Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, та з урахуванням вимог позовної заяви у новій редакції (а.с. 38-40) просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 106000 грн. 00 коп., а також судові витрати - судовий збір в сумі 1600,00 грн. Позов мотивує тим, що 07.10.2008р між Закритим акціонерним товариством комерційний банк та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанк. При цьому, відповідач погодився, що він ознайомився та погодився з умовами та правилами надання банківських послуг у Приватбанку і тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. [PERSON] отримав 08.10.2008 р. кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,2 % на рік на суму залишку на рахунку. Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов`язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" . 14.06.2018 року відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку додає до позовної заяви. Відповідач в порушення умов договору несвоєчасно сплачував заборгованість по кредитному договору, тому виникла прострочена заборгованість, яка станом на 31.10.2017 року становить 106000 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 10986 грн. 95 коп. - заборгованість за кредитом; 95013 грн. 05 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. 19.04.2018 р. Олександрійським міськрайонним судом було ухвалено заочне рішення по даній справі, позовні вимоги було задоволено. 27.08.2020 р. до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення. 28.10.2020 р. до суду надійшов відзив АТ КБ «Приватбанк» на заяву про перегляд заочного рішення. 09.11.2020 р. скасовано заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду від 19.04.2018 року та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Подали заяву про розгляд справи у їхню відсутність. Позовні вимоги визнають частково . Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Судом встановлено, що 07.10.2008 року [PERSON] звернувся до ЗАТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н (а.с. 13) та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов`язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" . 14.06.2018 року відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). В заяві від 07.10.2008 року зазначено, що відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг , тарифами банку які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] станом на 31.10.2017 року становить 106000 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 10986 грн. 95 коп. - заборгованість за кредитом; 95013 грн. 05 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Згідно виписки по рахунку та довідки про видачу кредитних карток вбачається, що відповідач [PERSON] користувався кредитними картками: [NUMBER] , дата відкриття 07.10.2008 р., термін дії: 12/11; [NUMBER] , дата відкриття 02.12.2011 р., термін дії: 05/15 (а.с. 91-98). Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] по картці [NUMBER] від 07.10.2008 р.: Старт карткового рахунку 04.09.2006 р. SAMDN50ОТС001374534, [NUMBER] , CRPL УНІВЕРСАЛЬНИЙ 55 ДНІВ, 07.10.2008 р. встановлено кредитний ліміт - 2500,00грн., 06.07.2009 року - кредитний ліміт 2500,00грн., 05.01.2011 р. - кредитний ліміт збільшено 4100 грн., 24.02.2011 р. - кредитний ліміт збільшено 4900 грн., 19.03.2011 р. збільшено кредитний ліміт - 5700 грн., 12.05.2011 р. збільшено кредитний ліміт 6700 грн. , 08.01.2013 р. збільшено кредитний ліміт 9000 грн. , 25.02.2013 р. збільшено кредитний ліміт 12000 грн., 03.09.2014 р. збільшено кредитний ліміт 11260 грн. На підтвердження факту укладення договору позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав, окрім заяви, також витяг з умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (ресурс: Архів Умов та Правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/pages/70) (а.с. 14-19) , розрахунок заборгованості (а.с. 7-11), виписку по рахунку /а.с. 90-98/, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.12) та довідку про видачу кредитних карт/а.с. 98 на звороті/, накази банку про внесення змін в тарифи по картках «Універсальна», «Універсальна Gold», Картка Юніора. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У заяві позичальника від 07.10.2008 року відсоткова ставка не зазначена. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив також стягнути заборгованість за відсотками за несвоєчасну сплату кредиту. На час укладення між сторонами кредитного договору діяла процентна ставка 2,5% на місяць або 30% на рік. Надалі відсоткова ставка банком змінювалася в односторонньому порядку (а.с. 7-11) , що підтверджується розрахунком заборгованості в графі «Процентна ставка (поточна)», «Процентна ставка (прострочена)», а саме: до 29.08.2014 р. процентна ставка становила - 30%, з 01.09.2014 р. - 34,8%, з 01.04.2015 р. 43,2 %. Також представником позивача було долучено відповідні зміни банку в Тарифах по кредитним карткам (а.с.99-103) . Щодо збільшення відсоткової ставки представник позивача зазначив, що відсоткова ставка збільшувалась тільки за витратами з певної дати, що давало можливість боржнику в разі незгоди з новою ставкою сплатити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій кредитній ставці. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 07.10.2008 року, позивач послався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємних частин спірного договору. Позивачем не долучено витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт , на які він посилається. При цьому, в матеріалах справи відсутні підтвердження того, що саме ці Тарифи , на які посилається позивач, а також Умови та правила надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначених в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17 (Провадження № 14-131цс19) від 03 липня 2019 року, неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяги з Тарифів та Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 82 ЦПК. Вимоги позивача про сплату відсотків за користування кредитними коштами на вимогах Закону не ґрунтуються, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Крім того, суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). При цьому, враховуючи те, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, тобто відповідач не виконав передбачені кредитним договором і законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 10986,95 грн. Банківська виписка по рахунку відповідача є належним і допустимим доказом на підтвердження заборгованості та її розміру. Щодо посилань відповідача про відсутність даних щодо перевипуску кредитної картки, то зазначене спростовується довідкою АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 98 на звороті). [PERSON] було видано кредитні картки: № [NUMBER] дата відкриття 07.10.2008 р., термін дії: 12/11; а після строку дії даної картки було видано кредитну картку № [NUMBER] , дата відкриття 02.12.2011 р., термін дії: 05/15. Факт отримання та користування вищевказаними кредитними картками підтверджується також банківською випискою по картковим рахункам. Отже, суд встановив, що картка відповідача двічі перевипускалась. Суд звертає увагу, що за час користування картками відповідач сплачував заборгованість за кредитним договором до 07.04.2015 р., що підтверджується роздруківкою по рахунку. Активація перевипущеної картки здійснюється за допомогою контактного телефону клієнта шляхом відправки коду авторизації на телефон клієнта. Щодо строку позовної давності , то суд зазначає наступне . Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Останній платіж по кредиту відповідачем було здійснено 07.04.2015 р. в сумі 200 грн. - поповнення в терміналі самообслуговування готівкою у відділенні банку м.Олександрія пр. Леніна, 77) (а. с. 11, а. с. 92 на звороті). Строк перевипущеної картки встановлено до 05.2015 року, а позивач звернувся з позовом до суду 27.12.2017 року (а.с. 28) , тобто до сплину строку позовної давності. Отже, на підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що строк позовної давності позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не пропущено. Відповідно до ст.141 ЦПК України та абз.1 п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10від 17.10.2014року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 165,84 грн. = (10 986,95: 106 000 )х 1600. На підставі викладеного,

Outcome: partial