Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" звернулися в суд з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за газ. В позові вказували, що [PERSON] є споживачем природного газу особовий рахунок [NUMBER], оскільки між сторонами існували цивільні відносини щодо постачання та споживання природного газу. Про наявність між сторонами договірних відносин свідчить факт газифікації будинку боржника без права на власне постачання природного газу, наявність газового обладнання та відповідне споживання природного газу. Зазначали, що згідно з Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою КМУ від 09.12.1999 року №2246, встановлений розрахунковий період для оплати за газ - календарний місяць, а також строк оплати - не пізніше 10 числа наступного місяця. Споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за послуги з газопостачання, а також несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за надані послуги з газопостачання, порушення Правил, самовільне використання газу. [PERSON] своєчасно за природний газ не сплатила у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 31.07.2011 року складає 1487,07 грн. Також зазначав, що згідно наказу Мінпаливенерго України №141/1 від 13.04.2010 року припинена діяльність ДП "Нафтогазмережі" НАК "Нафтогаз України" шляхом його реорганізації - приєднання до ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", а правонаступником прав та зобов'язань ДП "Нафтогазмережі" НАК "Нафтогаз України" визначена Дочірня компанія "Газ України" НАК "Нафтогаз України". Просили стягнути з [PERSON] на їх користь 1487,07 грн. заборгованості за природний газ та 229,40 грн. судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала частково. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наказу Мінпаливенерго України №141/1 від 13.04.2010 року припинена діяльність ДП «Нафтогазмережі» НАК «Нафтогаз України» шляхом його реорганізації - приєднання до ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України», а правонаступником прав та зобов'язань ДП «Нафтогазмережі» НАК «Нафтогаз України» визначена Дочірня компанія «Газ України» НАК «Нафтогаз України». Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України «Про анулювання ліцензій на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом та на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, виданих ДК «Газ України» від 30.06.2011 року №1187, п.1 анульовано ліцензії АВ №527316 на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом та АВ №527315 на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, виданих Дочірній компанії «Газ України» Національної компанії «Нафтогаз України». Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України «Про встановлення ПАТ «Чернівцігаз» території провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ та з постачання природного газу за регульованим тарифом і внесення змін до деяких постанов НКРЕ» від 30.06.2011 року №1193 визначено Установити Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» (код ЄДРПОУ 03336166, м. Чернівці, вул. Винниченка, 9, А) територію провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ та з постачання природного газу за регульованим тарифом, як територію Чернівецької області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у користуванні ПАТ «Чернівцігаз». На підставі відкритого на ім'я [PERSON] особового рахунку [NUMBER] Дочірня компанія "Газ України" НАК "Нафтогаз України" постачала, а відповідач споживав природний газ за адресою: [ADDRESS], тобто між ними фактично склалися та існували протягом тривалого часу фактичні договірні правовідносини з постачання природного газу до його господарства. Відповідно до ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Згідно п.5 ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09.12.1999 року, споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Відповідно до ст.67 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, електроенергія, газ, теплова енергія, та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому прядку тарифами. Ст.ст.526, 530 ЦК України передбачають, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. З доданої позивачем до позовної заяви довідки про розрахунок боргу станом на 01.09.2012 року [PERSON], [ADDRESS], особовий рахунок [NUMBER] вбачається, що з урахуванням оплат по 01.09.2012 року борг відповідача за спожитий газ станом на 31.07.2011 року складає 1487,07 грн. Показник лічильника станом на 31.07.2011 року становить 7996 м.куб. Таким чином судом встановлено, що позивачем надавалися послуги по газопостачанню відповідачу в належних об'ємах, за які він належні платежі не сплатив. Суд вважає, що позивачем доведено факт наявності у відповідача заборгованості перед ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» по оплаті за надані послуги з газопостачання в сумі 1487,07 грн. Відповідно до вимог статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( частина 4 статті 60 ЦПК України ). Відповідно до частини 1 статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із частиною 2 статті 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, докази, їх юридичну оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ст.67 ЖК Української РСР, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року №2246 «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання», ст.ст.526, 530, 714 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212-215, ЦПК України суд, -

Outcome: approved