Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, просить суд: стягнути з відповідача на її користь, аліменти, зумовлені навчанням [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% частини від усіх заробітків /доходів/ відповідача, щомісячно, починаючи з настання повноліття і до закінчення навчання, тобто по 30 червня 2021 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17 січня 1995 року по 11 жовтня 2011 рік. 30 вересня 2011 року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу [INFO] в них народилася дитина [PERSON] , яка проживає з нею. До досягнення повноліття відповідач повинний був сплачувати аліменти за рішенням суду від 01 серпня 2011 року Білгород - Дністровського міськрайонного суду, але він цього не робив і в вихованні доньки участі не приймав.. На даний час їх спільна дитина продовжує навчання у Вищому навчальному комунальному закладі "Білгород - Дністровського педагогічного коледжу" Одеської області на денній формі навчання на третьому курсі на контракті. На даний час дитина доросла, потребує значних витрат, а вона не може повністю забезпечити повноцінне навчання доньки, в зв`язку з чим і вимушена звернутися з позовом до суду. 06 березня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження та вона призначена до судового розгляду по сутті. Позивач надала заяву, відповідно до якої просить її позовні вимоги задовольнити, на заочний розгляд справи згодна, просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Зі згоди позивача, про що свідчить її заява, суд ухвалою від 11 серпня 2020 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, відповідно наданої заяви, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] . /л.с. 8/ Як вказує позивач у своїх позовних вимогах, вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17 січня 1995 року по 11 жовтня 2011 рік. 30 вересня 2011 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується рішенням Білгород - дністровського міськрайонного суду /л.с. 3/. Від даного шлюбу [INFO] в них народилася дитина [PERSON] , яка проживає з нею. До досягнення повноліття відповідач повинний був сплачувати аліменти за рішенням суду від 01 серпня 2011 року Білгород - Дністровського міськрайонного суду, але він цього не робив і в вихованні доньки участі не приймав. На даний час їх спільна дитина продовжує навчання у Вищому навчальному комунальному закладі "Білгород - Дністровського педагогічного коледжу" Одеської області на денній формі навчання на третьому курсі на контракті. Відповідач не надає допомогу на повнолітню дитину у зв`язку з навчанням, хоча працездатний та може надавати їй вказану допомогу. На підтвердження своїх позовних вимог надала до матеріалів справи договір № 113 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою від 07 серпня 2017 року, додаткову угоду від 03 вересня 2018 року, від 03 вересня 2019 року. /л.с. 4-6/ Матеріалами справи встановлено, що [INFO] [PERSON] , [INFO] виповнилося 18 років. На теперішній час вона продовжує навчання та є студенткою 3-го курсу Вищого навчального комунального закладу "Білгород - Дністровського педагогічного коледжу" Одеської області, формі навчання денна./л.с. 10/ У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. Однак відповідно до коментованої статті і вказаного роз`яснення Пленуму Верховного Суду України обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов`язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов`язання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. 2. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В ч. 1 коментованої статті міститься відсильна норма, згідно з якою суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. В ч. 2 коментованої статті вказано, що суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина суд враховує такі обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати : стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи все вищевикладене, а саме те, що донька позивача та відповідача - [PERSON] , [INFO] , досягнувши повноліття, дійсно є студенткою 3-го курсу Вищого навчального комунального закладу "Білгород - Дністровського педагогічного коледжу" Одеської області. Форма навчання денна, в у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, відповідач є працездатною людиною та може надавати допомогу своїй повнолітній дочки, у зв`язку з навчанням, доказів протилежного відповідачем до суду не надано, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з відповідача, суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача підлягає також стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved