Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району, Харківської області про визнання права власності на майно в порядку набувальної давності, вказавши, що в 2002 році ВАТ "Вовчанське", розташоване на території Вовчансько-Хутірської сільської ради було визнано банкрутом і призначений за рішенням суду ліквідатор [PERSON] займався реалізацією майна, належного банкруту для задоволення грошових потреб його кредиторів. Серед майна підприємства на продаж були виставлені нежитлові будівлі /сараї/, розташовані в с. Тихе, Вовчанського району по вул. Садовій 15, будівля колишнього гуртожитку, яка на протязі останніх 20 років використовувалась в якості сараю, площею 519,5 кв.м. та по вул. Садовій 45, будівля колишньої майстерні, яка також використовувалась в якості сараю, площею 188,90 кв.м.. З продавцем ліквідатором вони обговорили всі умови купівлі-продажу зазначених будівель, ним було сплачено до прибуткової каси ВАТ "Вовчанське" оплату за куплену будівлю майстерні 353 грн., за будівлю гуртожитку 2\~623 грн.. На підтвердження передачі майна були підписані прості письмові договори купівлі-продажу і за накладною № 50 від 15.07.2004 року будівлі передані йому у власність. Куплені будівлі були діючими, а в договорах було зазначено, що вони продавалися «під розбирання», що за поясненнями ліквідатора спрощувало процедуру продажу. На цей час виникла необхідність в документальному оформлені права власності, та виявилось, що продані йому будівлі документально ВАТ "Вовчанське" не належали. Це були будівлі колишнього радгоспу "Вовчанський", при реорганізації якого правовстановлюючі документи на правонаступників не виготовлялись. Про ці обставини він не знав та не міг догадуватись. Просить визнати за ним право власності на вказані будівлі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву в якій зазначив, що позов визнав, просив справу розглядати без участі представника. Заслухавши пояснення представника, перевіривши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу від 15.07.2004 року ВАТ "Вовчанське" в особі ліквідатора [PERSON] продало [PERSON] гуртожиток під розбирання за грошові кошти у розмірі 2\~623 грн.. Відповідно до договору купівлі-продажу від 15.07.2004 року ВАТ "Вовчанське" в особі ліквідатора [PERSON] продало [PERSON] майстерню під розбирання за грошову кошти у розмірі 353 грн.. Зазначені договори підписані сторонами. Квитанцією прибуткового касового ордера № 48 від 15.07.2004 року та накладною № 50 від 15.07.2004 року підтверджується, що [PERSON] сплачені грошову кошти, визначені договорами купівлі-продажу за придбання майстерні та будівлі гуртожитку у ВАТ "Вовчанське". З технічних паспортів від 17.03.2016 року на майстерню літ «Ч» № 45 по вул. Садовій в с. Тихе, Вовчанського району та гуртожитку літ. «Н» № 15 по вул. Садовій в с. Тихе, Вовчанського району, замовником яких є [PERSON] вбачається, що дійсно за вказаними адресами розташовуються будівля майстерні загальною площею 188,9 кв.м. та будівля гуртожитку загальною площею 519,5 кв.м.. Згідно довідок Вовчанського БТІ від 30.05.2016 року № 390,391, право власності на нерухоме майно, розташоване по вул. Садовій № 15 та № 45 в с. Тихе, Вовчанського району, Харківської область, станом на 01.01.2013 року не зареєстроване. Довідками Виконкому Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області № 193,194 від 30.05.2016 року підтверджується, що [PERSON] володіє приміщеннями майстерні та гуртожитку колишнього ВАТ "Вовчанське" з 2004 року по теперішній час та використовує їх для господарських потреб. Відповідоно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Виходячи з викладеного, позивач на підставі договору купівлі продажу придбав у ВАТ "Вовчанське" будівлі майстерні та гуртожитку, які належали колишньому радгоспу "Вовчанський", Вовчанського району. Відповідно до ст. 344 ЦПК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіє нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Пункт 9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" зазначає, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і проживає відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним Кодексом. Враховуючи, що [PERSON] придбав у ВАТ "Вовчанське" будівлю майстерні та будівлю гуртожитку, які належали радгоспу "Вовчанський" правонаступником якого є ВАТ "Вовчанське", повністю сплатив їх вартість, з 2004 року по теперішній час використовує їх для господарської діяльності, як повноцінний власник, на законних підставах відкрито і безперервно володіє ними більше як десять років, тому за ним підлягає визнання право власності на зазначені будівлі. Виходячи з викладеного, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved