Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

15.04.2015 року позивач [PERSON] звернулась до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 12.10.2013 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 200. Від шлюбу з відповідачем у них народилася дитина, син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження, батьком дитини є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років відповідач не надає.. Позивач [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку та потребує матеріальної допомоги. Відповідач працездатний, працює ДЕМ на ст. Красний Лиман Донецької області, інших осіб на утриманні не має, тому може сплачувати кошти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку ( доходу ) щомісяця до досягнення дитиною, сином - [PERSON] трирічного віку. Позивач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, навела доводи аналогічні викладеним в позовній заяві; пояснила, що після звернення до суду відповідач [PERSON] в добровільному порядку надав їй матеріальну допомогу за квітнь-травень2015 року. Просила стягнути аліменти на її утримання з дня ухвалення рішення, про що надала суду заяву (а.с.25). Відповідач [PERSON], позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував, але вважає, що аліменти повинні стягуватися з нього не з дня звернення позивача до суду, а з дня постановлення судом рішення, оскільки він в добровільному порядку надав матеріальну допомогу [PERSON] в квітні і травні 2015 року. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши сторони, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм сімейні правовідносини. Судом встановлено, що 12.10.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 200 ( а.с. 7 ). Від шлюбу сторони мають дитину, сина - [PERSON], [INFO]. (а.с. 6) , який проживає разом з матір'ю (а.с. 8). Позивач [PERSON] не працює, знаходиться у соціальній відпустці по догляду за дитиною ( а.с. 8). Відповідач [PERSON] має постійне місце роботи працює в Дорожніх електромеханічних майстернях на станції Красний Лиман "Державного підприємства "Донецька залізниця", в якості електрогазосварювальника з 11.08.2010 року по теперішній час, що підтверджується довідкою №314 від 18.05.2015 року (а.с. 24) Згідно з довідкою №309 від 13.05.2015 року середня заробітна плата відповідача за два останніх місяця складає 2005,94 грн. ((311,13+894,74)/2 = 2005,94) (а.с . 23). Відповідно до положень ст. ст. 11, 15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Згідно із ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Способи захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів закріплений в ст. 16 ЦК України. На підставі ст. ст. 10 ,60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. ст. 57, 64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. За приписами ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів: 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] - позивачем по справі. На час розгляду справи в суді позивач знаходиться у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач [PERSON] здоров, має постійне місце роботи, працює в ДЕММ на станції Красний Лиман "Державного підприємства "Донецька залізниця", на підставі рішення суду з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частини від заробітку доходу. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем [PERSON] позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача і вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), до [INFO] - досягнення малолітнім сином [PERSON], [INFO] трирічного віку підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи добровільне виконання відповідачем обов'язку по утриманню дружини в квітні і травні 2015 року, проти чого не заперечувала позивач і про що надала письмову заяву, суд приходить до висновку про стягування с відповідача аліментів не з дня звернення позивача до суду, а з дня постановлення судом рішення. Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд, згідно з положеннями статей 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved