Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої підприємству працівником, вказуючи, що відповідач перебував у трудових відносинах з КП «Черкасиелектротранс» згідно наказів № 182-к від 09.08.2005 року, № 194-к від 17.08.2007 року та № 179-к від 16.05.2011 року працював водієм тролейбуса (пасажирського) та наказом № 20-к від 19.01.2017 року був звільнений з роботи. 15 червня 2007 року відповідач, керуючи транспортним засобом - тролейбусом д/н 366, власником якого є КП «Черкасиелектротранс» ЧМР, по вул. Смілянській у м. Черкаси, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автобусом «Мерседес-Бенц 208» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] (власник ТЗ - [PERSON]), який у свою чергу від удару скоїв зіткнення з автобусом ПАЗ 32054 д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] (власник ТЗ - ТОВ «Авто-Тюл»), зупинившись попереду. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.06.2007 року відповідач був визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 68 гривень. В результаті ДТП належний [PERSON] транспортний засіб - автобус «Мерседес-Бенц 208» д/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження згідно звіту №158 про оцінку автомобіля, складеного 20.06.2007 року приватним підприємством «Експерт-сервіс плюс» м. Черкаси, матеріальний збиток складає 23673,97 грн. Оскільки власний автомобіль ним використовувався для перевезень та в результаті ДТП він позбавлений такої можливості, тому змушений користуватися послугами інших перевізників та оплачувати ці послуги за власні кошти. Ним укладено договір №6/06-07 від 16.06.2007 р. з ПП [PERSON] З червня 2007 року по 31 грудня 2007 року ним сплачено власні кошти 16250,00 грн. В результаті пошкодження автомобіля [PERSON] спричинено моральні страждання, розмір моральної шкоди ним визначено в сумі 1000,00 грн. В подальшому рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.04.2008 року у справі №2-546/08 за позовом [PERSON] до Комунального підприємства "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради", третя особа - [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, позовні вимоги [PERSON] задоволено та стягнено з КП "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради" на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди в сумі 41503,21 грн. КП «Черкасиелектротранс» ЧМР в добровільному порядку частково виконав рішення вказане рішення суду шляхом перерахування [PERSON] у період з 07.09.2007 р. по 30.09.2009 р. коштів у загальній сумі 11000,00 грн. Однак, 14 березня 2017 року КП "Черкасиелектротранс" ЧМР був отриманий супровідний лист Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № 2460 з копією розпорядження державного виконавця Тімофєєва В.С., згідно яких станом на 09.03.2017 року з позивача "Черкасиелектротранс" ЧМР було стягнуто 31503,21 грн. як залишок боргу на користь [PERSON]. Постановою Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 28.03.2017 року виконавче провадження №7692718 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №2-546 від 23.04.2008 р. закінчене у зв'язку з повним фактичним виконанням виконавчого документу. Оскільки вказана шкода була заподіяна неправомірними діями [PERSON], за що він притягнутий до адміністративної відповідальності, а працівник несе відповідальність за свої дії перед підприємством, право регресної вимоги до останнього виникає з часу виплати підприємством сум третім особам, тому просить стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради" у порядку регресу матеріальну шкоду у розмірі 41503,21 грн. В судовому засіданні представник позивача Стрільник А.Г. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що він не несе повну матеріальну відповідальність і на нього може бути покладено лише обмежену відповідальність за заподіяну шкоду не більше середнього місячного заробітку. Заслухавши сторони , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно наказу № 182-к від 09.08.2005 року [PERSON] було прийнято на роботу до КП «Черкасиелектротранс» водієм тролейбусів. Згідно наказу № 194-к від 17.08.2007 року [PERSON] водія тролейбуса було звільнено за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України. Згідно наказу КП «Черкасиелектротранс» ЧМР № 179-к від 16.05.2011 року було прийнято на роботу водієм тролейбуса (пасажирського). Згідно наказу № 20-к від 19.01.2017 року КП «Черкасиелектротранс» ЧМР відповідача було звільнено за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. Судом встановлено, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.06.2007 року відповідач був визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 68 гривень. В результаті ДТП належний [PERSON] транспортний засіб - автобус «Мерседес-Бенц 208» д/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження, згідно звіту №158 про оцінку автомобіля, складеного 20.06.2007 року приватним підприємством «Експерт-сервіс плюс» м. Черкаси, матеріальний збиток складає 23673,97 грн. Оскільки власний автомобіль ним використовувався для перевезень та в результаті ДТП він позбавлений такої можливості, тому змушений користуватися послугами інших перевізників та оплачувати ці послуги за власні кошти. Ним укладено договір №6/06-07 від 16.06.2007 р. з ПП [PERSON] З червня 2007 року по 31 грудня 2007 року ним сплачено власні кошти 16250,00 грн. В результаті пошкодження автомобіля [PERSON] спричинено моральні страждання, розмір моральної шкоди ним визначено в сумі 1000,00 грн. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.04.2008 року у справі №2-546/08 за позовом [PERSON] до КП "Черкасиелектротранс" ЧМР, третя особа - [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої в результаті ДТП, позовні вимоги [PERSON] задоволено та стягнено з КП "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради" на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди 41503,21 грн. Позивач в добровільному порядку частково виконав вказане рішення суду шляхом перерахування [PERSON] у період з 07.09.2007 р. по 30.09.2009 р. коштів у загальній сумі 11000,00 грн. , що підтверджується завіреною копією банківських виписок та листом-підтвердження [PERSON] 14 березня 2017 року позивачем був отриманий супровідний лист Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області № 2460 з копією розпорядження державного виконавця Тімофєєва В.С., згідно яких станом на 09.03.2017 року з Комунального підприємства "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради" було стягнуто 31503,21 грн. як залишок боргу на користь [PERSON]. Постановою Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 28.03.2017 року виконавче провадження №7692718 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №2-546 від 23.04.2008 р. закінчене у зв'язку з повним фактичним виконанням виконавчого документу. Згідно п.1 ч.1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, якщо між працівником і підприємством, установою, організацією укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності. Між позивачем та відповідачем у період роботи на підприємстві укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 13.05.2011 року. Однак, згідно постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРГ 28.12.1977 за № 447/24 (Перелік № 447), який діє відповідно до пост Верховної Ради України від 12.09.1991 за № 1545 «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів Союзу СРСР» відповідач [PERSON] не належить до категорії працівників вказаних в даному Переліку. В п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками « №14 від 29.12.1992 з послідуючими змін доповненнями зазначено, що суд розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору укладеного працівником з підприємством, установою, організацією про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінне недостача, зіпсуття ), переданих йому для зберігання або інших цілей ( п,1ст.134 КЗпП) зобов'язаний перевіряти чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно ст.135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір та чи був він укладений. При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди. Стаття 134 КЗпП України передбачає випадки повної матеріальної відповідальності працівників за заподіяну з їх вини шкоду підприємствам, установам, організаціям. Відповідно до ч.І ст.132 КЗпП України за шкоду заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Згідно п.4 абз.З вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України при матеріальній відповідальності в межах середнього місячного заробітку він визначається відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 Порядку обчислення середньої заробітної плати із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.1995 N9 348, а саме виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують вирішенню судом справи про відшкодування шкоди, або за фактично відпрацьований час, якщо працівник пропрацював менше двох місяців, а в разі коли працівник останні місяці перед вирішенням справи не працював або справа вирішується після його звільнення виходячи з виплат за попередні два місяці роботи на даному підприємстві. В судовому засіданні був досліджений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 13 травня 2011року, укладений між КП «Черкасиелектротранс» та [PERSON] та не встановлено жодної передбаченої ст. 134 КЗпП України підстави для повної матеріальної відповідальності [PERSON] за заподіяну ним шкоду. Виходячи з довідки КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради від 21.12.2017року за №145 заробітна плата відповідача [PERSON] за листопад 2017року становить 5638, 80 грн. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, вислухавши представників сторін, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку що позов підлягає до часткового задоволення. Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради" матеріальну шкоду в розмірі середньомічного заробітку відповідача, що становить 5638,80 грн. та 217,38 грн. судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а всього 5856,18 грн. Інші вимоги позивача до задоволення не підлягають.

Outcome: approved