Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на майно, а саме - на житлове приміщення що розташовано: [ADDRESS], яке складається з кімнат 1,2 (згідно плану експлікації БТІ). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у 1973 році працівнику Новомосковської філії «Райавтодор» дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» Державного агентства автомобільних доріг України - [PERSON], з яким позивач знаходилась в цивільному шлюбі, проживала однією сім'єю та вела спільне господарство виділено житло для постійного проживання, за адресою: [ADDRESS]. Житлові кімнати підприємством було переобладнано з частини адміністративної будівлі та гаражів, які належали «Новомосковській філії райавтодор» ДП «Дніпропетровського облавтодору» ДА Автомобільних доріг України, та яке оцінено відповідачем в 4000,00 грн. [PERSON] та позивачу передано ключі від кімнат для постійного проживання сім'ї. За час спільного проживання з [PERSON] народилася донька та онук. [INFO] [PERSON] помер. З 1973 року позивач та її родина мешкали в кв.[ADDRESS], зареєстровані за вказаною адресою, сплачували за житло та комунальні послуги власнику житла, мали навіть заборгованість по квартирі 230 грн. 92 коп., яку в подальшому погашено. Після отримання інформації про можливу приватизацію займаного приміщення, переробленого відповідачем під житло, позивач тривалий час намагалася отримати його у власність шляхом приватизації. Письмово зверталися до Новомосковського «Райавтодору» ДП Дніпропетровського «Облавтодору» ДА Автомобільних доріг України. Однак власник нерухомого майна ухилявся від вирішення означеного питання. Вказує, що оскільки займає житло протягом тривалого часу - має право на визнання майна за нею за набувальною давністю. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги. В судовому засіданні представник Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" позовні вимоги визнав в повному обсязі. Водночас, надав пояснення, згідно яких вказує, що у позовній заяві позивач просить визнати право власності на житлове приміщення, що розташоване за адресою [ADDRESS], яке складається з кімнат 1 і 2, однак до позовної заяви додано копії паспортів позивача [PERSON], її доньки [PERSON] та онуки [PERSON] з яких вбачається, що позивач та його члени родини зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. З 2004 року всі квартири, що розташовані за адресою: [ADDRESS], які знаходились на балансі філії "Новомосковський райавтодор" ДП (Дніпропетровський облавтодор) ВАТ (Д АК (Автомобільні дороги України), приватизовані і зняті з балансу філії на підставі відповідних свідоцтв на право власності. З позовної заяви вбачається той факт, що у житловому приміщенні за адресою [ADDRESS] мешкають три особи, тобто житлове приміщення, на яке позивач просить визнати право власності, однак позивачем не визначено конкретно, на яку частку житла просить визнати право власності, а за якою часткою житла залишаться права у інших, осіб які мешкають у даному житловому приміщенні. Представник Державного агентства Автомобільних доріг України до судового засідання не з`явився, підстав неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за відсутності представника не надавав. Представник Виконавчого комітету Новомосковської міської ради проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. У відповідності до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 10 січня 2001 року, [INFO] помер [PERSON]. Згідно листа ДП "Дніпропетровський облавтодор" Філії "Новомосковський райавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" від 29 січня 2003 року № 24 позивача повідомлено, що на підставі листа Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" №І-ІІ-3/120 від 4 грудня 2002 року позивачу необхідно приватизувати житло, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Вказано, що строк проведення приватизації житла до 01 травня 2003 р. Для проведення приватизації необхідно звернутися в бюро технічної інвентаризації та в Новомосковський райавтодор. Зазначено, що борг за квартирну плату складає 230 гривень 92 копійки. Згідно повідомлення КП "Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації" ДОР, позивача повідомлено, що виходом на місце встановлено, що частину гаражу І-ІІІ переобладнано під житло, яке на теперішній час займає [PERSON] із сім'єю. Вищезазначене переобладнане приміщення під житло рішенням відповідного органу не узаконено. Листом Виконавчого комітету новомосковської міської ради № О-20/І від 23 січня 2014 року позивачу вказано, що за вирішенням питання щодо узаконення переобладнання частини приміщення гаражу ДП "Дніпропетровський облавтодор" по [ADDRESS] під житло ДП "Дніпропетровський облавтодор" повинен звернутися до інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області. У відповідності до листа ПАТ ДАК "Автомобільні дороги України" № 5/19-10/240 від 04 лютого 2014 року, позивача повідомлено про те, що не встановлено факту перебування житлових будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] на балансовому рахунку ДП "Дніпропетровський облавтодор" та його філії "Новомосковський райавтодор". Для вирішення питання щодо приватизації майна роз`яснено право позивача звернутися до органу місцевого самоврядування, на території якого розміщено майно для приватизації майна, чи отримання права власності на нього. Згідно листа ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" № 01-14/105 від 07 лютого 2014 року, позивача повідомлено про те, що позивачем порушено питання щодо приватизації житла за адресою [ADDRESS]. В той же час до скарги надано документи, що підтверджують листування з місцевими органами виконавчої влади стосовно житла, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Всі квартири, що розташовані за адресою: [ADDRESS], які знаходились на балансі філії «Новомосковський райавтодор" ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», приватизовані і зняті з балансу філії на підставі свідоцтва па право власності. Будь-які будинки, будівлі, споруди та інші об'єкти нерухомості, що зареєстровані за адресою [ADDRESS], на балансі підприємства не перебувають. Надати дозвіл (погодження) на приватизацію житла, що зареєстроване за адресою [ADDRESS], немає правових підстав, оскільки згідно із наданою КГІ «Новомосковськ МБТІ» інформацією, все житло, зареєстроване в будинку за адресою: [ADDRESS] приватизоване мешканцями та перебуває у їх власності. Надати дозвіл (погодження) на приватизацію об'єкта нерухомості, що знаходиться за адресою [ADDRESS], також немає правових підстав, оскільки об'єкти нерухомості, зареєстровані за адресою: [ADDRESS], на балансі підприємства не перебувають, що виключає можливість розпорядження даним майном. Листом Виконавчого комітету Новомосковської міської ради № О-166/І від 28 березня 2014 року позивачу роз`яснено право звернення до суду в порядку ст.344 ЦК України. У відповідності до відповіді КП "Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради № 370 від 28 листопада 2013 року, інформація про зареєстроване право власності на об'єкти нерухомості за вказаною адресою за [PERSON] в КП «Новомосковське міське БТІ» ДОР» відсутня. За адресою: [ADDRESS] зареєстровано право власності на житло, яке перебуває у власності громадян. А саме: - квартира [NUMBER] за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної приватної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності на житло від 18 грудня 2003 року, виданого згідно розпорядження Державної акціонерної компанії ВАТ «Автомобільні дороги України» №? 4 від 09 грудня 2003 року; - квартира [NUMBER] за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності на житло від 20 листопада 2003 року, виданого згідно розпорядження Державної акціонерної компанії ВАТ «Автомобільні дороги України» №? 3 від 18 листопада 2003 року; - квартира [NUMBER] за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 02 лютого 1996 року Новомосковською державною нотаріальною конторою за р. № 470; - квартира [NUMBER] ( кімнати № 6, 7 в комунальній квартирі) за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності на житло від 07 грудня 2005 року, виданого згідно розпорядження Державної акціонерної компанії ВАТ «Автомобільні дороги України» №? 1 від 02 листопада 2005 року; - кімнати [NUMBER],4, 5 в комунальній квартирі за адресою [ADDRESS] належать на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності на житло від 07 грудня 2005 року, виданого згідно розпорядження Державної акціонерної компанії ВАТ «Автомобільні дороги України» №? 3 від 02 грудня 2005 року; - квартира № 5 за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності на житло від 07 грудня 2005 року, виданого згідно розпорядження Державної акціонерної компанії ВАТ «Автомобільні дороги України» №? 2 від 02 грудня 2005 року. Згідно відповіді КП "Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради № 213 від 19 серпня 2014 року, позивача повідомлено про неможливість виготовлення технічної документації на майно, за адресою [ADDRESS]. Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи приватизація житла за адресою: [ADDRESS] проводилась в 2003-2005 роках на підставі розпоряджень ДАК ВАТ "Автомобільні дороги України". Згідно копії паспорту громадянина України серія [NUMBER], позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії паспорту громадянина України серія [NUMBER], [PERSON], яка є донькою [PERSON] та позивача згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 16 серпня 1978 року - зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Із змісту ст. 344 ЦК України випливає, що позивачі, як володільці майна, протягом всього часу володіння ним мають бути впевненими, що на це майно не претендують інші особи, і вони отримали це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випаду при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності необхідно виходити із того, що задоволення таких вимог можливе лише за умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. Крім того, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Виходячи зі змісту зазначеної статті, обставинами, які мають значення для справи, і які у відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України повинен довести саме позивач є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність. Позов про право власності за давністю володіння не може пред'являти, зокрема, особа, яка володіє майном по волі власника і завжди знає хто є власником майна. У такого володільця право на чуже майно має похідний та обмежений характер. При вирішенні спорів, пов'язаних із виникненням і припиненням права власності, слід мати на увазі, що норми статті 344 ЦК про набувальну давність не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалось на підставі договірних зобов'язань. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів про набувальну давність слід врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Вимогами ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження підстав набуття позивачем, або [PERSON], який за посиланнями позивача є особою, яка спільно мешкала з позивачем права власності на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS]. Крім того, посилання на те, що позивач має право на означене майно внаслідок факту проживання однією сім`єю із [PERSON], не свідчить про наявність у позивача права власності на майно, набуте [PERSON], оскільки відсутні докази на підтвердження встановлення факту проживання однією сім`єю позивача та [PERSON], які проживали однією сім'єю, але не перебували у шлюбі між собою, або в будь-якому іншому шлюбі з 2004 року. Доказів того, що позивач користувалась майном за згоди добросовісного набувача майна до матеріалів справи не долучено. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] за життя не набуто права власності на спірне житлове приміщення та згідно відповідей КП «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» в інвентаризаційній справі відсутні відомості про реєстрацію права власності за цією адресою. Також матеріали, що надійшли до справи мають ряд протиріч щодо адреси майна, право власності на яке просить визнати позивач, кола осіб, що мають набути право власності на майно, статусу майна (житлове/нежитлове). Відсутні докази того, що позивач сумлінно і добросовісно виконував обов`язки за доглядом нерухомого майна, відкритості користування, сплати комунальних послуг, зборів, податків, відсутності заборгованості, проведення поточних і капітальних ремонтів. З огляду на зазначені обставини та докази в їх підтвердження, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин не можуть застосовуватись положення ст.344 ЦК України і в задоволенні позову необхідно відмовити. При вирішенні питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить з положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed