Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на свою користь аліменти в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) [PERSON] щомісяця, починаючи з моменту подачі заяви і до досягнення нею 23 років та стягнути з [PERSON] , [INFO] , на свою користь аліменти в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) [PERSON] щомісяця, починаючи з моменту подачі заяви і до досягнення нею 23 років. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним, що позивач народилася [INFO] . ЇЇ біологічні батьки: мати - [PERSON] , [INFO] , батько - [PERSON] , [INFO] . 21 серпня 2017 року батьків позивача за рішенням суду було позбавлено батьківських прав, офіційним опікуном стала бабуся позивача - [PERSON] [INFO] . З відповідачів на користь опікуна позивача за рішенням суду офіційно стягувалися аліменти на утримання позивача до досягнення позивачем повноліття. Після досягнення позивачем повноліття виконавче провадження про стягнення аліментів було закрито. На даний час відповідачі добровільно надавати позивачу матеріальну допомогу не бажають. Відсутність матеріальної допомоги зі сторони відповідачів в зв`язку з досягненням позивачем повноліття ставить її в скрутне матеріальне становище, так як свого постійного заробітку позивач ще не має, оскільки не може працювати в зв`язку з навчанням на денній формі. На сьогоднішній день позивач є студентом 1 курсу Навчально - наукового інституту гуманітарних і соціальних наук Національного технічного університету "Дніпровська політехніка" денної форми навчання (бюджетна форма навчання). Позивач отримує стипендію розміром в середньому 2500 грн., яка нарахована за 1 семестр навчання, а далі буде нараховуватися за результатами навчання. Весь тягар батьківських обов`язків виховання та утримання на теперішній час взято опікуном позивача на себе, і тому, коли позивачу виповнилося 18 років, позивач вирішила самостійно звернутися до суду про стягнення аліментів з відповідачів на її утримання на період навчання, так як розумію, як важко опікуну самостійно надавати їй фінансову допомогу, враховуючи, ще й той факт, що офіційний дохід опікуна [PERSON] , [INFO] , пенсія за віком в розмірі 2200,00 грн., з якої опікун купує ліки для підтримання свого здоров`я в належному стані та сплачує комунальні послуги. Позивачу відомо, що відповідачі на даний момент працюють. Аліментів нікому не сплачують. Отже, відповідачі мають можливість надавати грошову допомогу на утримання позивача. Тому була змушена звернутись до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала до канцелярії суду заяву згідно якої просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали письмові заяви, згідно яких просять суд розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі та з наслідками його задоволення ознайомленні. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області 25.12.2002 р., запис №356, [PERSON] , [INFO] , є донькою відповідачів - [PERSON] та [PERSON] . (а.с.4). Згідно рішення Орджонікідзевського міського суду від 21.08.2017 року [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав відносно своєї доньки - [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно довідки декана навчально-наукового інституту гуманітарних і соціальних наук №3 від 12.01.2021 року, [PERSON] , навчається у Навчально - науковому інституті гуманітарних і соціальних наук Національного технічного університету "Дніпровська політехніка" на першому курсі денного відділення на умовах бюджету з 01.10.2020 року. Передбачене закінчення навчання 30.06.2024 року (а.с.8). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст. 83 ЦПК України). Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. По даній справі встановлено, що донька відповідача - позивач [PERSON] досягла повноліття, однак не досягла 23 років, навчається Навчально - науковому інституті гуманітарних і соціальних наук Національного технічного університету "Дніпровська політехніка" на першому курсі денного відділення на умовах бюджету з 01.10.2020 року та потребує утримання від відповідачів. Суд вважає, що батьки дитини повинні виконувати свої батьківські обов`язки сумлінно, дбати про здоров`я та матеріальний добробут дитини виходячи тільки з найкращих інтересів дитини. Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень. В статті 3 Конвенції ООН про права дитини говориться: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу «всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей». Правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст.199, 200, 201 СК України). У визначенні розміру аліментів слід враховувати проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов`язку відповідачів [PERSON] та [PERSON] піклуватися та матеріально забезпечувати свою повнолітню доньку [PERSON] , тобто сплачувати аліменти на її утримання на період навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом враховується, що відповідачі - працездатного віку, доказів про наявність у відповідачів стягнень за виконавчими документами суду не надано. З урахуванням викладеного, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Суд звертає увагу, що право на утримання невід`ємно пов`язане із навчанням, тому стягнення аліментів з відповідачів присуджується з дня подачі позову і до закінчення позивачем навчання, тобто до 30.06.2024 року. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд керується ч.1 ст.142 ЦПК України, а саме: у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Щодо інших 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позов, суд керується ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ч.1 ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач при зверненні до суду з даним позовом був звільнений від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір, а тому, згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з кожного відповідача на користь держави 50% судового збору в сумі 454,00 грн.

Outcome: approved