Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

10.09.2013 року сторони уклали кредитний договір №б/н, згідно з яким [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг». ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 вказаних Умов - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що призвело до порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2015 року має заборгованість - 71588,70 грн., яка складається з наступного: - 27661,17грн. - заборгованість за кредитом; - 41977,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1950 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1796,77 грн. - штраф (процентна складова). Згідно рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 18.09.2013 року з відповідачки на користь ПАТИ КБ "ПРИВАТБАНК" стягнуто 35653 грн. 31 коп., тому дану заборгованість слід відмінусувати від вказаної Отже, сума боргу на день звернення до суду з даним позовом складає 38232,16 грн. Враховуючи наведене представник ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість у розмірі 38232,16 грн. за кредитним договором №б/н від 10.09.2013 року та 1218 грн. судових витрат. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" не з'явився, однак надав заяву, в якій просить справу розглянути без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явилась, причини неявки суду не відомі про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, про що свідчить оголошення в газеті "Урядовий кур'єр". Незважаючи на викладене жодних заяв та клопотань від відповідачки на адресу суду не надходило, тому суд, враховуючи наведене, в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявних у матеріалах доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 10.09.2013 року сторони уклали кредитний договір №б/н (а.с.9), згідно з яким [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зі змісту даного договору у формі заяви вбачається, що позичальник був ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, тарифами банку. Відповідач покладені на неї обов'язки за кредитним договором не виконувала, у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість за наданим кредитом. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 18.09.2014 року задоволено позов ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та стягнуто с стягнути з [PERSON] 27661,17 грн. заборгованості за кредитним договором, 5168,17 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 650,00 грн. заборгованості по комісіях, 500 грн. фіксована частина штрафу та 1673,97 грн. відсоткова складова штрафу. З моменту винесення рішення Бершадським районним судом Вінницької області та до повного його виконання [PERSON] банком не припинялося нарахування відсотків за користування кредитними коштами, пені, комісії та штрафних санкцій. Так провівши аналіз сум, які підлягають стягненню за вищеописаним рішенням, яке набрало законної сили, і загальною суму боргу суд встановив, що заборгованість за кредитом складає 0 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом складає 36809,36 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1300 грн., фіксована частина штрафу - 0 грн., процентна складова штрафу - 122,8 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Норми ст.ст. 509, 623 - 625 зазначають, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з роз'ясненням Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в пункті 27 постанови №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні справ, що виникають з кредитних правовідносин" наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. З викладеного вище вбачається, що позовні вимоги є законними та обгрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved