Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

09.04.2015 року до суду звернулася лікар - психіатр Віньковецької районної лікарні Слободян Є.П. із заявою про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON]. Заява обґрунтована тим, що хворий [PERSON] відповідно до вимог наказу МОЗ України № 346/877 від 19.12.2000 року "Про заходи щодо запобігання небезпечним діям з боку осіб, які страждають на тяжкі психічні розлади" взятий на спецоблік з діагнозом "Параноїдна шизофренія, епізодичний тип перебігу зі стабільним типом дефекту на фоні легкої розумової відсталості, яка потребує уваги, ускладненої психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, стан залежності". Зазначила, що неодноразово хворий перебував на лікуванні в Хмельницькій обласній психіатричній лікарні № 1, з якої виписувався з рекомендаціями для районного лікаря-психіатра щодо проведення хворому обов'язкової підтримуючої терапії. Однак, внаслідок ухилення [PERSON] від приймання підтримуючої терапії стан здоров'я хворого нестабільний, зловживання алкоголем, відмічаються різкі загострення. Хворий відмовляється добровільно з'являтися на огляд до районного лікаря - психіатра, не приймає підтримуючої терапії, чим завдає значної шкоди своєму здоров'ю, що може зумовити загострення хвороби та виявлення проявів дратівливості, агресивності по відношенню до оточуючих. Вказала, що рішенням суду від 14.01.2014 року [PERSON] призначено надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а тому хворому необхідно продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. У судовому засіданні заявник - лікар-психіатр Слободян Є.П. свої вимоги підтримала і просила задовольнити. Пояснила, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку із 1996 року на фоні легкої розумової відсталості і потребує постійного лікування. Він неодноразово госпіталізовувався в лікарню у зв'язку з тим, що в сім`ї поводив себе агресивно, його поведінка по відношенню до дітей була непередбачуваною, а після проведення примусового лікування поведінка [PERSON] змінилась на краще, він працює по господарству, тому йому слід продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на строк 6 місяців. Законний представник [PERSON] - його мати [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримала вимоги заявника. Пояснила, що її син зловживав алкогольними напоями, відмовлявся вживати ліки. Коли почав приймати примусово ліки, то став спокійнішим, нормально відноситься до дітей та до дружини. [PERSON], будучи повідомленим про дату та час розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився. Враховуючи, що учасники цивільного процесу не настоювали на особистій участі [PERSON] у судовому засіданні, суд ухвалив розглянути справу за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], знаходиться на обліку у лікаря - психіатра Віньковецької районної лікарні з діагнозом "Параноїдна шизофренія, епізодичний тип перебігу зі стабільним типом дефекту на фоні легкої розумової відсталості, яка потребує уваги, ускладненої психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, стан залежності". Неодноразово лікувався в Хмельницькій обласній психіатричній лікарні, за останні роки неодноразово проходив курс лікування в зв'язку з алкогольною залежністю. Рішенням Віньковецького районного суду від 14.01.2014 року [PERSON] було призначено надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку строком на 6 місяців. Рішенням цього ж суду від 29 серпня 2014 року продовжено на 6 місяців надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON] Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 від 26.03.2015 року [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, епізодичний тип перебігу зі стабільним типом дефекту на фоні легкої розумової відсталості, яка потребує уваги, ускладненої психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, стан залежності. На даний час стан його задовільний, але в зв'язку з тим, що він не дотримується підтримуючої терапії, що призводило до загострення хвороби і вчинення суспільно-небезпечних діянь, комісія приходить до висновку, що [PERSON] необхідно продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Ч. 4 ст. 12 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку, повинна оглядатись лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги. У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців (ч. 5 ст. 12 Закону України "Про психіатричну допомогу"). Відповідно до ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особи психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження. З огляду на викладене суд вважає, що [PERSON] за станом здоров'я потребує продовження надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, тому заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню.

Outcome: approved