Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем, [PERSON], вони проживали у фактичних шлюбних відносинах з 2011 року. Від їхнього спільного проживання народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні. Близько трьох років відповідач покинув сім"ю, пообіцявши добровільно сплачувати грошові кошти на утримання їхніх дітей, однак до цього часу він її не виконує. Відповідач, як батько дочок, не цікавиться їх духовним та моральним розвитком, не забезпечує дітей всім необхідним. Їй одній важко утримувати та забезпечувати дітей всім необхідним. В даний час, вона ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, власного житла не має, проживає у будинку матері. Відповідач працює охоронцем в готелі "Оленка". На підставі наведеного просить суд винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 800 гривень, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви до суду до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць. Позивачка, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав наведених в позовній заяві. На задоволенню позову наполягає. Відповідач, [PERSON], у судовому засіданні змінені позовні вимоги не визнав. В своїх показах зазначив, що він офіційно працює у приватного підприємця [PERSON] та отримує офіційну заробітну плату. В зв"язку з наведеним просив визначити розмір аліментів які будуть стягуватися з нього на користь позивачки на утримання дітей в частці від його доходу заробітку. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони проживали у фактичних шлюбних відносинах з 2011 року. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], батьком яких являється відповідач, [PERSON], що стверджується свідоцтвами про народження дітей: серії І-ФМ №246406 від 14 листопада 2012 року та серіїІ-ФМ №306502 від 04 листопада 2014 року.. На даний час діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач, в порушення своїх батьківських обовязків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Вказана обставина підтверджується довідкою №2357 від 26.05.2015 року, виданою виконавчим комітетом Ясінянської селищної ради та актом обстеження житлово-побутових умов. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Про право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дітямі утримання, достатнє для задоволення їх розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дітей, їхнього матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дітей, а саме те, що вони є малолітніми, не мають доходу, і матеріальне становище відповідача, який має постійне місце роботи та сталий дохід, тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 27 травня 2015 року. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 243.60 грн. судового збору. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial