Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], який в ході розгляду справи був уточнений, зазначивши, що позивач є користувачем земельної ділянки площею 3,25 га, наданої для будівництва гаражів. Право безстрокового безоплатного користування встановлено державним актом серії Б № 047459, виданого виконавчим комітетом Харківської районної Ради народних депутатів Харківської області у 1988 році, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право користування землею за № 187. Вказаний державний акт є діючим на теперішній час, змін щодо конфігурації земельної ділянки до нього не вносилось, судових рішень щодо його скасування або зміни не має. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.04.2006 р. за [PERSON] було визнано право власності на будівлі літ. «Б-1», літ. «В-1», літ. «Г-1»,літ. «Д-1» та право користування прилеглою до них територією - земельною ділянкою площею 1,5 га за адресою: м, Харків, вул. Уборевича (Бучми), 13. Зазначивши, що рішення суду від 17.04.2006 р. щодо права користування земельною ділянкою виконано не було, рішенням Харківської міської ради земельна ділянка [PERSON] у користування не надавалась. В 2007-2008 роках на земельній ділянці позивача, на тій її частині, щодо якої було прийнято судове рішення від 17.04.2006 р., було побудовано гаражні лінії VIII, IX та X, всього 200 гаражів. Частина гаражних боксів належить членам ОК «ГБК «Московський», а 104 гаража №№ VІІІ-04, VIII-05, VІІІ -07, VIII-08, VIII-12, VІІІ -14, VІІІ -15, VІІІ -16, VІІІ -24, VІІІ -27, VIII-28, VІІІ-29, VІІІ -30, VІІІ-31, VIII-32, VІІІ -36, VІІІ -37, VІI1-39, VIII-42, VІІІ -43, VІІІ -45, VІІІ -47, VIII-49, VІІІ -51, VIII-53, VIII-57, VІІІ -61, VIII-62, VIII-63, VIII-65, VІІІ -66, VІІІ -70, VІІІ -71, VІІІ -73, VІІІ -74, VIII-75, VIII-76, VIII-77, VІІІ -81, VІІІ -82, ІХ-09, ІХ -10, IX-12, ІХ-І6, ІХ-18, ІХ-19, ІХ-20, ІХ-25, ІХ-26, ІХ-27, ІХ-28, ІХ-29, ІХ -31, ІХ -32, ІХ -33, ІХ-34, ІХ-37, ІХ-38, ІХ-39, Х-40, ІХ -41, ІХ-42, ІХ-50, 1Х-51, ІХ-55, ІХ-56, ІХ-57, ІХ-58, ІХ-62, ІХ-63, ІХ-64, ІХ-66, ІХ-67, ІХ-68, ІХ-69, IX-70, ІХ-71, ІХ-72, ІХ-73, ІХ -74, ІХ-77, ІХ-78, ІХ -82, Х-06, Х-08, Х-10, Х-16, Х-18, Х-19, Х-21, Х-24, Х-27, Х-29,Х-30, Х-34, Х-35, Х-36, Х-37, Х-39, Х-40, Х-41, Х-42, Х-43, Х-44, Х-45 було збудовано [PERSON] та [PERSON] Об'єктами самочинного будівництва ніхто не опікується, вони мають незадовільний технічний стан, що може стати перешкодою для користування гаражами членів кооперативу «Московський», що мають спільні конструктивні елементи з самочинно побудованими гаражами. Наявність самочинно збудованих гаражів на земельній ділянці позивача є перешкодою для впорядкування правовстановлюючих документів про право на землю для їх приведення у відповідність до норм діючого законодавства. На даний час власником збудованих [PERSON] та [PERSON] гаражних боксів вважає себе ОК «ГБК «Командарм», що зареєстрований за адресою: [INFO] (Бучми), 13, але зареєстрованого права власності на вказані гаражні бокси не має, земельна ділянка ОК «ГБК Командарм» для будівництва та обслуговування гаражів не надавалась. У звязку з чим, позивач просить знести самочинно збудовані гаражі за рахунок відповідача. Представники позивача в судовому засіданні підтримали позов, просили його задовольнити. Представники відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 09.12.2015 року частково задоволено клопотання представника позивача про залучення співвідповідача. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 24.12.2015 року зупинено провадження по справі до розгляду справи Господарським судом Харківської області. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 01.08.2016 року відновлено провадження по справі. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 01.08.2016 року зупинено провадження по справі до розгляду справи Московським районним судом м.Харкова. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 23.01.2017 року відновлено провадження по справі. Інші заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі не застосовувались. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У 1988 році Гаражно-будівельному кооперативу "Московський" видано Державний акт на право користування землею Української Радянської Соціалістичної республіки серії В №047459, виконавчім комітетом Харківської міської (районної) ради депутатів трудящих про закріплення за землекористувачем АГК "Московський" в безстрокове і безоплатне користування 3,25 гектара землі в межах згідно з планом землекористування. Земля надана для будівництва гаражів, вказаний [PERSON] зареєстровано в Книзі державних актів на право користування землею за №187. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.04.2006 р. за позовом [PERSON] до приватного малого виробничо-комерційного підприємства «Асіко-2», АГК «Московський», третя особа: державна виконавча служба в Московському районі м.Харкова, про визнання права власності та право користування прилеглою територією, яке набрало законної сили, визнано право користування прилеглою територією (тимчасова стоянка) до будівель літ: Б-1, В-1, Г-1, Д-1 розміром 1,5 га, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Командарма Уборевича, 13, а також визнано право власності на ці будівлі та інший ряд нежитлових будівель та гаражів за [PERSON] 19.01.2010 р. [PERSON] із засновниками утворено Обслуговуючий кооператив "Командарм" на установчих зборах, які передали свої права в якості пайового внеску до ОК "ГБК "Командарм". На підставі цього рішення члени кооперативу OK "ГБК "Командарм" звернулися до Харківської міської ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту відводу земельної ділянки до будівель літерою Б-1, В-1, Г-1, Д-1 нежитлових приміщень та гаражів, яка задоволена 26.09.2012 року рішенням Харківської міської ради №839/12 та надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею, орієнтовно 1,2058 га за адресою м. Харків, вул. Уборевича 13 (Московський район) для експлуатації та обслуговування гаражів, нежитлових будівель літ. Б-1, В-1, Г-1, Д-2. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016 року у задоволенні позову ГБК «Московський» про визнання недійсним рішення Харківської міської ради від 26.09.2012 р. №839/12 відмовлено. Відповідно до ст.2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею; суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади; об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї). Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання. Також закріплено рівність перед законом усіх без винятку суб'єктів права власності і гарантує кожному захист його прав і свобод. Зазначені положення мають визначальне значення і для суб'єктів земельних правовідносин. За змістом ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, у тому числі, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 4 постанови від 30.03.2012 року № 6 « Про практику застосування судами статті 376 ЦК України ( про правовий режим самочинного будівництва) роз'яснив, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Як зазначалося вище, за відповідачем [PERSON] рішенням суду визнано право власності на будівлі та право користування прилеглою територією до будівель літерою: Б1, В-1, Д-1 розміром 1,5 гектара, що знаходяться за адресою: м.Харків, вул. Уборевича,13. Рішення набрало законної сили. Рішенням Харківської міської ради від 26.09.2012 р. №839/12, надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею, орієнтовно 1,2058 га за адресою м. Харків, вул. Уборевича 13 (Московський район) для експлуатації та обслуговування гаражів, нежитлових будівель літ. Б-1, В-1, Г-1, Д-2. Згідно ч.1. ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Таким чином, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику. Доводи позивача про те, що спірна земельна ділянка належить на праві користування ГБК «Московському» не підтверджені жодними доказами, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях в зв'язку з чим в позові про знесення самочинно збудованих гаражних боксів слід відмовити. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Враховуючи недоведеність порушеного права позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: dismissed