Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Краматорського міського суду ,з заявою про видачу обмежувального припису,вказавши заінтересованою особою [PERSON] ,в якій просить: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] 2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до міс3ця проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] ; - заборонити спілкування з постраждалими дітьми : [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Обмежувальний припис встановити строком на 6 (шість) місяців. В заяві посилалась на те, що в період з 12.02.2000 року по вересень 2018 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу вони мають дітей котрі мешкають разом з нею. На протязі останнього часу сумісного проживання [PERSON] вчиняв сварки, ображав її та дітей нецензурною лайкою. Постановою Краматорського міського суду від 19.10.2018 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст 173-2 КУпАП. Рішенням Краматорського міського суду від 10.01.2019 року відносно [PERSON] було винесено обмежувальний припис строком на два місяці , з забороною його перебування за адресою [ADDRESS] . 19.02.2019 року за заявою [PERSON] до ЄРДР було внесено відомості за ч.1 ст. 125 КК України, по факту побиття [PERSON] свого сина [PERSON] , [INFO] . 24.01.2019 року до ЄРДР було внесено повідомлення про скоєння кримінального правопорушення [PERSON] відповідальність за котре передбачена ч.1 ст. 390-1 КК України, в зв`язку з невиконанням встановленого обмежувального припису. 03.06.2019 року внесено відомості до ЄРДР за ч.1 ст. 126-1 КК України, за систематичне домашнє насильство відносно неї та дітей. [PERSON] здійснює психологічне насильство по відношенню до неї та їх дітей, яке проявляється у переслідуванні, висловленні погроз на її адресу та висловленні погроз на адресу дітей. Заявниця вважає, що є всі наявні підстави для видачі щодо заінтересованої особи обмежувального припису. Ухвалою суду від 18 червня 2019 року, заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 20.06.2019 р. У судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити, посилались на факти викладені в заяві. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Так, заінтересована особа була проінформована про слухання справи 20.06.2019 року, однак надала заяву про перенесення розгляду справи в зв`язку з необхідність звернення за юридичною допомогою. В подальшому, [PERSON] , не відповідав на телефоні дзвінки працівників суду, був повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті Краматорського міського суду. Вирішуючи заяву [PERSON] , суд виходить з наступного. Згідно ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання(перебування)особи,яка постраждала від домашнього насильства. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Згідно ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувальногоприпису може бути подана: зокрема, п. 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Згідно ст. 350-3 ЦПК України заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувальногоприпису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції. Згідно ст. 350-4 ЦПК України в заяві про видачу обмежувального припису мають бути зазначені, зокрема, п. 3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Згідно ст.350-5ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису Так, судом встановлене наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2000 року. Рішенням Краматорського міського суду від 06.09.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. В період шлюбу в них народились діти : [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Згідно до довідки про склад сім`ї за адресою [ADDRESS] зареєстрована заявниця - [PERSON] , зацікавлена особа - [PERSON] та всі діти. На сьогоднішній час [PERSON] здійснює психологічне насильство по відношенню до заявниці [PERSON] та своїх дітей, яке проявляється у переслідуванні , висловленні погроз на адресу дітей. Вказані обставини підтверджуються зібраними матеріалами . Відповідно до постанови Краматорського міського суду від 19.10.2018 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за застосування домашнього насильства психологічного характеру, стосовно неповнолітнього [PERSON] , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Рішенням Краматорського міського суду від 10 січня 2018 року було видано обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк два місяці. 03.06.2019 року до ЄРДР внесено повідомлення [PERSON] , щодо [PERSON] , за ст.. 126-1 КК України, за систематичне здійснення домашнього насилля з боку останнього. 24.01.2019 року до ЄРДР внесено повідомлення [PERSON] , щодо [PERSON] , за ст.. 390-1 КК України , за невиконання [PERSON] встановленого обмежувального припису. 19.02.2019 року до ЄРДР внесено повідомлення [PERSON] , щодо [PERSON] , за ч.1 ст. 125 КК України, за спричинення легких тілесних ушкоджень сину [PERSON] , [INFO] . Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом№ 475/97-ВР від 17.07.97, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України. Нормами статті 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вказані положення, суд зазначає, що на спростування позиції та доводів заявника, жодних доказів заінтересованою особою подано не було, а відповідно існування інших обставин, а ні ж зазначені в заяві, належними та допустимими доказами не підтверджено. Як визначено п.3, 6, 7, 8 та 14 ч.1, ст.1 цього ж Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи Враховуючи викладене вище обставини справи, а також зазначені положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених вКУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб,на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких- колишнє подружжя. Приписами пунктів 5 та 6 частини 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків, зокрема: заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно ч.1ч.2ст.350-6ЦПК України,розглянувши заяву про видачу обмежувального припису,суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України"Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України"Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] , частково , оскільки наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника та спільних дітей, а тому є необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350- 6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial