Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

У суд звернулося Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі - АТ КБ ПриватБанк) із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 01.02.2008 року в сумі 11677,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач [PERSON] підписала договір № б/н від 01.02.2008р. та отримала кредит в розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач, надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. У порушення закону та умов договору [PERSON] свої зобов`язання по погашенню кредиту за договором належним чином не виконала, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості по зобов`язаннях. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 31.10.2019р. утворилася заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 11677,00 грн., з яких заборгованість за кредитом - 1596,42 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 9286,44 грн., фіксована складова штрафу - 250 грн., процентна складова штрафу - 544,14 грн. Тому заявлено АТ КБ ПриватБанк позов до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У справі є клопотання від представника позивача [PERSON] про розгляд справи у відсутності представника позивача та про повне підтримання заявлених позовних вимог. Не заперечує про заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомляла, відзиву на позов не подавала. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Суд, дослідивши та оцінивши надані у справі докази, приходить до висновку про задоволення позову частково. Судом із копії заяви відповідача від 01.02.2008 року встановлено, що між АТ КБ ПриватБанк та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, а саме надання кредиту шляхом отримання платіжної кредитної картки з кредитним лімітом у сумі 900 грн. та базовою відсотковою ставкою за кредитним лімітом 3 % на місяць із розрахунку 360 днів у році. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. До кредитного договору банк додав копію довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 01.02.2008 року. Відповідно до поданого позивачем розрахунку станом на 31.10.2019р. утворилася заборгованість по кредитному договору [PERSON] в загальній сумі 11677,00 грн., з яких заборгованість за кредитом - 1596,42 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 9286,44 грн., фіксована складова штрафу - 250 грн., процентна складова штрафу - 544,14 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). На підставі викладеного суд доходить висновку, що між позивачем АТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] 01.02.2008 року укладений кредитний договір, за яким остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку в розмірі 900 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць або 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. На підставі ч.1 ст. 1054 ЦК України, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний повернути кредит та відсотки за користування ним. Суд погоджується з розрахунком заборгованості за договором від 01.02.2008 року, про те, що борг відповідача [PERSON] перед позивачем за тілом кредиту становить 1 546,42 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про розмір відсотків, які підлягають стягненню з відповідача, суд бере до уваги наступне. За змістом договору від 01.02.2008 року, сторони позивач та відповідач домовились про розмір відсоткової ставки 3 % на місяць, що становить 36% річних. З аналізу розрахунку заборгованості за кредитним договором від 01.02.2008 року, укладеного з [PERSON] , вбачається, що за період з 01.02.2008 року до 31.03.2015 року позивачем нараховані відсотки за відсотковою ставкою, що не виходить за межі встановленої договором, тобто 36 %. Проте, починаючи з 01.04.2015 року до 31.10.2019 року позивач здійснював нарахування відсотків за користування кредитом за відсотковою ставкою у розмірі 43,2 %. Доказів правомірності підняття відсоткової ставки у період з 01.04.2015 року до 31.10.2019 року позивачем до суду не подано. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У зв`язку з цим суд доходить висновку, про безпідставність нарахування позивачем відсотків за користування позивачем [PERSON] кредитними коштами за відсотковою ставкою у розмірі 43,2 % річних та необхідність здійснення перерахунку цієї заборгованості виходячи із відсоткової ставки у розмірі 36 % річних. Так, відповідно до розрахунку поданого позивачем, який здійснений накопичувальним способом станом на кожну дату нарахування, станом на 31.10.2019 року відповідачу нарахована заборгованість за відсотками у сумі 9 286,44 грн. В той же час станом на 31.03.2015 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість за відсотками у сумі 113,43 грн. Отже, заборгованість у сумі 9 173,01? грн. (9 286,44 грн. - 113,43 грн.) нарахована позивачем виходячи з відсоткової ставки 43,2 % річних. Таким чином, для здійснення розрахунку цієї заборгованості виходячи із відсоткової ставки 36 річних, необхідно 9 173,01 грн. помножити на 36 % та поділити на 43,2 %. В результаті вказаних математичних дій отримано суму відсотків за користування кредито 7 644,18 грн., які необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ "ПриватБанк". Вирішуючи питання щодо позовної вимоги про стягнення штрафів за порушення строків платежів, суд вважає, що відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 01 лютого 2008 року, при порушенні строків платежів по будь - якому з грошових зобов`язань, передбачених договором більше як на 120 днів, нараховується штраф в розмірі 250 грн + 5% від суми позову. Враховуючи викладене, величина неустойки у вигляді штрафу, яку слід стягнути з відповідача, розраховується наступним чином: 250 грн + 462,03 грн (5% від розміру обґрунтованих позовних вимог ) = 712,03 грн. При цьому процентну складову штрафу суд розрахував виходячи із суми обгрунтованих позовних вимог, що становить суму боргу по основному зобов?язанню 1596,42 грн. та боргу по нарахованих відсотках у сумі 7 644,18 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ "ПриватБанк" необхідно стягнути 9 952,63 грн. (1596,42 грн + 7644,18 грн + 712,03 грн) заборгованості за кредитним договором від 01.02.2008 року станом на 31.10.2019 року. На підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню із відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 1637,27 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 85,23 %.

Outcome: dismissed