Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

Позивач - АТКБ "Приватбанк" (далі Банк) - звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 04.05.2011 року станом на 07.09.2020 року в розмірі 43890,51 гривень, яка складається з: -заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 30931,54 гривень; -заборгованості за простроченими відсотками в сумі 12908,97 гривень; -нарахована пеня в сумі 50,00 гривень; а також стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач [PERSON] звернувся до позивача АТКБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг кредитування, підписавши відповідну Заяву б/н від 04.05.2011 року. Шляхом підписання вказаної анкети-заяви відповідач погодився з «Умовами та правилами банківських послуг», «Тарифами», які разом з підписаною анкетою-заявою, складають Договір про надання банківських послуг та відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, є договором приєднання. Крім того, як вказує позивач, укладений Договір про надання банківських послуг є змішаним договором та поєднує в собі ознаки договору банківського рахунку (ст..1066 ЦК України) та кредитного договору (ст.1054 ЦК України), в зв`язку з чим, якщо банк здійснює платежі з рахунку клієнта, на якому відсутні грошові кошти, банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму. Позивач (Банк) відкрив відповідачеві картковий рахунок із встановленим початковим лімітом, в подальшому збільшивши його до 28500,00 гривень. Відповідач в процесі користування картковим рахунком своєчасно не розраховувався за борговими зобов`язаннями, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість. Посилаючись на «Умови та правила», позивач вказує, що відповідач, окрім наданого тіла кредиту, зобов`язаний сплатити також проценти від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4% - для картки «Універсальна» та 84,0% - для картки «Універсальна Голд», а тому просив суд стягнути з відповідача прострочену заборгованість за тілом кредиту, відсотками, пеню та судовий збір, сплачений за подання позову. (а.с.4-6) Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30.09.2020 року цивільну справу № 641/7526/20 за позовом АТКБ «Приватбанк» до [PERSON] передано за підсудністю до Зміївського районного суду Харківської області (а.с.68) Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 13.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.(а.с.76) 27 січня 2021 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти задоволення позову в зв`язку з тим, що влітку 2020 року його платіжна картка «Приватбанку» була викрадена і він особисто не користувався цими грошима. Заявив клопотання про витребування відомостей з Новокаховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області про стан розслідування кримінального провадження за вказаним фактом (а.с.80, 90-91) Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 04.02.2021 року задоволено клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів та клопотання позивача про відкладення судового засідання для підготовки відповіді на відзив (а.с.95) В судовому засіданні представник позивача Л.Станішевський підтримав позов та наполягав на його задоволенні з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що дійсно, з 04 травня 2011 року користується фінансовими послугами АТКБ «ПриватБанк», в тому числі й послугами кредитування. З 2013 року Банком було встановлено йому кредитний ліміт 25000,00 гривень зі сплатою процентів у відповідному розмірі, з якими він погодився. Відповідач повідомив, що до 2019 року постійно розраховувався з АТКБ «Приватбанк», сплачував відсотки й штрафні платежі, якщо прострочував виплати, зі своєї пенсії, яка надходила на картки іншого банку. Однак влітку 2019 року захворів і поїхав до рідної сестри в м.Нова Каховка Херсонської області, яка обіцяла його доглядати, але натомість забрала його паспорт, кредитні картки, з яких потім її син і вона знімали грошові кошти. Пін-код від карток знаходився у паспорті, тому сестра й племінник мали змогу користуватися його картками без обмежень. Через три місяці відповідач повернувся до місця свого постійного проживання, картки заблокував, та отримав нову картку АТКБ «Приватбанк», на якій вже обліковувалася заборгованість. Вважав, що не повинен сплачувати гроші, які, з його слів, викрали сестра і племінник. Заслухавши учасників засідання, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, суд встановив наступне: Повноваження позивача щодо надання банківських послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у витягу та виписці з ЄДРПОУ 14.06.2018, Банківській ліцензії № 22 від 05.10.2011, витягу з нової редакції Статуту Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", затвердженому постановою КМУ від 05.06.2019 № 594 (а.с.50-54). Згідно «Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку» від 04.05.2011 року, позичальник - відповідач [PERSON] просив відкрити йому платіжну картку Кредитка «Універсальна» (а.с.17) Як встановлено в судовому засіданні відповідач погодився на користування кредитним продуктом картки «Універсальна Gold», за яким, згідно Довідки-Інформації про умови кредитування, підписаної відповідачем 30.07.2020 року, сторони Договору погодили між собою суму/ліміт кредиту до 75000,00 грн, строк дії договору та строк кредитування до 240 місяців з розміром реальної річної процентної ставки за умови отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки та користування коштами поза межами пільгового періоду 53,45%, з поверненням кредиту щомісяця до 25 числа 5% заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100,00 грн. При невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується процентна ставка в розмірі 84% (а.с.18-20) З Довідки АТКБ «Приватбанк» вбачається, що відповідачеві [PERSON] було відкрито наступні кредитні картки: - [NUMBER] від 21.12.2006, терміном дії до листопада 2013 року; -[NUMBER] від 04.05.2011, терміном дії до лютого 2015 року; - [NUMBER] від 12.06.2013, терміном дії до січня 2017 року; - [NUMBER] від 27.01.2017, терміном дії до вересня 2020 року; -[NUMBER] від 24.06.2019, терміном дії до квітня 2023 року - [NUMBER] від 13.07.2020, терміном дії до січня 2024 року (а.с.16) Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 04.05.2011 року, наданого за період з 12.06.2013 року по 31.05.2015 року, заборгованість відповідача за користування кредитними коштами за вказаний період склала 18331,02 гривні (а.с.7-9) Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 04.05.2011 року, наданого за період з 01.06.2015 року по 30.09.2019 року, заборгованість відповідача за користування кредитними коштами за вказаний період склала 33098,64 гривні (а.с.10-13) Згідно цього ж розрахунку, починаючи з 10.06.2015 року, відповідач почав вносити на свій картковий рахунок грошові кошти в різному розмірі в рахунок погашення заборгованості, а отже погодився з розміром нарахованої заборгованості та штрафних санкцій за прострочення виплат. З 01 липня 2019 року відповідач [PERSON] перестав вносити грошові кошти в рахунок погашення за кредитом, і його заборгованість станом на 07.09.2020 року, згідно доданого розрахунку, склала 43890,00 гривень (а.с.14) Вказаний розмір заборгованості підтверджується також наданою позивачем Випискою про деталі платіжних операцій за картковим рахунком [PERSON] з 22.12.2006 по 01.03.2020 року (а.с.56-65) Згідно відповіді заступника начальника - начальника слідчого відділу Каховського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області Ч.Тускаєва від 19.03.2021 року, в провадженні сектору дізнання вказаного відділу поліції перебувало кримінальне провадження, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020235070000431 за заявою [PERSON] про факт вчинення крадіжки грошових коштів, з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.185 КК України. 16 жовтня 2020 року досудове розслідування за даним фактом закрите на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України (а.с.83-86, 112-114) Як встановлено в судовому засіданні й підтверджено поясненнями відповідача та матеріалами справи, 13 липня 2020 року [PERSON] в черговий раз отримав від АТКБ «Приватбанк» кредитну картку «Універсальна Gold», будучи обізнаним про розмір заборгованості за своїм картковим рахунком та погодившись із ним, особисто підписавши інформацію про умови кредитування (а.с.18-48) Дослідивши доводи позовної заяви та надані до неї докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. Частиною 1статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За змістом статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного судочинства, крім іншого, є свобода договору, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відносини у сфері банківського кредитування регулюються, крім іншого, Законом України «Про банки і банківську діяльність», «;Про захист прав споживачів», нормами цивільного законодавства, тощо. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частинами 1-4статті 1056-1ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Якщо інше не встановлено законом,у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки-поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка. У разі незгоди позичальника із збільшенням процентної ставки позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про збільшення процентної ставки. З дня погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі зобов`язання сторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про збільшення процентної ставки, застосовується попередній розмір процентної ставки. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен забезпечувати точне визначення розміру процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитодавець не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Відповідно до ч.1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як встановлено судом і підтверджено належними й допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні, відповідач [PERSON] 04.05.2011 звернувся до позивача АТКБ «Приватбанк» за отриманням банківських послуг з користування платіжною карткою «Універсальна», в подальшому змінену на «Універсальна Gold», якими користується до теперішнього часу. Відповідач був обізнаний про збільшення кредитного ліміту та зміну процентів за користування кредитними коштами, з якими погодився в повному обсязі. Строк користування кредитом встановлювався 240 місяців, а строк дії останньої кредитної картки від 13.07.2020 року становить січень 2024 року, тобто на момент розгляду справи не сплинув. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що відповідач отримував від позивача кредитні кошти в різному розмірі в межах погодженого ліміту, які повертав несвоєчасно і не в повному обсязі, а починаючи з 01.07.2019 року по 07.09.2020 року взагалі перестав вносити будь-які кошти, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 43890,51 гривня, а отже позивачем належними, достовірними, достатніми і допустимими доказами доведено порушення і неналежне виконання відповідачем умов укладеного Договору про надання банківських послуг, а також розмір заборгованості за кредитом. Відповідачем, в свою чергу, не надано будь-яких доказів на спростування доводів позовної заяви та розрахунку заборгованості за кредитом. При цьому, факт крадіжки грошових коштів з кредитної картки Відповідача іншими особами не знайшов свого підтвердження дослідженими в судовому засіданні належними і допустимими доказами. Крім того, за змістом п.2.1.1.9 «Вимоги безпеки» Умов і правил користування банківськими картками АТКБ «Приватбанк», картою має право користувалися тільки одержувач картки. Одержувач картки зобов`язаний нікому не повідомляти ПІН, постійний пароль, контрольну інформацію, не передавати картку для здійснення операцій іншими особами, вживати всіх заходів для запобігання викраденню та втрати картки. В разі втрати (викрадення)картки, її одержувач зобов`язаний негайно повідомити Банк та здійснити всі заходи по її заблокуванню. Згідно підпункту 2.1.1.9.10 , одержувач картки несе відповідальність за всі операції з карткою, вчинені до дати отримання Банком повідомлення про втрату картки чи доступу третіх осіб до інформації про картку. (а.с.42) Отже, відповідач [PERSON] був зобов`язаний під час користування платіжною карткою АТКБ «Приватбанк» вживати всіх заходів для запобігання втраті, викраденню чи отриманню інформації про ПІН та паролі картки третіми особами. Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, в позивача наявне право вимагати від відповідача повернення отриманих ним кредитних коштів та процентів за невиконання зобов`язання за кредитом. За таких обставин, позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору З урахуванням викладеного,

Outcome: approved