД», ТОВ «Люкс», ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» спірного іпотечного договору №151407Z109, предметом іпотеки за яким виступили об'єкт незавершеного будівництва - багатофункціональний торгівельно-офісний центр «[INFO]», а також право оренди трьох земельних ділянок, на яких здійснюється будівництво вказаного нерухомого майна, згоду на укладення якого інші учасники будівництва об'єкту нерухомості, як співвласники, не давали. Також зазначають, що оспорюваний договір є недійним, оскільки відсутня державна реєстрація права власності на об'єкт незавершеного будівництва, в оспорюваному договорі іпотеки недостовірної інформації щодо всіх співвласників об'єкту незавершеного будівництва тощо. Відповідач ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» позовні вимоги не визнав. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2014 року визнаний недійсним іпотечний договір №151407Z109, укладений 13 березня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «Консоль ЛТД», Товариством з обмеженою відповідальністю «Люкс» та Публічним акціонерним товариством «Державний експертно-імпортний банк України», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №901, в частині передачі в іпотеку права оренди трьох земельних ділянок загальною площею 0,2242 га, що знаходяться за адресою [ADDRESS] (кадастрові №1210100000:06:089:0092, №1210100000:06:089:0078, №1210100000:06:089:0077), а також в частині передачі в іпотеку об'єктів обтяження відповідно до договорів пайової участі у фінансуванні будівництва багатофункціонального торгівельно-офісного центру №0489/17-70, №0490/17-71 від 12 січня 2006 року, договору пайової участі у фінансуванні будівництва №1392/17-146 від 27 квітня 2007 року, договору пайової участі в будівництві №4635/14-166 (Р) від 26 листопада 2007 року, а саме: - приміщення буд. [NUMBER] у вісях А-В:5-6 на 3-му поверсі, загальною проектною площею 51,8 м2, у складі об'єкта незавершеного будівництва - багатофункціонального торгівельно-офісного центру «[INFO]», що будується за адресою [ADDRESS]; - приміщення під кафетерій буд.[NUMBER] у вісях В-Е:3-4 на 4-му поверсі, загальною проектною площею 77,33 м2, у складі об'єкта незавершеного будівництва - багатофункціонального торгівельно-офісного центру «[INFO]», що будується за адресою [ADDRESS]; - приміщення буд. [NUMBER] у вісях А-В:1-2 на 8-му поверсі, загальною проектною площею 73,1 м2, у складі об'єкта незавершеного будівництва - багатофункціонального торгівельно-офісного центру «[INFO]», що будується за адресою [ADDRESS]; - приміщення буд. [NUMBER] на 7-му поверсі, загальною проекційною площею 69,3 м2, у складі об'єкта незавершеного будівництва - багатофункціонального торгівельно-офісного центру «[INFO]», що будується за адресою [ADDRESS]. Скасоване накладене іпотечним договором №151407Z109 від 13 березня 2008 року обтяження предмета іпотеки в частині обтяження земельних ділянок загальною площею 0,2242 га, що знаходяться за адресою [ADDRESS] (кадастрові №1210100000:06:089:0092, №1210100000:06:089:0078, №1210100000:06:089:0077), та приміщення буд. [NUMBER] на 7-му поверсі, загальною проекційною площею 69,3 м2, у складі об'єкта незавершеного будівництва - багатофункціонального торгівельно-офісного центру «[INFO]», що будується за адресою [ADDRESS]. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У задоволенні іншої частини позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON], а також [PERSON], [PERSON] просять змінити рішення суду, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення суду, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» просить рішення суду скасувати як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд вважає, що скарга ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» задоволенню не підлягає, скарги [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] підлягають задоволенню, рішення суду - часткової зміні та скасуванню, з ухваленням нового рішення, згідно п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України з наступних підстав. Задовольняючи частково позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що 12.01.2004 року між ТОВ «Люкс» та ТОВ фірма «Консоль ЛТД» укладено договір №0419/239-68 про спільну діяльність з дольової участі в будівництві об'єкта нерухомості - офісно-торгівельного центру «[INFO]» по [ADDRESS] (у формі простого товариства). Отримання сторонами договору прибутку не є метою договору. За змістом п.2.2, 3.3, 3.4, 4.2 частка ТОВ «Люкс» в об'єкті будівництва складає 1%, а ТОВ фірма «Консоль ЛТД» - 99%, також останнє має право на залучення для будівництва об'єкту нерухомості дольових коштів фізичних осіб на підставі окремих договорів про спільну діяльність. Після закінчення будівництва об'єкту нерухомості відбувається розподіл часток сторін договору з урахуванням залучених пайовиків. (Т.1 а.с.215-220, 228, 229, Т.2 а.с.99-103) 17 серпня 2005 року між Дніпропетровською міською радою, як орендодавцем, та ТОВ «Люкс», як орендарем, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 13 липня 2005 року було укладено договір оренди землі, за яким орендар отримав в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,0936 га (кадастровий №1210100000:06:089:0092) за адресою [ADDRESS] для будівництва торговельно-ділового центру. Згідно п.3 договору строк його дії три роки, при цьому орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Пунктом 9.6 договору оренди заборонено суборенду переданої в оренду земельної ділянки. (Т.1 а.с.191-198, 230-233, Т.2 а.с.86-93, 107-110) 07 лютого 2007 року між Дніпропетровською міською радою, як орендодавцем, та ТОВ «Люкс», як орендарем, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 29 грудня 2006 року було укладено ще два повністю аналогічні за змістом, договори оренди землі. Предметами даних двох договорів виступило право оренди земельних ділянок площею 0,0565 га за кадастровим №1210100000:06:089:0078 та 0,0741 га за кадастровим №1210100000:06:089:0077 (Т.1 а.с.199-214, 234-237). 15 грудня 2005 року між ТОВ «Люкс», ТОВ фірма «Консоль ЛТД» та ПП «Плутон» укладено угоду до вказаного вище договору про спільну діяльність №0419/239-68 від 12 січня 2004 року, якою останній викладено в новій редакції з урахуванням появи нового учасника простого товариства - ПП «Плутон». За даним договором його сторони домовились спільно діяти без створення юридичної особи шляхом об'єднання своїх вкладів у формі простого товариства для досягнення загальної господарської мети - проектування, будівництво та введення в експлуатацію об'єкту - офісно-торгівельного центру «[INFO]» по [ADDRESS]. Учасники такого товариства не переслідують мету отримання прибутку. За змістом п.2.2.1, 2.2.8, 3.4, 4.2 частка ТОВ «Люкс» в об'єкті будівництва складає - 0,9%, частка ТОВ «Консоль ЛТД» - 99%, а ПП «Плутон» - 0,1%. При цьому ТОВ «Консоль ЛТД» набуває право на залучення для будівництва об'єкту дольові (паї) кошти фізичних осіб на підставі окремих договорів про спільну діяльність - в межах своєї частки (99%). Після закінчення будівництва об'єкту нерухомості відбувається розподіл часток сторін договору з урахуванням залучених пайовиків. (Т.1 а.с.221-227) 12 січня 2006 року між ТОВ фірма «Консоль ЛТД» та [PERSON], [PERSON], як пайщиками, укладені договори пайової участі у фінансуванні будівництва багатофункціонального торгівельно-офісного центру №0489/17-70 та №0490/17-71 відповідно. 17 квітня 2007 року між ТОВ фірма «Консоль ЛТД» та [PERSON], як пайщиком, укладено договір пайової участі у фінансуванні будівництва №1392/17-146. 26 листопада 2007 року між ТОВ фірма «Консоль ЛТД» та [PERSON], як пайщиком, укладено договір пайової участі у будівництві №4635/17-166 (р). За умовами всіх чотирьох вказаних договорів сторони зобов'язались спільно діяти без створення юридичної особи, на підставі об'єднання своїх пайових вкладів для досягнення спільної мети - будівництва об'єкту - багатофункціонального торгівельно-офісного центру «[INFO]» по [ADDRESS], та введення його в експлуатацію. (Т.1 а.с.12-25, 74-79, 132-135) Згідно п.3.1, 3.8 вказаних договорів, а також п.3.11 вказаного вище договору з позивачем [PERSON] пайщики зобов'язались внести грошові кошти в розмірі 127000 доларів США ([PERSON].), 159300 доларів США ([PERSON]), 141900 доларів США ([PERSON].) та 142100 доларів США ([PERSON].) в гривнях за курсом НБУ. Днем виконання грошового зобов'язання є день внесення грошового вкладу до каси ТОВ фірма «Консоль ЛТД» та його зарахування на розрахункові рахунки вказаного товариства. За умови виконання свого обов'язку зі сплати паю пайщики повністю набувають право на пайову (дольову) участь в будівництві, а ТОВ фірма «Консоль ЛТД» втрачає право розпоряджатися вказаними в договорах паями, інакше як в інтересах та зі згоди пайщиків. За змістом п.3.2 вказаних договорів, а також п.3.6.1 вказаного вище договору з позивачем [PERSON] ТОВ фірма «Консоль ЛТД» зобов'язалось завершити будівництво об'єкту з виділенням пайщикам зі створеної сторонами договору спільної часткової власності їх частки в натурі у вигляді: приміщення буд. [NUMBER] у вісях А-В:5-6 на 3-му поверсі, загальною проектною площею 51,8 м2, у складі об'єкта незавершеного будівництва - багатофункціонального торгівельно-офісного центру «[INFO]», що будується за адресою [ADDRESS] (для [PERSON].); приміщення під кафетерій буд.[NUMBER] у вісях В-Е:3-4 на 4-му поверсі, загальною проектною площею 77,33 м2, у складі об'єкта незавершеного будівництва - багатофункціонального торгівельно-офісного центру «[INFO]», що будується за адресою [ADDRESS] (для [PERSON]); приміщення буд. [NUMBER] у вісях А-В:1-2 на 8-му поверсі, загальною проектною площею 73,1 м2, у складі об'єкта незавершеного будівництва - багатофункціонального торгівельно-офісного центру «[INFO]», що будується за адресою [ADDRESS] (для [PERSON].); приміщення буд. [NUMBER] на 7-му поверсі, загальною проекційною площею 69,3 м2, у складі об'єкта незавершеного будівництва - багатофункціонального торгівельно-офісного центру «[INFO]», що будується за адресою [ADDRESS] (для [PERSON].). Відповідно до п.3.3 договорів пайової участі грошові кошти та майнові вклади сторін цих договорів, а також збудований за результатами спільної діяльності об'єкт є спільною частковою власністю цих сторін за виключенням об'єктів, що можуть належати лише на праві спільної сумісної власності згідно ст.382 ч.2 ЦК України. Частки співвласників у спільній частковій власності, створеної за цими договорами, розподіляються між сторонами договорів пайової участі пропорційно розмірам загальних житлових та не житлових приміщень об'єкту, що належать розподілу між пайщиками та ТОВ фірма «Консоль ЛТД». За змістом п.9.9 договорів пайової участі, а також п.9.16, 9.17 вказаного вище договору з позивачем [PERSON], сторони цих договорів визнали, що такі договори за своєю суттю фактично є нічим іншим як договорами про спільну діяльність у формі простого товариства, регулюються відповідними нормами цивільного законодавства. Факт виконання позивачами своїх договірних зобов'язань, у вигляді сплати пайового внеску в повному обсязі та у встановлені договорами пайової участі строки, підтверджується копіями відповідних квитанцій та довідками відповідача ТОВ фірма «Консоль ЛТД» (Т.1 а.с.26-29, 80-81, 136, Т.2 а.с.139) 11 квітня 2007 року та 29 травня 2007 року були укладені три додаткові угоди між ТОВ фірма «Консоль ЛТД» та позивачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON], якими внесені зміни до п.1.1 згаданих вище трьох договорів пайової участі №0489/17-70, №0490/17-71 від 12 січня 2006 року та №1392/17-146 від 17 квітня 2007 року, а саме зазначено про будівництво об'єкту нерухомості на трьох земельних ділянках загальною площею 0,2242 га та кадастровими №1210100000:06:089:0092, №1210100000:06:089:0078, №1210100000:06:089:0077, розташованими за адресою [ADDRESS] (Т.1 а.с.18, 25). Відповідачем ТОВ фірма «Консоль ЛТД», окрім позивачів по даній справі, до дольової участі у будівництві об'єкта нерухомості, будівництво якого до теперішнього часу не завершено, було залучено також інших пайщиків (Т.1 а.с.137-139). 13 березня 2008 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», як іпотекодержателем, та відповідачами ТОВ фірма «Консоль ЛТД», ТОВ «Люкс», як іпотекодавцями, укладено оспорюваний позивачами іпотечний договір №151407Z109, а 14 листопада 2008 року - між тими ж сторонами укладено договір про внесення змін до вказаного іпотечного договору. За умовами такого спірного договору іпотекою забезпечено вимоги іпотекодержателя за кредитним договором (генеральна угода) №151407N3 від 13 березня 2008 року, боржником за яким є ТОВ фірма «Консоль ЛТД». Предметом іпотеки за спірним договором виступило належне ТОВ «Люкс» право оренди земельних ділянок загальною площею 0,2242 га та кадастровими №1210100000:06:089:0092, №1210100000:06:089:0078, №1210100000:06:089:0077, розташованими за адресою [ADDRESS], а також об'єкт незавершеного будівництва - офісно-торгівельний центр «[INFO]», розташований на вказаних трьох земельних ділянках. При цьому в якості співвласників такого об'єкту незавершеного будівництва та майбутніми співвласниками закінченого будівництвом офісно-торгівельного центру «[INFO]» в спірному договорі зазначені лише відповідачі ТОВ фірма «Консоль ЛТД» та ТОВ «Люкс», а договір останніми, згідно його преамбули, укладався безпосередньо від свого імені. Іпотечний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №901.(т.1 а.с.106-114, 140-146, 184-188) Про існування спірного іпотечного договору позивачі [PERSON], [PERSON] дізнались в серпні 2013 року, позивач [PERSON] - у вересні 2012 року з листів відповідача ТОВ фірма «Консоль ЛТД», а позивач [PERSON] - у вересні 2012 року. Зі змісту чотирьох укладених між позивачами та відповідачем ТОВ фірма «Консоль ЛТД» договорів пайової участі, а також зі змісту договорів про спільну діяльність, укладених між відповідачами ТОВ фірма «Консоль ЛТД» та ТОВ «Люкс», в контексті положень ст.ст.1130-1134 ЦК України, між вказаними сторонами виникли правовідносини спільної діяльності на основі простого товариства, за наслідками чого сторони, після сплати позивачами своїх паїв в повному розмірі та у визначений строк, стали співвласниками на праві спільної часткової власності, зокрема майна, виробленого в результаті їх спільної діяльності, - об'єкту незавершеного будівництва - багатофункціонального торгівельно-офісного центру «[INFO]», що будується за адресою [ADDRESS], а саме матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва (створення цього майна), набувши при цьому майнове право - право одержати у власність в майбутньому, після завершення будівництва, певне виділене в натуру нерухоме майно (чітко визначені приміщення багатофункціонального торгівельно-офісного центру «[INFO]») відповідно до розміру своєї частки у зазначеному праві спільної часткової власності. Однак, відповідач ТОВ фірма «Консоль ЛТД», в межах загального розміру, частки якого і мали розподілятись, частки позивачів як пайовиків, без отримання нотаріально посвідченої згоди позивачів як співвласників зазначеного вище майна, тобто без належної правової підстави, у порушення вимог цивільного законодавства, здійснило фактичне розпорядження таким спільним майном від свого імені, уклавши оспорюваний іпотечний договір з рештою відповідачів, чим порушило відповідно права спільної часткової власності позивачів на об'єкт незавершеного будівництва (у вигляді права спільної часткової власності на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі його будівництва), а також майнові права позивачів на виділення та отримання у власність в натурі своєї частки в нерухомому об'єкті після закінчення його будівництва. Враховуючи встановлені обставини, вимоги законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, суд прийшов до висновку про невідповідність на момент укладення оспорюваного іпотечного договору вимогам ЦК та Закону України «Про іпотеку» в частині передачі в іпотеку об'єкта незавершеного будівництва - багатофункціонального торгівельно-офісного центру «[INFO]», що будується за адресою [ADDRESS], в зв'язку із чим на підставі ст.ст.203, 215 ЦК України такий договір має бути визнаний недійсним, але лише щодо того майна та в тій частині предмету іпотеки, що безпосередньо стосується права спільної часткової власності/майнових прав позивачів на даний предмет іпотеки. Крім того, суд першої інстанції прийшов до висновку про визнання недійсним оспорюваний іпотечний договір і, в частині передачі в іпотеку, права оренди вищевказаних трьох земельних ділянок загальною площею 0,2242 га, що знаходяться за адресою [ADDRESS] (кадастрові №1210100000:06:089:0092, №1210100000:06:089:0078, №1210100000:06:089:0077), оскільки право оренди було передано в іпотеку за спірним іпотечним договором, в порушення вимог законодавства, без урахування строковості такого права та особистісного характеру тощо. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, апеляційний суд не находить підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду з наступних підстав. Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку. При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції, відповідно до чинного законодавства та яке було чинним на час укладення договору, зокрема ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 328, 331, 355-358, 361, 546, 547, 573, 574, 575, 576, 1130-1135, 1137, 1139 ЦК України, ст.ст.1, 3, 5, 6, 16, 18 Закону України «Про іпотеку», ст.1 Закону України «Про інвестиційну діяльність», ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, прийшов до обґрунтованого висновку, що оспорюваний іпотечний договір, укладений з порушенням законодавства, який порушує права та законні інтереси позивачів. Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо визнання оспорюваного договору недійсним в частині, з наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що за змістом ст.ст.15, 16 ЦК України судовому захисту підлягають лише права та інтереси, які належать та стосуються безпосередньо позивачів. З такими висновками суду погодитися не можна, оскільки оспорюваний договір не містить часток щодо яких суд визнав договір недійсним. При передачі в іпотеку об'єкту незавершеного будівництва не виділялися та не реєструвалися права власності на складові частини цього об'єкту, тобто зазначеним договором передано в іпотеку незавершене будівництво в цілому. Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про недійсність оспорюваного договору, однак помилково визнав його недійсним в частині, щодо якої позовні вимоги не заявлені. Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно і правильно встановлені обставини справи, проте суд прийшов до помилкового висновку щодо часткового визнання оспорюваного договору недійсним, тому рішення суду підлягає зміні, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог щодо визнання договору іпотеки недійсним. Доводи апеляційної скарги ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», що суд неправомірно визнав недійсною іпотеки права оренди земельних ділянок, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки суд прийшов до обґрунтованого висновку про укладення договору іпотеки щодо права оренди земельних ділянок, в порушення вимог законодавства чинного на час укладення оспорюваного договору, без урахування строковості такого права та особистісного характеру. Між тим, колегія суддів вважає, враховуючи, що оспорюваний іпотечний договір є недійсним в частині передачі в іпотеку незавершеного будівництва, тому договір і в частині передачі права оренди на земельну ділянку під цим будівництвом є недійсним, оскільки право іпотекодержателя за договором іпотеки на право оренди на земельну ділянку, яка передана в оренду для будівництва, залежить від його права на іпотеку щодо незавершеного будівництва. Приведені в апеляційній скарзі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» доводи, що суд незаконно відмовив у задоволенні заяви Банку про застосування позовної давності, не можуть бути підставою для скасування рішення суду та відмови у позові з цих підстав, оскільки суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що позивачі звернулися до суду за захистом своїх прав в межах позовної давності, так як не знали про існування оспорюваного договору, сторонами якого не були, отже доводи банку є припущеннями. Посилання апелянта на те, що позивачем [PERSON] не доведений факт оплати свого паю, не може бути підставою для скасування рішення суду та відмови у позові, оскільки в матеріалах знаходиться довідка ТОВ фірми «Консоль ЛТД», та квитанція про сплату паю, які підтверджують, що [PERSON] станом на 31.12.2007 року повністю вніс свій пайовий внесок (т. 1 а.с. 136, т.2 а.с. 139). Докази, які б спростовували внесення [PERSON] пайових внесків, суду не надано. Доводи апелянта, що суд безпідставно не застосував положення ч. 3 ст. 1135 ЦК України, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки оспорюваний іпотечний договір, укладений ТОВ фірми «Консоль ЛТД» лише від свого імені, а не від імені всіх співвласників грошових внесків, матеріалів, обладнання та іншого майна, що було використане в процесі будівництва, і в даному випадку, про наявність інших співвласників незавершеного будівництва та обмеження їх прав при укладенні оспорюваного договору, банку було відомо. Між тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в даному випадку, укладені між позивачами та відповідачем ТОВ фірма «Консоль ЛТД» договори пайової участі у фінансуванні будівництва торговельно-офісного центру за своєю правовою природою є інвестиційним договором, а тому правовідносини, які виникли між ними, регулюються Законом України "Про інвестиційну діяльність". Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки зводяться до особистого тлумачення апелянтом норм права та рішень Верховного Суду України, які на думку суду, зазначені правовідносини не є подібними. Щодо позовних [PERSON] про скасування обтяження предмета іпотеки, колегія суддів прийшла до висновку, що такі позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно оспорюваного договору іпотеки, нотаріусом на підставі ст. 73 Закону України "Про нотаріат" накладена заборона відчуження предмету іпотеки /т.1 а.с. 112-113/. Відповідно до положень ст. 74 Закону України "Про нотаріат", нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Наявність рішення суду про визнання іпотечного договору недійсним, яке набрало законної сили, відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку», є підставою припинення іпотеки. Отже, питання щодо зняття заборони відчуження, відповідно до вимог зазначеного закону, вирішується нотаріусом. Колегія суддів вважає, що визначений позивачем у цій частині вимог спосіб захисту не відповідає передбаченим законодавством способам захисту цивільних прав та є передчасними, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у скасуванні обтяження предмета іпотеки. За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» відхилити, скарги [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] задовольнити частково, рішення суду змінити в частині часткового визнання недійсним оспорюваного договору та скасування в частині скасування обтяження предмета іпотеки, з ухваленням нового рішення в цій частині. В іншій частині рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2014 року залишити без змін.

Outcome: partial