Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" 07.12.2015 року звернулось до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 30.07.2010 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з тим, що відповідач порушив умови договору щодо погашення кредиту, станом на 30.09.2015 року у нього виникла заборгованість в сумі 14666,19 грн. яку позивач просить стягнути. У судове засідання представник позивача не зявився, відповідно до п.3 позовної заяви (а.с.3) в разі неявки в судове засідання відповідача, ПАТ КБ "Приватбанк" не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином, що підтверджується відмітками Укрпошти на повідомленнях про вручення поштового відправлення (а.с. 51-52, 63). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, повторно не зявився, суд, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Як встановлено судом, 30.07.2010 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Підтвердженням укладення договору №б/н від 30.07.2010 року є заява [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до даної заяви [PERSON] ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами банку, про що свідчить його підпис в заяві. Згідно довідки про умови кредитування (а.с.7), наданих позивачем, базова процентна ставка, в місяць: 2,5%. Розмір щомісячних платежів: 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів: до 25 числа місяця, наступного за звітним. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 30.09.2015 року у відповідача виникла заборгованість за договором б/н від 30.07.2010 року, яка згідно розрахунку від 30.09.2015 року(а.с.4-5), наданого позивачем, становить 14666,19 грн. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, банк має право проводити зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в односторонньому порядку, по самостійному рішенню Банку та без попереднього повідомлення Клієнта. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов і Правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по Кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором. У випадку невиконання обов'язків за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання по поверненню Кредиту (в тому числі простроченого Кредиту і Овердрафту), виплати винагороди Банку. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним Договором, більше ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на той самий строк. В порушення вимог даних норм і умов договору, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань і станом на 30.09.2015 року у нього виникла заборгованість, яка згідно розрахунку наданого позивачем, складається із заборгованості за кредитом - 1989,10 грн., заборгованості за процентам - 8852,51 грн., нарахованої комісії - 2650,00 грн., заборгованості по судовим штрафам - 1174,58 грн., які підлягають стягненню. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджений розмір судових витрат в сумі 1218,00 грн. сплачених згідно платіжного доручення №PROM5B07UZ від 25.11.2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved