Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

У січні 2017 р. до суду надійшла вищевказана заява вимоги якої мотивовані таким. Позивачам у даній справі належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 26.11.1993 р. органом приватизації в/о "Десна" на підставі розпорядження №546 від 19.11.1993. Загальна площа квартири складала 66,05 кв.м. Вказане свідоцтво про право власності було зареєстроване належним чином в Конотопському МБТІ в книзі № 46 за реєстровим № 375. Позивачі у 1995 р. вирішили переобладнати вказану квартиру під продовольчий магазин. Для цього отримали дозвіл Виконавчого комітету Шосткинської міської ради, висновок відділу головного архітектора Шостхимстрою на переобладнання квартири під продовольчий магазин. Однак, на даний час у позивачів відсутні правовстановлюючі документи на переобладнане приміщення, оскільки зі спливом значного періоду часу документи щодо здійснення реконструкції, введення в експлуатацію тощо було втрачено. В судовому засіданні позивач [PERSON] діючий також як представник позивача [PERSON]та [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просили суд задовольнити позовні вимоги. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримала доводи свого довірителя, просила задовольнити позов в повному обсязі, пояснила, що позивачі набули право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 26.11.1993 р. органом приватизації в/о "Десна" на підставі розпорядження №546 від 19.11.1993. Рішенням виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 09.06.1995 року за №192 було надано дозвіл на реконструкцію нежитлового вбудованого приміщення для організації магазину непродовольчих товарів, були виконані всі вимоги вказані в рішенні міської ради. Представник відповідача виконавчого комітету Шосткинської міської ради в судовому засіданні з приводу задоволення позову покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 26.11.1993 р. органом приватизації в/о "Десна" на підставі розпорядження №546 від 19.11.1993 позивачам належить квартира [ADDRESS] (а.с.5). В технічному паспорті, виготовленому 12.04.2013 вищевказане приміщення поіменоване як вбудоване приміщення - магазин. Згідно рішення виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 09.06.1995 року за № 192 [PERSON] надано дозвіл на переобладнання квартири [ADDRESS], розташованої на першому поверсі жилого приміщення під магазин. На підставі довідки Шосткинської міської санітарно-епідеміологічної станції від 16.05.1995 за №92 вбачається, що [PERSON] було надано дозвіл на переобладнення квартири [ADDRESS] під магазин промислових товарів (за виключенням товарів побутової хімії) (а.с.15). Після розробки проекту Шосткинською міськСЕС було підготовлено позитивний висновок за № 4 від 28.03.1996 №4 на переобладнення вищевказаної квартири (а.с.16). Відповідно до рішення виконавчого комітету Шосткинської міської ради народних депутатів від 21.03.1996 року за № 99 [PERSON] надано дозвіл на розміщення об'єктів торгівлі та про видачу ліцензії на торгівельну діяльність у сфері роздрібної торгівлі за адресою: квартири [ADDRESS] (а.с.17-18). Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних меж від 04.01.2017 року вбачається, що за результатами проведеної роботи приміщення магазину за адресою: [ADDRESS] відповідає будівельним нормам та стандартам і придатне до експлуатації (а.с.23-28). З листа Шосткинського міськрайонного відділу управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 19.01.2017 № 32 вбачається, що вимоги пожежної безпеки на вищевказаному об'єкті нерухомого майна дотримуються. З листа Головного управління держпродспоживслужби в Сумській області від 19.01.2017 № 01-15/23 вбачається, що можливе експлуатацію магазину при умовах виконання висновку відділу містобудування та архітектури міськвиконкому (вих.№8 від 17.01.2017). Статтею 376 ЦК України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. З доданих до позовної заяви документів вбачається, що позивачі зверталися до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції Сумської області з питання про надання роз'яснення щодо прийняття в експлуатацію магазину по [ADDRESS] та оформлення права власності на спірне не житлове приміщення. В листі-відповіді даний орган посилається на п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011р. «Про затвердження порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», та вказує, що спірне нежитлове приміщення відноситься до III категорії складності, а тому єдиною можливістю оформити право власності на перепланування є звернення до суду із даним позовом. Згідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 2 ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 передбачене право власника майна пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 2 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачі дійсно мають інтерес до законного порядку здійснення правомочностей співвласників майна на яке після проведеної реконструкції відсутні правовстановлюючі документи.

Outcome: approved