Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та третіх осіб: [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати виконавчий напис № 57751 від 11 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що 27 лютого 2018 року він шляхом підписання заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування (далі - ДКБО) фізичних осіб № 200988920901 уклав кредитний договір з ПАТ "Перший український міжнародний банк" (далі - ПУМБ), правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ "Перший український міжнародний банк", із поточним лімітом у сумі 5000 гривень. Публічна пропозиція ПАТ "ПУМБ" на укладання ДКБО розміщена на сайті ПАТ "ПУМБ": pumb.ua. У вказаній заяві зазначено, що строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюється відповідно до ДКБО. 11 червня 2021 року приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 57751, про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №200988920901 від 27.02.2018, укладеним з ПАТ "ПУМБ", правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ "ПУМБ", заборгованості за кредитним договором № 200988920901 від 27.02.2018. Як зазначено в оскаржуваному виконавчому написі, стягнення заборгованості проводиться за період з 20.09.2020 по 26.04.2021. Сума заборгованості становить 34251,43 грн, що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 4800,28 грн; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7858,60 грн; строкової заборгованості за сумою кредиту - 20589,93 грн, строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 1002,62 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто плату у розмірі 500,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню - 34751,43 грн. На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати безспірна заборгованість. Однак, як зазначено у тексті вказаного виконавчого напису, кредитний ліміт по кредитному договору, який він отримав, становить 5000,00 грн. Незважаючи на те, що кредитним договором передбачений кредитний ліміт, він скористався даною сумою кредита одноразово. У майбутньому він тільки вносив кошти на рахунок банку, сплачуючи кредит. Тому не зрозумілою є вимога щодо сплати строкової заборгованості за сумою кредита, яка становить 20589,93 грн, що фактично у чотири рази перевищує суму, якою він фактично скористався. Як було заначено, кредитний договір між ним та ПАТ "ПУМБ", правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ "ПУМБ", було укладено 27.02.2018 шляхом підписання заяви на приєднання до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 200988920901. Фактично публічна пропозиція ПАТ "ПУМБ" на укладання ДКБО розміщена на його сайті. Оскільки умови договору приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладання відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент приєднується лише до тих умов, з якими він ознайомлений. Банк, звертаючись до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, просив у тому числі крім тіла кредиту, стягнути відсотки. Однак, у заяві про приєднання від 27.02.2018 процентна ставка за користування кредитним лімітом не зазначена, як і не визначений строк дії кредитного ліміту та розмір мінімального платежа. І, незважаючи на те, що у заяві приєднання зазначено текст, що він ознайомлений з умовами ДКБО фізичних осіб, самого тексту вказаного договору він не бачив і не підписував. Також зазначає, що він є військовослужбовцем та учасником бойових дій, брав участь у АТО, тому із початком особливого періоду у державі, а саме з 18 березня 2014 року, він звільнений на підставі ч. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей " від сплати процентів за користування кредитом, штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності. У травні 2021 року він, через свою сестру, подав у банк заяву щодо перерахунку та скасування процентів за користування кредитом, у зв`язку з тим, що він являється військовослужбовцем, учасником бойових дій і брав безпосередню участь у зоні дії АТО. Проте банк проігнорував таке звернення і жодної відповіді не дав. Жодних документів щодо наявності у нього заборгованості він ні від АТ "ПУМБ", ні від приватного нотаріуса не отримував. Про наявність виконавчоо напису йому стало відомо із постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 66095617, яка надійшла на його адресу 21.07.2021. Отже, виконавчий напис № 57751 є протиправним і не безспірним, оскільки нараховані проценти військовослужбовцю під час дії особливого періоду, жодним чином не обумовлені і не зазначені у заяві приєднання до ДКБО фізичних осіб, як і не визначений у ній строк дії кредитного ліміту. Позивач та його представник - адвокат Тарновський Г.М. у судове засідання не з`явилися, однак від останнього електронною поштою надійшла заява (а.с. 59), в якій він просить розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Такі дії не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, про що свідчить розписка про отримання рекомендованого повідомлення (а.с. 58). Відзиву на позов та будь-яких заяв і клопотань суду не подавав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. у судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про розгляд даної справи, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, про що свідчать повістки, рекомендоване повідомлення (а.с. 52, 54, 55-56). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір О.В. у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про розгляд даної справи, про що свідчать розписка (а.с. 57). Заяви та клопотання сторін, третіх осіб, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 02.08.2021 позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків шляхом сплати судового збору. 06 серпня 2021 року на адресу суду надійшли заяви [PERSON] з долученими до них квитанціями про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви та заяви про забезпечення позову (а.с. 25-27, 28-30). Ухвалою суду від 06.08.2021 відкрито провадження, призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ухвалою суду від 06.08.2021 заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 57751, вчиненого 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення з [PERSON] на користь акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" заборгованості в розмірі 34751,43 гривня, який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніра О.В., до набрання законної сили рішенням суду у даній справі. Ухвалою суду від 13.09.2021 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. 20 жовтня 2021 року на електронну адресу суду поступила заява представника позивача про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення (а.с. 59). Від інших учасників судового розгляду, в тому числі від відповідача, будь-яких клопотань не поступало, відзиву не надано. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснювати судовий розгляд за відсутності відповідача за наявними доказами. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, позивач не заперечив проти заочного розгляду справи, а тому ухвалою від 20 жовтня 2021 року (а.с. 60) суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розгляд даної справи проводиться у відсутності сторін та третіх осіб без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: Згідно з заявою № 200988920901 на приєднання до ДКБО фізичних осіб від 27.02.2018, [PERSON] підтвердив, що підписанням цієї заяви прийняв публічну пропозицію ПАТ "ПУМБ" на укладення ДКБО фізичних осіб, яка розміщена на сайті ПАТ "ПУМБ": pumb.ua, у повному обсязі з урахуванням умов надання усіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому у процесі обслуговування. Заява підписана особисто [PERSON] . У заяві [PERSON] просить встановити йому кредитний ліміт 5000 грн. У заяві визначено розмір страхового тарифу 1,20. Зазначено, що тарифи Банку йому зрозумілі, однак такі у самій заяві не зазначені, а тільки міститься посилання на ДКБО (а.с. 5). Таким чином, на підставі вказаної заяви на ім`я [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] у гривнях та надано кредитну картку. Встановлено кредитний ліміт у сумі 5000 гривень. Строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, мінімальний платіж та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюється відповідно до умов ДКБО фізичних осіб у залежності від типу кредитної картки. Однак, договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якому містилися б умови кредитування, з якими був ознайомлений [PERSON] під час отримання кредитної картки, суду не надано ні стороною позивача, який вказав на його відсутність у нього, ні відповідачем. Як вбачається з виконавчого напису, вчиненого 11.06.2021 приватним нотаріусом Грисюк О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 57751, остання вчинила його на підставі ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 200988920901 від 29.02.2018, укладеним з ПАТ "ПУМБ", правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ "ПУМБ", заборгованості за кредитним договором № 200988920901 від 27.02.2018. Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.09.2020 по 26.04.2021. Сума заборгованості становить 34251,43 грн, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4800,28 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 7858,60 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту - 20589,93 грн, строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 1002,62 грн. За вчинення вчинення виконавчого напису стягнуто плату у розмірі 500,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню - 34751,43 грн (а.с. 4). АТ "ПУМБ" звернулося із заявою про примусове виконання рішення, в якій просило приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніра О.В. розпочати примусове виконання на підставі вищеописаного виконавчого напису (а.с. 18). Постановою від 14.07.2021 приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір ГО.В. відкрив виконавче провадження № 66095617 з примусового виконання виконавчого напису № 57751, виданого 11.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського РНОКО Грисюк О.В., про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ "ПУМБ" заборгованість у розмірі 34751,43 гривня, а також вирішив стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 3475,14 гривень (а.с. 6, 17). Вказана постанова була направлена [PERSON] для відома, про що свідчить повідомлення про відкриття виконавчого провадження від 14.07.2021 (а.с. 7), яке позивач отримав, що підтвердив у своїй позовній заяві. Як вбачається із посвідчення серії [NUMBER] від 14.04.2021, [PERSON] є учасником бойових дій (а.с. 10, 16). Останній у період з 29.05.2017 по 30.06.2017, з 11.10.2018 по 10.02.2019, з 06.03.2019 по 05.06.2019 та з 21.11.2019 по 13.07.2020 безпосередньо брав участь у АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у районі/районах проведення АТО на території Донецької та Луганської областей, про що свідчать довідки про безпосередню участь особи в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № 283 від 15.02.2018, № 1949 від 24.11.2020 (а.с. 11, 12). Позивач заперечує щодо безспірності заборгованості, до складу якої включені відсотки, у зв`язку з чим просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Спір між сторонами не врегульовано. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, взявши до уваги відсутність заперечень зі сторони відповідача щодо позовних вимог, дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого. З матеріалів справи вбачається, що у червні 2021 року відповідач звернувся до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості на підставі кредитного договору №200988920901 від 27.02.2018, який укладений з позивачем та ПАТ "ПУМБ", правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ "ПУМБ". Також суд встановив, що позивач є учасником бойових дій, брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. За положеннями статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (надалі Порядок вчинення нотаріальних дій). Так, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п.1.1. п. 1 гл.16 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Як визначено ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п.1.2 п. 1 гл.16 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. В п.п.3.2. п.3 гл.16 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 1 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у даному Переліку. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 № 996-XIV. Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 по справі № 750/1627/18. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вказана норма кореспондує 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до п.п.2.1 п.2 гл.16 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п.2.2 п.2 гл.16 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31.01.1992 № 2, при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Пунктом 8 зазначеної Постанови від 31.01.1992 № 2 передбачено, зокрема, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Таким чином, за результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи сторін у повному обсязі й установлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц з подібних правовідносин, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № № 754/9711/14-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Всупереч викладеному, приватний нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) [PERSON] письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до недотримання процедури вчинення напису, передбаченої п.п.2.3 п.2 гл.16 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Жодних доказів про належне повідомлення позивача про заборгованість та про наявність вимог (претензій) до нього у відповідача за кредитним договором не долучено і до матеріалів справи, при тому, що останній не був позбавлений можливості надати необхідні докази з даного приводу, тобто доводи позивача у цій частині відповідачем не заперечувалися та спростовані не були. У матеріалах справи відсутні копії заяви та додатків до неї, з якими відповідач звертався до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Також з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису приватний нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус Грисюк О.В. не врахувала та не перевірила факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Однак, як встановлено судом, у виконавчому написі до суми заборгованості включені відсотки у розмірі 7858,60 гривень, хоча у заяві № 200988920901 від 27.02.2021, тобто у кредитному договорі, який підписаний позивачем та з умовами якого останній ознайомився, на підставі якого вчинявся виконавчий напис, відсутні умови стягнення та розмір відсотків. Також у заяві визначено кредитний ліміт у розмірі 5000,00 грн, хоча розмір тіла кредиту, який стягнуто за виконавчим написом, значно перевищує вказану суму, при цьому жодного доказу, який би свідчив про отримання кредиту у вказаному розмірі не долучено. Таким чином, з установлених судом обставин справи не вбачається, що, звертаючись до нотаріуса з вимогою вчинення виконавчого напису, відповідач, з метою підтвердження наявності заборгованості позивача надав, з урахуванням положень Переліку документів, належні докази на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Жодних доказів про належне повідомлення [PERSON] про заборгованість та про наявність вимог (претензій) до нього у АТ "Перший український міжнародний банк" за кредитним договором не долучено. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У той же час доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, відповідачем суду не надано, хоча згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Своїм правом на подання відзиву АТ "Перший український міжнародний банк" не скористалося. Більше того, за приписами ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин та з початку нарахування заборгованості, у тому числі відсотків), військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка діє на даний час і діяла також у період нарахування заборгованості, у тому числі відсотків, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Тобто суми, у тому числі проценти, зазначені в оскаржуваному виконавчому документі (виконавчому написі нотаріуса) не є безспірною заборгованістю, оскільки в силу положень ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не могли бути нараховані позивачу і тому не можуть бути стягнені на підставі виконавчого напису нотаріуса. Позивач вказує у позовній заяві на те, що повідомляв відповідача про те, що являється військовослужбовцем та учасником бойових дій, чого відповідачем не спростовано. Аналізуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом Грисюк О.В. з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та гл. 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки відсутні докази того, що позивач отримав письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором № 200988920901 від 27.02.2021, а також відсутні підстави вважати суму заборгованості за вказаним кредитним договором безспірною. Викладене свідчить про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] , які слід задовольнити, визнавши виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Пунктом 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Як визначено ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Таким чином, позивачем вірно обрано спосіб захисту права, оскільки виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, а визнання його таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку, надасть йому можливість поновити його порушені права у спосіб встановлений законом. Враховуючи положення ч. 7 ст. 158, п. 8 ч. 1 ст. 264 ЦПКУкраїни, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 06.08.2021 у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - з примусового виконання виконавчого напису № 57751, вчиненого 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Перший український міжнародний банк" заборгованості в розмірі 34751,43 гривня, який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніра О.В. у ВП № 66095617, продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, та вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1362,00 грн (908,00 за подання позову +454,00 за подання заяви про забезпечення позову=1362,00) понесених ним витрат на сплату судового збору, розмір якого визначений Законом України "Про судовий збір". На підставі вищевикладеного, ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 158, 432 ЦПК України, ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 1, 14, 39, 50, 87-91 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII, ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 № 996-XIV, гл.16 р. II "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, п. 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172,

Outcome: approved