Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Представник ПАТ ,,Акціонерної страхової компанії ,,Інго Україна" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Представник позивача мотивує вимоги тим, що 09.02.2015 року о 09 год.45 хв. в м. Києві водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Сирецькій - вул. Скляренка , не дотримався безпечної дистанції , не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Тойота д.н. [NUMBER], що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 03.03.2015 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Тойота д.н. [NUMBER], який належить [PERSON] 30.04.2014 року між [PERSON] та ПАТ ,,Акціонерною страховою компанією ,,Інго Україна" було укладено договір добровільного страхування засобів наземного транспорту,цивільної відповідальності, водія від нещасних випадків № 310583957.14 ПАТ ,,Акціонерної страхової компанії ,,Інго Україна" на підставі калькуляції № 139067, рахунку № 3175 Саміт Моторз Україна та ІВ00000430 ФОП [PERSON] здійснило виплату страхового відшкодування у сумі 15890 грн. власнику автомобіля Тойота д.н. [NUMBER] [PERSON] 14.09.2016 року ПАТ ,,Акціонерною страховою компанією ,,Інго Україна" відповідачу [PERSON] було направлено лист претензію про відшкодування шкоди в порядку регрессу. Однак вимогу було проігноровано. До позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача на отримання компенсації виплаченого страхового відшкодування. В судовому засіданні представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив пояснивши, що на момент вчинення ДТП його цивільно - правова відповідальність була забезпечена договором в ПрАТ ,,Український Страховий Дім" згідно Полісу № АІ/3249523. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 09.02.2015 року о 09 год.45 хв. в м. Києві водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] по вул. Сирецькій - вул. Скляренка , не дотримався безпечної дистанції , не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Тойота д.н. [NUMBER], що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 03.03.2015 року [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Тойота д.н. [NUMBER], який належить [PERSON] 30.04.2014 року між [PERSON] та ПАТ ,,Акціонерною страховою компанією ,,Інго Україна було укладено договір добровільного стахування засобів наземного транспорту,цивільної відповідальності, водія від нещасних випадків № 310583957.14 ПАТ ,,Акціонерної страхової компанії ,,Інго Україна" на підставі калькуляції № 139067, рахунку № 3175 Саміт Моторз Україна та ІВ00000430 ФОП [PERSON] здійснило виплату страхового відшкодування у сумі 15890 грн. власнику автомобіля Тойота д.н. [NUMBER] [PERSON], що підтверджується видатковими касовими ордерами № 1538 від 28.05.2015 року та № 1830 від 25.06.2015 року. 14.09.2016 року ПАТ ,,Акціонерною страховою компанією ,,Інго Україна" відповідачу [PERSON] було направлено лист претензію про відшкодування шкоди в порядку регрессу. Однак вимогу було проігноровано. Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто, як роз'яснено у Постанові Верховного суду України від 23.09.2015 р. (справа № 910/22731/14), у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок з відшкодування шкоди не виконала. Суд не приймає тверджень відповідача про те, що його цивільно - правова відповідальність була забезпечена за договором ОСЦВП в ПрАТ ,,Український Страховий Дім" згідно Полісу № АІ/3249523, оскільки згідно Витягу з електронної бази МТСБУ з 03.10.2014 року ПрАТ ,,Український Страховий Дім" позбавлений права укладати договори страхування та поліс № АІ/3249523 на який посилається відповідач є недійсним. Відповідач не надав доказів в суді, що по його заяві в ПрАТ «Український страховий дім» було відкрито страхову справу по вказаному вище страховому випадку та те, що він взагалі звертався до страховика. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу, а тому позов підлягає до задоволення і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 15890 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене та

Outcome: approved