Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

02.08.2013 року [PERSON] звернулась з позовом який уточнила в ході розгляду справи і вказує, що з 01.12.2010року по 07.08.2012 року працювала бухгалтером 1 категорії в Публічному акціонерному товаристві „ Нікопольський завод трубопровідної арматури". З другої половини 2011 року та на протязі 2012 року відповідач регулярно затримував виплату заробітної плати, скорочував робочий тиждень, направляв працівників у неоплачувані відпустки. Також адміністрація ПАТ „НЗТА" прийняла рішення про зменшення робочих днів у місяці шляхом видання наказів. Накази видавались наприкінці місяця і працівникам недоплачували за фактично відпрацьований час. Так, за січень місяць 2012 року їй неоплачено 8днів, які вона фактично відпрацювала, недоотримана заробітна плата становить 632,79 грн. За лютий місяць 2012 року недоплачено за фактично відпрацьовані 6 днів недоотримана заробітна плата становить 514,33 грн. За березень місяць 2012 року недоплачено за фактично відпрацьовані 6 днів. недоотримана заробітна плата становить 517,40 грн. За квітень місяць 2012 року недоплачено за фактично відпрацьовані 10 днів недоотримана заробітна плата становить 813,91 грн. За червень місяць 2012 року недоплачено за фактично відпрацьовані 3 дні недоотримана заробітна плата становить 312,62 грн. За липень місяць 2012 року недоплачено за фактично відпрацьовані 3 дні. недоотримана заробітна плата становить 300,86 грн. За серпень місяць 2012 року компенсація відпустки-913,38грн. ,вихідна допомога 126,74грн., відпустка 134,15грн.-1173,27 грн.-податки 218.47 грн.=954,80 грн. 07.08.2012 року її було звільнено з займаної посади за згодою сторін. Узв"язку з недоотриманням заробітної плати їй завдано і моральну шкоду яка виразилась у втраті нормальних життєвих зв"язків, а також їй довелось докладати додаткові зусилля для організації свого життя.Доводилось позичати гроші у родичів,знайомих. А в подальшому відчувати певні складності у погашенні боргів. Моральну шкоду вона оцінює у 1000 грн. Позивач просить: визнати факт виходу на роботу в оскаржувані дати, зобов"язати ПАТ „НЗТА" нарахувати заробітну плату за відпрацьовані але не зараховані дні в розмірі 4043.71 грн.; стягнути з відповідача на її користь: невиплачену заробітну плату-4043.71 грн., моральну шкоду-1000 грн.,витрати на правову допомогу-1000 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач позов не визнав, посилається на те, що з [PERSON] станом на 07.08.2012р. ( дата звільнення) було проведено повний розрахунок по виплаті нарахованої заробітної плати. У зв"язку з тим, що на заводі склалось скрутне становище у наслідок відсутності замовлень на продукцію у 2012 році для працівників встановлювались скорочені робочі місяці. Заробітна плата виплачувалась за відпрацьований час. Накази про скорочення робочого часу ніким не були оскаржені і не були скасовані. [PERSON]. працювала бухгалтерм , бачила табелі обліку робочого часу, не оспорювала кількість робочих днів які вона працювала , які відображені в табелях обліку робочого часу та за які нарахована заробітна плата. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить о наступного. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підтвердження позову що в табелі обліку робочого часу вказані не всі робочі дні ,в які вона працювала на заводі, позивач надала, як вона вказує, копії журналу прибуття та вибуття працівників ( а.с.27-57) . Журнал, на який посилається позивач не є документом обліку робочого часу. Первинним документом з обліку відпрацьованого часу є табель обліку робочого часу. Ведення табельного обліку робочого часу на підприємствах, установах і організаціях регламентується наказом Держкомстату України від 05.12.2008 року № 489 „ Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці" У табелі обліку використання робочого часу робиться відмітка про фактично відпрацьований час, відпрацьовані за місяць години. Табелі обліку робочого часу за 2012 рік, ксерокопії яких знаходяться в матеріалах справи, відповідають оригіналам ( а.с.15-26). Стаття 94 КЗпП України передбачає, що заробітна плата-це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Представник позивача не заперечує, що заробітна плата позивачу була нарахована за робочі дні вказані в табелі обліку робочого часу. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працювала головним бухгалтером в ПАТ „НЗТА". [PERSON] бухгалтером 1 категорії. Бухгалтерії доводилось працювати у дні які по наказам були не робочими, директор обіцяв їм отгули, але отгули не дав і дні не оплатив. Заробітну плату вони отримували відповідно до відпрацьованого часу який був вказаний в табелях обліку робочого часу. Табелі обліку робочого часу працівники бухгалтерії бачили . Накази якими на підприємстві запроваджувався скорочений робочий місяць, ніхто не оскаржував. Також ніхто з працівників бухгалтерії не оскаржував вказаних в табелях обліку робочого часу відпрцьований час та розмір заробітної плати. Після звільнення звернулись з позовами про виплату недоплаченої заробітної плати за дні які вони працювали, але в табелі обліку робочого часу вони не було відмічені. Оцінивши докази, суд вважає, що Позивачем не надано доказів, які б свідчили що Відповідач на протязі січня-серпня місяців 2012 року не виплатив їй заробітну плату відповідно до відпрацьованого часу. Вимоги відшкодування моральної шкоди позивач пов"язує з невиплатою заробітної плати, а тому вони також не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed