Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд встановити факт належності померлому [INFO] [PERSON] трудової книжки, заповненої 30 січня 1961 року на ім`я [PERSON] , 1943 року народження. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . У березні 2019 року вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника згідно ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області їй було відмовлено у призначені пенсії у зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка [PERSON] , так як у наданих нею документах наявні розбіжності, а саме ім`я у свідоцтві про народження, свідоцтві про укладення шлюбу, свідоцтві про смерть померлого чоловіка зазначено [PERSON] , а у трудовій книжці - [PERSON] . У зв`язку з цим, вона змушена звернутися до суду для встановлення факту належності її померлому чоловіку трудової книжки. У судове засідання заявник не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити заяву за наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Заявник [PERSON] перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 28.07.2001 року та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 11 березня 2019 року [PERSON] звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника згідно ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заявнику було відмовлено у призначені пенсії у зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка [PERSON] , так як в наданих заявником документах наявні розбіжності, а саме ім`я у свідоцтві про народження, свідоцтві про укладення шлюбу, свідоцтві про смерть померлого чоловіка зазначено [PERSON] , а у трудовій книжці - [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] народився [INFO] у м. Баку, що підтверджується свідоцтвом про народження. 07 березня 1970 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , зареєстрований Гремячинським міським бюро ЗАГС Пермської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 24.01.1974 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . 30 січня 1961 року [PERSON] було видано трудову книжку. В даній трудовій книжці прізвище, ім`я та по батькові вказані російською мовою як « [PERSON] », дата народження - 1943 року. Відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року N 58, зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. З трудової книжки та інших доказів, наданих заявником, вбачається, що така видана саме на ім`я [PERSON] , 1943 року народження. З наведених вище обставин, враховуючи, що заявник позбавлена можливості самостійно звернутися для внесення виправлень, тобто, в інший спосіб вона позбавлена можливості захистити своє право, тому необхідно дійти висновку про наявність підстав для захисту її прав у судовому порядку. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Встановлення факту належності померлому [INFO] [PERSON] трудової книжки необхідно заявнику для призначення та отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника у встановленому законом порядку. Без встановлення факту належності трудової книжки померлому чоловіку, заявник позбавлена соціальної гарантії наданої державою, а саме на призначення та отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Судом достовірно встановлено, що трудова книжка, заповнена 30 січня 1961 року на ім`я, мовою оригіналу, [PERSON] , 1943 року народження, належить померлому [INFO] [PERSON] , у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, який виданий підприємством, на якому працював померлий [PERSON] , а лише підтверджує належність такого документу останньому, що у подальшому надасть можливість заявнику на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать відповідно до положень ст. 46 Конституції України. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються. На підставі зазначеного,

Outcome: approved