Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Ю.Є. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 30.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис № 695 про стягнення з неї на користь Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» заборгованості в розмірі 34913,82 грн. Виконавчий напис мотивований тим, що вона є боржником за кредитним договором № 112417346 від 28.02.2014 року, укладеним з ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є «БАНК ФОРВАРД». Стягнення заборгованості проводиться за період з 03.11.2019 року по 03.12.2019 року. Сума заборгованості за кредитним договором складає 33813,82 грн., за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто 1100,00 грн. Вважає, що виконавчий напис № 695 від 30.01.2021 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Ю.Є. про стягнення заборгованості є протиправним, тобто такий, що вчинений з порушенням вимог чинного законодавства та не підлягає виконанню. Зазначає, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюються Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5. Так, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документі зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені у Законі та Порядку. 26.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та не чинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Починаючи з 22.02.2017 року нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. На підставі викладеного, просить суд визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Ю.Є., реєстровий № 695 від 30.01.2021 року таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. Ухвалою судді від 15.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі (а.с.25,26). Ухвалою суду від 15.04.2021 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП №64616349, що відкрито Приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною на підставі виконавчого напису нотаріуса від 30.01.2021 року №695, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» заборгованості в розмірі 34913,82 грн. (а.с.27,28). Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Копії ухвал судді від 15.04.2021 року направлено учасникам справи, відповідачу та третій особі також направлено копію позову з додатками (а.с.29). До суду повернулось повідомлення з відміткою про вручення відповідачу та третій особі поштових відправлень (а.с.31,32). Від відповідача відзив на позов не надійшов. Письмових пояснень від третьої особи до суду не надходило. Розглянувши позовну заяву, дослідивши усі докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 30.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Ю.Є. вчинено виконавчий напис № 695 щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованість за Кредитним договором № 112417346 від 28.02.2014 року укладеним із ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД» в сумі 33813,82 грн. в тому числі: заборгованість за сумою кредиту - 25629,87 грн.; заборгованість за процентами - 6583,95 грн., плата за пропуск мінімальних платежів - 1600,00 грн., а також за вчинення виконавчого напису 1100,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника [PERSON] складає 34913,82 грн. Зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 03.11.2019 року по 03.12.2019 року (а.с.12). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 23.02.2021 року відкрито виконавче провадження № 64616349 щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованість в розмірі 34913,82 грн. (а.с.18,19). Позивач [PERSON] вважає, що нотаріусом був посвідчений спірний виконавчий напис з порушенням вимог чинного законодавства України. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Порядок вчинення виконавчих написів нотаріусами визначений Главою14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі за текстом - Порядок). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів "Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно", для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідачем не надано суду документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, а сам факт наявності виконавчого напису не може бути належним доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі N 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", у тому числі в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі N 757/24703/18-ц (провадження N 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу Заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 30.01.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі N 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц та у справі №158/2157/17 від 15.04.2020 року. Суду не представлено оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку. У матеріалах справи наявна копія договору (а.с.13-15) представленого позивачем, який не посвідчений нотаріально. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що під час вчинення спірного виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. не переконався належним чином в безспірності заборгованості боржника за пред`явленим стягувачем кредитним договором, який не був нотаріально посвідчений (а.с.13-15), чим порушив вимоги ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат» та Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. У зв`язку з цим, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за сплату судового збору на суму 1362,00 грн. (908,00 грн. + 454,00 грн.) (а.с.5,21).

Outcome: approved