Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить зняти арешт, накладений постановою державного виконавця Краснокутського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 16.11.2012 року по виконавчому провадженню № 35210042 на все майно в межах 19324,50 грн., номер запису обтяження 13272479, та арешт, накладений Московським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 17.03.2014 року на все нерухоме майно, номер запису обтяження 5625035. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час проведення перевірки [PERSON] на виконання вимог закону України «Про очищення влади» з Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено, що постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краснокутського РУЮ в Харківській області від 16.11.2012 року про відкриття виконавчого провадження № 35210042 [PERSON] накладено арешт на невизначене майно [PERSON] в межах 19324,50 грн., а постановою Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 17.03.2014 року накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] . Також зазначає, що на його звернення до Краснокутського РВДВС ГТУЮ у Харківській області від 20.05.2019 року щодо зняття арешту з усього майна отримано відповідь начальника Краснокутського РВДВС ГТУЮ у Харківській області Кравченко Т.В. вих. № 14.24-33-3056 від 11.06.2019 року про те, що 30.05.2013 року виконавче провадження закінчено по п. 10 ч. 1 ст. 49 закону України «Про виконавче провадження» та направлене за належністю до іншого відділу м. Харкова, а для зняття арешту з майна рекомендовано звернутися до суду. На звернення позивача до Московського ВДВС ГТУЮ у Харківській області від 12.06.2019 року ним отримано відповідь начальника Московського ВДВС ГТУЮ у Харківській області А.А. Дилбарян за вих. № 21-30 від 08.07.2019 року, в якій зазначено, що виконавче провадження державним виконавцем було закінчено по п. 10 ч. 1 ст. 49 закону України «Про виконавче провадження» та направлене за належністю до відповідного відділу державної виконавчої служби і відповідно до Розділу ХІ частини 2 «Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» виконавче провадження знищено через сплив строків зберігання, у проханні про зняття арешту з майна відмовлено. З огляду на те, що будь яких виконавчих проваджень про стягнення заборгованості з нього не має і він не є боржником, вважає наявність інформації в реєстрах про арешт належного йому майна порушенням його права власності. У зв`язку з викладеним позивач просить звільнити належне йому майно з під арештів. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі (а.с.27). Представники відповідачів, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися, що за умови згоди представника позивача, висловленої в письмовій заяві, є підставою для ухвалення заочного рішення у відповідності до ст.\~280\~ЦПК України в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без участі державного виконавця. Вивчивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення тільки у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав. Згідно із ст.\~56\~Закону України\~"Про\~виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краснокутського РУЮ в Харківській області Лучко Олександром Володимировичем від 16.11.2012 року про відкриття виконавчого провадження № 35210042 накладено арешт на невизначене майно [PERSON] в межах 19324,50 грн. 30.05.2013 року зазначене виконавче провадження № 35210042 постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краснокутського РУЮ в Харківській області Лучко О.В. закінчено по п. 10 ч. 1 ст. 49 закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на той час) та направлене за належністю до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. Постановою Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 17.03.2014 року у виконавчому провадженні № 35210042 накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , а 20.06.2014 року зазначене виконавче провадження закінчено по п. 10 ч. 1 ст. 49 закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на той час), а в подальшому у відповідності до Розділу ХІ частини 2 «Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» виконавче провадження знищено через сплив строків зберігання. Зазначені обставини підтверджуються відповіддю начальника Краснокутського РВДВС ГТУЮ у Харківській області Кравченко Т.В. вих. № 14.24-33-3056 від 11.06.2019 року та відповіддю начальника Московського ВДВС ГТУЮ у Харківській області А.А. Дилбарян вих. № 21-30 від 08.07.2019 року. У зв`язку з реформуванням системи органів примусового виконання та органів державної виконавчої служби, зміною підпорядкування та найменування відділів державної виконавчої служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 17 від 21.01.2015 року "Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції", постанови Кабінету Міністрів України №99 від 11.02.2016 року "Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги", наказів Міністерства юстиції України №569/5 від 01.03.2016 року "Про відділи державної виконавчої служби та відділи державної реєстрації актів цивільного стану", № 571/5 від 01.03.2016 року "Про Типову структуру головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі", №1056/5 від 07.04.2016 року "Про затвердження Переліку районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних відділів державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі" правонаступником відділу державної виконавчої служби Краснокутського районного управління юстиції в Харківській області у спірних правовідносинах є Краснокутський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, а правонаступником Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції є Московський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області. З матеріалів справи вбачається, що в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна міститься інформація про накладення арешту на майно позивача в одному виконавчому провадженні в різні роки двома різними відділами державної виконавчої служби. Враховуючи, що будь яких виконавчих проваджень, за якими боржником є позивач, не має, що підтверджується листом департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 4139/Я-12803/20.4.2 від 07.08.2019 року про те, що в АСВП не зареєстровані виконавчі провадження, за якими боржником є [PERSON] та те, що виконавче провадження № 35210042 знищено через сплив строків зберігання і перевірити, за яким виконавчим документом накладено арешт - неможливо, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для збереження арешту майна позивача. Частиною 3 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» визначено підстави, за якими зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини здійснюється у відкритому виконавчому провадженні. Згідно частини 5 ст. цієї статті, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Тож у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Системний аналіз зазначених положень Закону дає підстави для висновку, що безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду, а тому, у зв`язку з тим, що станом на час розгляду справи будь-яких відкритих виконавчих проваджень в яких боржником є позивач немає, суд приходить до висновку про те, що усі передбачені законом підстави для існування арешту належного позивачу майна - відсутні, оскільки внаслідок цього він обмежений у здійснені прав власника щодо належного йому майна, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved