Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся із зазначеним позовом до суду та просив визнати трудовий договір, укладений між [PERSON] і ТОВ "Регіондорстрой", розірваним із моменту набрання чинності рішенням суду в цій справі та [PERSON] звільненим із посади директора ТОВ "Регіондорстрой" на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України (з ініціативи працівника) з дати набрання рішенням законної сили. Вимоги позову обґрунтовані тим, що на даний час збори учасників ТОВ "Регіондорстрой" не займаються та не піклуються своїм підприємством та не можуть провести загальні збори учасників підприємства для проведення важливих рішень для підприємства. Позивач бажає змінити місце роботи, однак не може цього зробити незалежно від засновників-учасників ТОВ "Регіондорстрой", що і стало причиною звернення із зазначеним позовом до суду. Враховуючи зазначене в позовній заяві, позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси\~від 25 лютого 2019 року, було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк\~ для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням\~\~(викликом) сторін в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання\~відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явився, однак представник позивача [PERSON] надала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, підтримала позов та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (а.с. 53). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому порядку, надав на адресу суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. (а.с. 54). Згідно до вимог ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до рішення загальних зборів учасників ТОВ "Регіондорстрой" від 7 червня 2012 року [PERSON] , було призначено на посаду директора. (а.с. 6). Наказ про вступ Позивача на посаду директора був виданий 8 червня 2012 року. (а.с. 7). Відповідно до пп. 15.5.4, п. 16.4 Статуту Відповідача звільнення директора належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства. 22 жовтня 2018 року [PERSON] на ім`я загальних зборів учасників Відповідача було написано заяву про звільнення за власним бажанням у порядку ст. 38 Кодексу законів про працю України. (а.с. 8, на звороті). Крім того, відповідно до пп. 19 п. 16.6 Статуту відповідача [PERSON] було вжито заходів, передбачених ст. 31 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю " від 06.02.2018 р. № 2275-VIII, зокрема: повідомлено учасників товариства в установленому законодавством порядку про проведення загальних зборів товариства із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення було зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів, учасникам товариства була надана можливість ознайомитись із документами з питань, винесених на порядок денний. (а.с. 9). Повідомлення і заява були відіслані на адресу учасників товариства, зазначених у статуті, що підтверджується поштовими чеками. (а.с. 8,9). Заплановані на 28 грудня 2018 року позачергові загальні збори учасників Відповідача визнано такими, що не відбулися, через відсутність кворуму для прийняття рішень. (а.с. 16). Відповідно до ст. 58\~Закону України «Про господарські товариства»\~Вищим\~органом\~ товариства\~ з\~ обмеженою\~ відповідальністю\~ є загальні\~ збори учасників. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про господарські товариства» Дирекція\~ (директор)\~ підзвітна\~ загальним зборам учасників, організує\~ виконання\~ їх\~ рішень. Тобто, загальні збори учасників здійснюють управління товариством та реалізують право уповноваженого органу товариства усунути особу від виконання обов`язків члена виконавчого органу в будь який час і з будь яких підстав. Відповідно до ЕДРПОУ учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіондорстрой" є [PERSON] та [PERSON] . На даний час, учасники Відповідача не займаються та не опікується своїм підприємством та не можуть провести загальні збори учасників підприємства для проведення важливих рішень для Підприємства, Відповідач найманих працівників не має (крім директора Позивача), а також підприємством не виконуються поставлені економічні завдання. Як наслідок, Позивач втратив матеріальну (економічну) та будь яку іншу зацікавленість у перебуванні на посаді Директора в\~ Відповідача. Позивач бажає змінити місце роботи й\~ сферу діяльності. Крім того, належного зв`язку із засновниками (учасниками) Відповідача не має, що є перешкодою у вільному (прямому) звільненні Позивача з посади директора за власним бажанням (відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю). Дане право Позивача, як найманого працівника закріплене Кодексом законів про працю. Відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Припинення повноважень Позивача, як директора Відповідача, відповідно до Статуту належить Загальним зборам учасників. Трудові спори розглядаються комісіями по трудових спорах, та/або районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами. Такий порядок розгляду трудових спорів, що виникають між працівником і власником або уповноваженим ним органом, застосовується незалежно від форми трудового договору (ст. 221 Кодексу законів про працю). Кодекс законів про працю встановлює загальні вимоги до порядку розірвання трудових відносин, не враховуючи специфіку становища керівника господарського товариства. По суті, директор об`єднує в собі і статус найманого працівника (який визначається на підставі норм трудового права) і статус виконавчого органу господарського товариства (який визначається на підставі норм корпоративного права). Ні норми трудового договору,\~ ні положення Статуту не повинні погіршувати становище директора порівняно з тим\~ обсягом гарантій, наданих йому трудовим законодавством. Тобто, директор завжди може скористатися ст. 38 КзПП й ініціювати розірвання трудового договору за власним бажанням. За змістом положень ст. 38 КзПП, ст. 145 Цивільного кодексу України, ст. 58, 60, 62 Закону України «Про господарські товариства» праву директора на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариства розглянути заяву директора про звільнення, створити новий виконавчим орган та внести дані зміни в Єдиний державний реєстр. Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даною норми, Конституційний суд України у рішеннях від 07.07.2004 р. № 14-рп/2004, від 16.10.2007 р. № 8-рп/2007, та від 29.01.2008 р. № 2-рп/2008 зазначав, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю Конституційний суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.\~ Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Уповноважений на звільнення директора орган Відповідача проігнорував повідомлення Позивача про його звільнення і не розглянув по суті заяву Позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладених на нього Статутом обов`язків\~ по створенню нового виконавчого органу. З огляду на викладене, своєю бездіяльністю, яка виразилася в не розгляді та не вжитті заходів для прийняття рішення про звільнення Позивача в межах статутної діяльності Товариства, Відповідача були порушені трудові права Позивача, зокрема його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням, та право на вільне обрання місця роботи на власний розсуд. Окрім цього, невнесення Відповідачем відповідних змін про звільнення з посади директора [PERSON] до Єдиного державного реєстру свідчить про те, що Відповідач не визнає припинення трудових відносин з Позивачем та продовжує вважати його керівником Товариства. Таким чином, право позивача на звільнення з роботи з ініціативи працівника, передбачене ч.1 ст. 38 КзПП,\~ також право щодо вільного вибору праці було порушено. Відповідно до ч. 2. Постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24. 10. 2008 р.\~ Законом України від 15 грудня 2006 р.\~ N 483-V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення\~ підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних\~ спорів»\~ до підвідомчості господарських судів віднесено справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником,\~ акціонером),\~ у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств,\~ що пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів. Відповідно до ч. 4. Постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24. 10. 2008 р.\~ при вирішенні\~ питання про те, чи є спір, що виник між господарським товариством та посадовими особами товариства, які входять до складу виконавчого органу товариства або наглядової ради товариства, трудовим чи корпоративним, судам необхідно керуватися\~ положеннями глави XV Кодексу законів про працю України. Відповідно до\~ статті 3 КЗпП до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Згідно з частиною четвертою статті 65 ГК у разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт),\~ у якому визначаються строк найму, права, обов`язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. Оцінивши усі представлені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved