Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з даним позовом обґрунтування якого викладає в позовній заяві та просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.07.2008 року у розмірі 22345,80 грн. та судові витрати у розмірі 1218,00 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, направив клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання 11.03.2016 року не прибули, в попередніх судових засіданнях позов не визнавали та заперечували проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] "ПРИВАТБАНК", про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк", який додається до позовної заяви. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами було укладено кредитний договір № б/н від 17.07.2008 року за яким фінансова установа надала позивачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої -2- сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору. Відповідно до п. 5.5. « Правил користування платіжною карткою», за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому « Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. (а.с.5-7). Станом на 30.06.2015 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в сумі 22345,80 грн. яка складається: 13625,59 грн. - заборгованості за кредитом; 7025,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 393,02 грн. заборгованість за пенею та комісією;250,00 грн. штраф (фіксована частина);1052,18 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином , в судовому засіданні встановлено, що відповідач відповідно до умов договору не повернув кредит. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Невизнання позову відповідач обгрунтовував тим, що позивач щомісячно починаючи з липня 2014 року з його карткового рахунку безпідставно знімав кошти в сумі 920,40 гривень в результаті чого у нього виникла заборгованість за кредитним договором. Для повного та всебічного з'ясування обставин справи судом витребувано у позивача інформація про рух коштів по рахунку відповідача та встановлено,що починаючи з 15.07.2014 року з рахунку відповідача щомісячно перераховувались грошові кошти в сумі 920,40 гривень за покупку товарів/оплату послуг. Судом оголошувалась перерва в судовому засіданні та роз'яснювались вимоги ст.10 ЦПК України щодо змагальності сторін та доведення обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх заперечень,однак відповідач не спростував та не надав суду доказів, які б підтверджували безпідставне щомісячне перерахування грошових коштів позивачем з його рахунку та не прибув в судове засідання 11.03.2016 року, причину своєї неявки суд не повідомив. В свою чергу позивач в повному обсязі обґрунтував свої вимоги надавши суду всі розрахунки суми заборгованості та інформацію про рух коштів на картковому рахунку №5168755303422303, які не спростовані відповідачем, що дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1218,00 грн., які підтвердженні платіжним дорученням.

Outcome: approved