Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

ПАТ « Дельта банк» звернулося до суду з позовом та просить виселити [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з приміщення без надання іншого житлового приміщення та зняти з реєстрації відповідачів зареєстрованих та проживаючих у квартирі, що є власністю ПАТ "Дельта Банк" та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При цьому позивач посилається на те, що ПАТ « Дельта банк» є власником квартири під [ADDRESS] на підставі рішення суду, а тому з посиланням на ст. 391 ЦК України, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом свого права на користування та розпоряджання своїм майном. Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просить розглядати за його відсутністю. 3-я особа: представник Служби у справах дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради надав до суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність, рішення прийняти враховуючи інтереси неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі до судового засідання не з`явились, повідомлялись, про причини неявки суд не сповістили. Відповідач [PERSON] через свого представника подала до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову ПАТ "Дельта Банк", з посиланням на те, що ПАТ "Дельта Банк" не надав доказів того, що квартира під [ADDRESS] придбана за кредитні кошти; відповідно до ч.2 ст.109 ЖК УРСР, громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення. Суд, приймаючи до уваги строк перебування даної справи на розгляді у Київському районному суду м.Одеси, не явку відповідачів без поважних причин, враховуючи розумність строків розгляду справи у суді, приходить до висновку про можливість розгляду справи по сутті та постановлення рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 22.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] (далі - Позичальник, Відповідач), був укладений кредитний договір № 11303777000 (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 83 000,00 (вісімдесят три тисячі) доларів США з розрахунку 11,90 % річних за користування кредитом на строк з 22.02.2008 року по 22.02.2029 рік включно. 08 грудня 2011 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АКІБ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює АКІБ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від АКІБ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість АКІБ «УкрСиббанк» ) від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним Кредитним договором Іпотекодавець [PERSON] за договором іпотеки від 22.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. за реєстровим номером 655, передала у іпотеку нерухоме майно: двохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Предмет іпотеки належав Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 22.02.2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. зареєстровано в реєстрі за № 652, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 5482234 від 22.02.2008 року. Згідно рішення Апеляційного суду Одеської області від 10 березня 2016 року по справі 520/15144/13-ц (провадження 22-ц/785/1339/16) за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] , Державної реєстраційної служби України про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рахунок погашення заборгованності [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту №11303777000 від 22.02.2008 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , на загальну суму 107 997,04 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею - 55,2 кв. м., житловою площею 29,9 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом визнання (передачі права власності) за ПАТ «Дельта банк». ПАТ Дельта Банк зареєструвало за собою право власності на об`єкт нерухомості, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі ухвали Апеляційного суду Одеської області від 06 жовтня 2016 року по справі 520/15144/13-ц, рішення Апеляційного суду Одеської області від 10 березня 2016 року по справі 520/15144/13-ц, рішення Київського районного суду від 12 березня 2014 року по справі 520/15144/13-ц, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 144595791 від 08.11.2018 року, яка міститься в матеріалах справи. Згідно довідки № 3248 від 18.10.2017 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровано наступних осіб : [PERSON] - Відповідальний, 1976 р.н, дата реєстрації 21.03.2008 р.; [PERSON] - Чоловік , 1966 р.н, дата реєстрації 21.03.2008 р.; [PERSON] - дочка , 2007 р.н, дата реєстрації 21.03.2008 р. Реєстрація [PERSON] та [PERSON] була здійснена після укладання договору іпотеки від 22.02.2008 року. Відповідно до п.2.4.6 договору іпотеки. Іпотекодавець ( [PERSON] ) зобов`язана не надавати дозвіл на реєстрацію в житлових приміщеннях, що складають предмет іпотеки, фізичних та юридичних осіб без згоди Іпотекодержателя. Іпотекодержатель стверджує, що не надавав [PERSON] дозволу на реєстрацію будь яких осіб за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] не надала доказів щодо спростування такого твердження. Щодо заперечень [PERSON] на позовну заяву слід зазначити наступне. Договір про надання споживчого кредиту №11303777000 укладено 22.02.2008 року. Відповідно до п.1.4 кредитного договору, цільове призначення надання кредитних коштів - на придбання нерухомості. Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. 22.02.2008 року та зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за № 5482234 від 22.02.2008 року, про що зазначено в п.1.1 Договору іпотеки від 22.08.2008 року. Тобто, суд приходить до висновку, що об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] , було придбано саме за кредитні кошти. Крім того, [PERSON] не надала доказів того, що квартира була придбана за інші, ніж кредитні, кошти. Відповідно до частини другої статті 109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють із жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Таким чином, оскільки квартира номер [ADDRESS] була придбана за кредитні кошти, то при виселенні з такого житла при звернені стягнення на предмет іпотеки, інше житлового приміщення не надається. Крім того, в рішенні апеляційного суду Одеської області від 10.03.2016 року по справі № 520/15144/13-ц встановлено, що «… відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 54775025 від 10.03.2016 р. (Т. 2, а. с. 244-246) [PERSON] є власником іншого житлового приміщення. На підставі договору дарування від 16.03.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гурською О.В., реєстровий № 376, їй належить квартира [ADDRESS] . Ці обставини апелянтом не спростовані. Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» він не розповсюджується на правовідносини сторін.» Як свідчить текст рішення, [PERSON] особисто та її представник приймали участь у судовому засіданні апеляційної інстанції. Відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, наведені [PERSON] підстави для відмови у задоволені позову ПАТ Дельта Банк не знайшли свого підтвердження. Матеріали справи містять вимоги ПАТ «Дельта Банк» до відповідачів по справі про звільнення приміщення, усунення перешкод у користуванні та розпорядження майном, з доказами їх направлення та отримання [PERSON] . Відповідно до ст. 109 Житлового кодексу України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. При таких обставинах суд вважає позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved