Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

У лютому 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зняття арешту та заборони відчуження нерухомого майна. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Медведевої В.А. з метою оформлення спадкових прав на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої матері [PERSON] . Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з наявністю арешту та заборону відчуження квартири як власності попереднього власника [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно з яким на зазначене нерухоме майно накладений арешт 14.12.2000 року - за реєстраційним номером 1760382 від 14.03.2005 року згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави № 1486 від 14.12.2000 року, а також арешт 24.04.2001 року - за реєстраційним номером 1760456 від 14.03.2005 року згідно листа Ленінського районного суду м. Полтави № 3502 від 24.04.2001 року, дата виникнення, заборона відчуження 04.07.1997 року - за реєстраційним номером 1769690 від 16.03.2005 року згідно листа № 2 від 04.07.1997 року приватного нотаріуса Тимченко I.A., арешт 12.01.2001 року - за реєстраційним номером 1777513 від 18.03.2005 року згідно постанови б/н від 09.01.2001 року Ленінського райуправління юстиції у м. Полтаві. Вказані заборони зареєстровані Першою Полтавською державною нотаріальною конторою в 2005 році. Враховуючи той факт, що спірна квартира була придбана [PERSON] у 2001 році на прилюдних торгах з реєстрації арештованого нерухомого майна, проведення Першою полтавською державною нотаріальною конторою реєстрації обтяжень в 2005 році на спірну квартиру за колишнім власником вважає незаконним. Просить зняти (скасувати) обтяження з квартири [ADDRESS] , а саме: арешт за номером 1760382 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстрований Першою полтавською державною нотаріальною конторою 14.03.2005 року на підставі ухвали 1486, 14.12.2000 року, Ленінського районного суду м. Полтави, суддя Карнаух П.М., арешт за номером 1760456 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстрований Першою полтавською державною нотаріальною конторою 14.03.2005 року на підставі листа 3502, 24.04.2001 року, Ленінського районного суду м. Полтави, суддя Довгаль С.А.; арешт за номером 1777513 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що зареєстрований Першою полтавською державною нотаріальною конторою від 18.03.2005 року на підставі постанови б/н, 09.01.2001 року, Ленінського райуправління юстиції у м. Полтаві; заборону за номером 1769690 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що зареєстрована Першою полтавською державною нотаріальною конторою від 16.03.2005 року, на підставі листа 2, 04.07.1997 року, приватного нотаріуса Тимченко І.А. Ухвалою судді від 20.02.2020 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків. 05.03.2020 року від представника позивача [PERSON] адвоката Ткаченко С.В. на виконання вимог, викладених в ухвалі від 20.02.2020 року, до суду надійшла заява про усунення недоліків разом з позовною заявою в новій редакції та клопотанням про витребування доказів. Позивач просить суд визнати протиправними та припинити обтяження квартири [ADDRESS] : арешт за номером 1760382 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстрований Першою полтавською державною нотаріальною конторою 14.03.2005 року на підставі ухвали 1486, 14.12.2000 року, Ленінського районного суду м. Полтави, суддя Карнаух П.М., арешт за номером 1760456 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстрований Першою полтавською державною нотаріальною конторою 14.03.2005 року на підставі листа 3502, 24.04.2001 року, Ленінського районного суду м. Полтави, суддя Довгаль С.А.; арешт за номером 1777513 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що зареєстрований Першою полтавською державною нотаріальною конторою від 18.03.2005 року на підставі постанови б/н, 09.01.2001 року, Ленінського райуправління юстиції у м. Полтаві; заборону за номером 1769690 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що зареєстрована Першою полтавською державною нотаріальною конторою від 16.03.2005 року, на підставі листа 2, 04.07.1997 року, приватного нотаріуса Тимченко І.А. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 20.03.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справ, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження призначено розгляд справи. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтава від 18.06.2020 року за клопотанням представника позивача адвоката Ткаченко С.В. витребувано з Полтавського обласного нотаріального архіву належним чином завірені копії наступних документів: ухвали № 1486, 14.12.2000 року Ленінського районного суду м. Полтави, суддя Карнаух П.М., на підставі якої накладено арешт за номером 1760382, зареєстрований Першою полтавською державною нотаріальною конторою 14.03.2005 року; листа № 3502 від 24.04.2001 року Ленінського районного суду м. Полтави, суддя Довгаль С.А., на підставі якого накладено арешт за номером 1760456, зареєстрований Першою полтавською державною нотаріальною конторою 14.03.2005 року; листа № 2 від 04.07.1997 року приватного нотаріуса Тимченко І.A., на підставі якого накладено заборону за номером 1769690, зареєстровану Першою полтавською державною нотаріальною конторою 16.03.2005 року; постанови б/н від 09.01.2001 року Ленінського райуправління юстиції у м. Полтава, на підставі якої накладено арешт за номером 1777513, зареєстрований Першою полтавською державною нотаріальною конторою від 18.03.2005 року. Матеріали на виконання ухвали суду надійшли 14.07.2020 року. Представник відповідача Першої Полтавської державної нотаріальної контори надав суду відзив на позов, в якому вказав на те, що відповідно до Положення про Єдиний реєстр для реєстрації заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.05.1997 року за № 41/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.05.1997 року за № 194/1998 року, яке втратило чинність 10.06.1999 року накладені заборони та арешти реєструються реєструвальним органом за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна, а також заносяться до алфавітної книги обліку заборон відчуження нерухомого майна. Реєструвальний орган - це державна нотаріальна контора (державний нотаріус), що вносить реєстраційні записи до Базового реєстру. Базовий реєстр для реєстрації заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна - це документ, в якому здійснюється реєстрація заборон та арештів, накладених на об`єкти нерухомого майна. Підставами для внесення у Базовий реєстр відомостей про заборони на відчуження та арешти об`єктів нерухомого майна, а також записів в алфавітну книгу заборон відчуження нерухомого майна є: а) накладення державним нотаріусом заборони на об`єкт нерухомого майна; б) повідомлення посадової особи виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів про накладення заборони на об`єкт нерухомого майна; в) повідомлення судових і слідчих органів про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна: г) повідомлення приватного нотаріуса, який посвідчив угоду, що буде підставою для накладення заборони на відчуження нерухомого майна. Перша полтавська державна нотаріальна контора на час виникнення обтяжень виступала реєстратором Єдиного реєстру (реєструвальним органом), відповідно до діючого на той час законодавства. Враховуючи вищевикладене, дії Першої полтавської державної нотаріальної контори не були протиправними, а позовні вимоги задоволенню не підлягають. Просить вилучити Першу Полтавську державну нотаріальну контору в якості відповідача. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Ткаченко С.В. в судове засідання не з`явилися, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без їх участі, зазначивши, що позов підтримують, просять задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи за останнім відомим місцем проживання та шляхом опублікування оголошення на сайті суду, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала, з клопотанням про відкладення розгляду справи з поважних причин не звернулась. Представник відповідача Першої полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, в якій зазначив, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, наявні у справі документи свідчать про те, що квартира [ADDRESS] перебувала у власності [PERSON] , а потім перейшла у власність [PERSON] . [PERSON] на підставі Свідоцтва серії [NUMBER], виданого державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Колос Л.О., у відповідності до наказу Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 "Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за № 745/4038, на підставі акта про проведення прилюдних торгів, затвердженого Начальником відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції м. Полтави Болдирєвим В.В. 24.12.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-2589, належало право власності на квартиру [ADDRESS] . Право власності зареєстровано у реєстрову книгу № 118 за реєстровим № 16262 від 27.12.2001 року, що підтверджується реєстровим написом на свідоцтві. Відповідно до Свідоцтва серії [NUMBER], посвідченого приватним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 3-2589, квартира [ADDRESS] , яка придбана [PERSON] , раніше належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Полтавським відділом приватизації житла 19.06.1997 року та зареєстрованого в Полтавському МБТІ в реєстрову книгу № 118 від 16262. Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.05.2019 року Подільським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, [PERSON] померла [INFO] у віці 70 роки, про що складено актовий запис № 278. Згідно наданих позивачем [PERSON] документів, вона є рідною донькою та спадкоємицею [PERSON] . Так, відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.07.1973 року, виданого Полтавським міським Палацом шлюбів, [PERSON] , [INFO] , з 28.07.1973 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище "[PERSON]". [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим міським відділом ЗАГС м. Полтави 02.12.1975 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Октябрським районним відділом ЗАГС м. Полтави 14.09.1982 року. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00025527964 від 08.02.2020 року, громадянка [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб 11 жовтня 1997 року, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області складений актовий запис № 1806, після державної реєстрації шлюбу їй дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ". Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач [PERSON] вказує, що є єдиною спадкоємицею після померлої, що прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори, разом з тим отримати свідоцтво про право спадщину можливості не має. Як вбачається зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу Медведєвої В.А. від 04.02.2020 року за вих. № 11/01-16 від 04.02.2020 року, 04 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Медведєвої В.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] її матері [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до поданих документів нотаріусом встановлено, що спадкова справа № 22/2019 була відкрита 12.09.2019 року згідно заяв про відмову від прийняття спадщина від імені [PERSON] та [PERSON] . У спадковій справі наявна також заява доньки померлої, [PERSON] , про прийняття спадщини згідно закону, яка була подана 16 вересня 2019 року за порядковим № 56. Інших заяв не надходило. Вищевказаною постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Медведєвої В.А. від 04.02.2020 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку із тим, що вчинення нотаріальної дії суперечить вимогам чинного законодавства. Підставою відмови стало те, що видача свідоцтва провадиться у строки, установлені цивільним законодавством України згідно зі статтею 1298 ЦК України - свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов`язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, у тому числі наявності чи відсутності податкової застави та інших застав за даними відповідних реєстрів. Спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS] , належала померлій, [PERSON] , на підставі свідоцтва, виданого Першою полтавською державною нотаріальною конторою 26.12.2001 року за реєстровим № 3-2589, зареєстрованого в КП Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" від 27.12.2001 року, у реєстрову книгу 118, за номером запису № 16262. Відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, наявні заборона та арешт на квартиру [ADDRESS] , за реєстраційними номерами обтяження: 1760382 від 14.03.2005 року, арешт накладено на підставі ухвали Ленінського районного суду від 14.12.2000 року; 1760456 від 14.03.2005 року, арешт накладено на підставі листа Ленінського районного суду від 24.04.2001 року; 1769690 від 16.03.2005 року, заборону накладено на підставі листа № 2 приватного нотаріуса Тимченко И.А. від 04.07.1997 року; - 1777513 від 18.03.2005 року, арешт накладено на підставі постанови Ленінського районного управління юстиції у Полтавській області від 09.01.2001 року. Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про нотаріат", нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, коли не подані документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії та вчинення такої дії суперечить законодавству України. Враховуючи вище викладене у вчиненні нотаріальної дії відмовлено, оскільки на спадкове майно накладено арешт та заборону відчуження. Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.01.2001 року, складеної державним виконавцем Маценко С.А. та затвердженої начальником Відділу державної виконавчої служби Ленінського райуправління юстиції 09.01.2001 року, при примусовому виконанні ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 02.01.2001 року по справі про стягнення боргу по договору позики з метою забезпечення виконання даної ухвали та усунення можливостей здійснити відчуження майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, на підставі ст. 55 Закону України "Про виконавче провадження" накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] накладено заборону здійснювати відчуження даної квартири. Відповідно до листа судді Ленінського районного суду м. Полтави Карнауха П.М. за вих. № 1486 від 14.12.2000 року, адресованого Першій Полтавській державній нотаріальній конторі, в зв`язку з розглядом цивільної справи Ленінський районний суд м. Полтави забороняє відчужувати та здійснювати нотаріальні дії у відношенні майна, яке належить [PERSON] , що проживає: [ADDRESS] , до розгляду справи. З листа судді Ленінського районного суду м. Полтави Довгаль С.А. за вих. № 3502 від 24.04.2001 року, адресованого Першій Полтавській державній нотаріальній конторі, вбачається, що Ленінський районний суд м. Полтави забороняє проводити будь-які нотаріальні дії відносно квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] Згідно листа приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Тімченко І.А. за вих. № 2 від 04.07.1997 року, адресованого Першій Полтавській державній нотаріальній конторі, 2 липня 1997 року по Р-200, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Тімченко І.А. посвідчено договір застави квартири [ADDRESS] , та належить [PERSON] . Відповідно до Інформаційної довідки щодо Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 198073618 від 29.01.2010 року, виданої щодо квартири [ADDRESS] , до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктив нерухомого майна реєстратором Першою полтавською нотаріальною конторою: 14.03.2005 року за реєстраційним № 1760382 зареєстровано обтяження: тип обтяження - арешт (архівний запис), підстава обтяження - ухвала Ленінського районного суду м. Полтави № 1486 від 14.12.2000 року, суддя Карнаух П.М., власник - [PERSON] ; 14.03.2005 року за реєстраційним № 1760456 зареєстровано обтяження: тип обтяження - арешт (архівний запис), підстава обтяження - лист Ленінського районного суду м. Полтави № 3502 від 24.04.2001 року, власник - [PERSON] ; 16.03.2005 року за реєстраційним № 1769690 зареєстровано обтяження: тип обтяження - заборона (архівний запис), підстава обтяження - лист № 2 від 04.07.1997 року приватного нотаріуса Тімченко І.А., власник - [PERSON] ; 18.03.2005 року за реєстраційним № 1777513 зареєстровано обтяження: тип обтяження - арешт (архівний запис), підстава обтяження - постанова б/н від 09.01.2001 року Ленінського районного управління юстиції у м. Полтаві, власник - [PERSON] . Як вбачається з листа Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" за вих. № 12297 від 22.11.2019 року, адресовано [PERSON] , згідно матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" станом на 31.12.2012 року в реєстровій книзі № 118 за реєстровим номером № 16262 зареєстровано право власності за [PERSON] на підставі свідоцтва виданого Першою Полтавською державною нотаріальною конторою від 26.12.2001 року за № 3-2589. Враховуючи вище викладене, не викликає сумнівів той факт, що арешт та заборона відчуження на квартиру [ADDRESS] були накладені в період, коли вона перебувала у власності [PERSON] у зв`язку з невиконанням зобов`язань останньою. Мати позивачки [PERSON] право власності на це нерухоме майно набула на підставі електронних торгів в процесі примусового виконання, яке зареєстроване за нею у встановленому чинним законодавством порядку. Як встановлено в ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Як вбачається зі ст. 1 протоколу № 1 до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" від 20.03.1952 року, кожна фізична або юридична особа має право вільно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права. З огляду на викладене, суд приходить до переконливого висновку про обґрунтованість тверджень [PERSON] про обмеження її конституційних прав внаслідок наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктив нерухомого майна записів про арешт та заборону відчуження спадкового майна квартири, що об`єктивно перешкоджає їй в нотаріальному оформленні права власності на спадкове нерухоме майно. Враховуючи викладене, а також те, що наявні у справі докази свідчать про відсутність будь-яких законних підстав для обтяження в теперішній час нерухомого майна, яке належало спадкодавцю позивача [PERSON] , суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про зняття арешту та заборони відчуження з квартири є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved