Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

У лютому 2016 року до суду звернулися [PERSON] та [PERSON] з позовом до Богданівської сільської ради Павлоградського району про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що 04 липня 2010 року померла їх мати [PERSON], якій на праві приватної власності належав житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський район, с.Богданівка, вул.Жовтнева, буд.161, разом з господарськими спорудами. Після смерті матері, позивачі, як спадкоємці за законом першої черги, звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Інші спадкоємці за законом першої черги відсутні, на момент відкриття спадщини позивачі проживали разом зі спадкодавцем. Тому, згідно уточнених позовних вимог, позивачі просять визнати за ними право спільної часткової власності у розмірі 1/2 частки за кожним, на житловий будинок та господарські споруди, в порядку спадкування за законом після померлої матері. Позивачі у судове засідання не зявилися, надали суду заяви у яких просять суд про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав суду заяви у яких просять суд про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. З урахуванням положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04 липня 2010 року померла [PERSON], яка позивачам доводилася рідною матір'ю, що підтверджується свідоцтвами про народження та про смерть /а.с.8,9,11/. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський район, с.Богданівка, вул.Жовтнева, буд.161, з господарськими спорудами: сарай "Б", убиральня, сарай "Е", гараж, літня кухня, сарай "К", огорожа, колодязь, належать на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №56, виданого 01.02.1989 року [PERSON] районною радою /а.с.13/. Аналогічні відомості про власника нерухомого майна містяться і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Постановою нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори від 25 січня 2016 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно /а.с.10/. Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавляє позивачів можливості реалізувати своє право на отримання спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки позивачі є спадкоємцями першої черги, спадкодавцю належало спірне майно на праві приватної власності, інші спадкоємці першої черги відсутні, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved