Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

29 травня 2017 року ТОВ «Коджен Б» звернулося до ТОВ «Білопілля Агросвіт», [PERSON] з позовом, в якому вказує, що останньому на праві власності належить земельна ділянка, яка перебуває в оренді у товариства до 30 листопада 2022 року. 11 лютого 2017 року [PERSON] уклав з ТОВ «Білопілля Агросвіт» договір оренди цієї ж земельної ділянки, який у березні 2017 року було зареєстровано в установленому законом порядку. При цьому, перший договір оренди в установленому законом порядку ні розірвано, ні припинено не було. Вказує, що державний реєстратор не мав права реєструвати договір оренди землі. Посилаючись на викладені обставини, просить визнати недійсним договір оренди землі №46н, укладений 11 лютого 2017 року між ТОВ «Білопілля Агросвіт» та [PERSON], зареєстрований 21 березня 2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер 19557081. Ухвалою судді від 06 червня 2017 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом. 05 липня 2017 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Коджен Б» із зустрічною позовною заявою, в якій, посилаючись на те, що договір оренди землі від 01 грудня 2010 року з ТОВ «Коджен Б» він не підписував, гроші, які отримував від ТОВ «Коджен Б» у період з 2010 по 2016 рік, вважав компенсацією за самовільне використання її земельної ділянки, просить визнати договір від 01 грудня 2010 року недійсним і скасувати його державну реєстрацію. Ухвалою суду від 05 липня 2017 року відкрито провадження у справі за вказаним вище зустрічним позовом та об'єднано зустрічний позов з первісним позовом. Ухвалою суду від 07 серпня 2017 року, за клопотанням відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON], у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. За клопотанням експерта Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України[PERSON] про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 04 жовтня 2017 року провадження по справі відновлено та після отримання всіх необхідних документів ухвалою суду від 30 жовтня 2017 року вказані матеріали направлені експерту, а провадження по справі знову зупинене. 16 листопада 2017 року до суду з Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС Українинадійшов висновок судової почеркознавчої експертизи №19/119/6-6/74е від 10 листопада 2017 року, у зв'язку з чим ухвалою судді від 17 листопада 2017 року провадження у справі було відновлено. У судовому засіданні представник ТОВ «Коджен Б» [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити, так як [PERSON] пропустив строк позовної давності для звернення з позовом до суду. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] позовні вимоги ТОВ "Коджен Б" не визнав, свій зустрічний позов підтримав. Представник відповідача за первісним позовом - ТОВ «Білопілля Агросвіт» [PERSON] позов ТОВ "Коджен Б" не визнав, просив в його задоволенні відмовити, оскільки [PERSON] договір оренди з ТОВ "Коджен Б" не підписував та не укладав, тому йому нічого не заважало укласти договір оренди з ТОВ "Білопілля Агросвіт". Представник третьої особи служби з державної реєстрації прав Білопільської міської ради у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом [PERSON], відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON], представника відповідача за первісним позовом [PERSON], експерта [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що первісний позов задоволенню не підлягає, зустрічний позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ №013594 від 12 грудня 2001 року [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 4,1145 га, яка складається із земельних ділянок площею 3,2337 га (рілля) та 0,8807 га (кормові угіддя), що розташовані на території Нововирківської сільської ради Білопільського району, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 24). 01 грудня 2010 року між [PERSON] і ТОВ «Коджен Б» укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,2337 га строком на 12 років. Зазначений договір 24 травня 2012 року зареєстрований у відділі Держкомзему у Білопільському районі за №592060004001369 (а. с. 17-19). 01 грудня 2010 року між [PERSON] і ТОВ «Коджен Б» підписані акт приймання-передачі земельної ділянки та акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а. с. 20, 21). 11 лютого 2017 року між [PERSON] і ТОВ «Білопілля Агросвіт» укладено договір оренди землі №46н, на підставі якого в оренду було передано вказану вище земельну ділянку (а. с. 51-54). 22 березня 2017 року державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №34379139, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності та права оренди на спірну земельну ділянку (а. с. 64). Згідно з положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір укладається в письмовій формі та відповідно до ст. 18 цього Закону набуває чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Не підписання договору оренди його стороною чи уповноваженою стороною особою, свідчить як про порушення вимоги щодо форми договору, так і підтверджує відсутність волевиявлення сторони договору щодо погодження його істотних умов. Згідно з ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. У відповідності до вимог ст. ст. 12, 76, 78, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і елетронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Як вбачається з висновку експерта №19/119/6-6/74е від 10 листопада 2017 року, наданого за результатами почеркознавчої експертизи, проведеної за клопотанням [PERSON], підписи від імені [PERSON] в графі "Орендодавець" в договорі оренди земельної ділянки від 01.12.2010; в графі «Земельну ділянку передав: ОРЕНДОДАВЕЦЬ» в акті приймання-передачі земельної ділянки від 01.12.2010; в графі "Орендодавець" в акті визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 01.12.2010 виконані не [PERSON], а іншою особою (а. с. 152-164). Даний висновок експертизи не викликає сумнівів в його правильності, є обґрунтованим та не суперечить матеріалам справи. В судовому засіданні експерт [PERSON] його підтримала та роз'яснила. Представником позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] суду не надано жодного доказу, який би спростовував висновок експертизи. Суд не приймає до уваги його посилання на те, що почеркознавча експертиза проведена в порушення вимог Тимчасової інструкції з організації, проведення та оформлення експертних проваджень у підрозділах Експертної служби Міністрества внутрішніх справ України" (далі Інструкція), оскільки експерт у своєму висновку не дослідила всі зразки вільних підписів [PERSON] і не вказала в ньому, чому використала менше зразків підписів ніж 15, хоча саме таку кількість підписів вона просила у своєму клопотанні. Але в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснила, що зразки вільних підписів, які надійшли на дослідження, нею досліджувалися в повному обсязі, а не вибірково, про що зазначено у висновку, а для наглядності в таблиці проілюстровані лише два документи з вільними зразками підписів [PERSON], що не суперечить вимогам Інструкції. Крім того, під час проведення дослідження експерт сам визначається з тим, чи достатньо йому для проведення експертизи тієї кількості вільних зразків підписів, що надійшли на дослідження. Під час проведення експертизи вона визначилася, що надіслана кількість вільних зразків підписів достатня для проведення експертизи, оскільки підписи були чіткими та якісними. Як вбачається з описової частини висновку експертизи, то там зазначено, що дослідження проводилися в межах наданих зразків (а. с. 153). Крім того, представником ТОВ "Коджен Б" не було заявлено клопотань про визнання зазначеного висновку почеркознавчої експертизи неналежним чи недопустимим доказом та про призначення додаткової чи повторної експертизи. Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що договір оренди земельної ділянки площею 3,2337 га, укладений ТОВ «Коджен Б» з [PERSON] 01 грудня 2010 року та зареєстрований за №592060004001369, підписаний не [PERSON], а іншою невстановленою особою, яка на момент підписання договору не мала на це жодних повноважень. Доводи представника ТОВ "Коджен Б" [PERSON] щодо отримання позивачем плати за оренду земельної ділянки та передання [PERSON] документів для укладення договору оренди землі, суд вважає необґрунтованими, так як вони не спростовують факт відсутності вільного волевиявлення останнього на укладення зазначеного оспорюваного договору на викладених у ньому умовах. З огляду на викладене та враховуючи вказані обставини, договір оренди землі від 01 грудня 2010 року, зареєстрований в реєстрі 24 травня 2012 року за №592060004001369, в силу положень ст.ст. 203, 207, 215 ЦК України є недійсним. Крім цього, представником ТОВ "Коджен Б" в ході розгляду справи було подано заяву про застосування строку позовної давності, яку останній мотивував тим, що позивачем пропущений строк позовної давності, а враховуючи те, що [PERSON], отримуючи оренду плату за землю з моменту його укладення та вимагаючи його копію, з 2010 року був обізнаний про порушення його права і відлік строку позовної давності має бути розпочатий з 2010 року. Але суд не погоджується з доводами представника ТОВ "Коджен Б" про те, що [PERSON] пропущений строк позовної давності, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в позивача права на позов і можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, [PERSON] не пропустив строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України, так як про порушення свого права дізнався після отримання у липні 2016 року у відповідача копії оспорюваного ним договору оренди земельної ділянки. Докази отримання ним зареєстрованого договору оренди, укладеного з ТОВ "Коджен Б", або інформації щодо нього до липня 2016 року у матеріалах справи відсутні. В судовому засіданні [PERSON] зазначив, що договір оренди з ТОВ "Коджен Б" не підписував, але оскільки документи для його підписання товариству він передавав, тому і вимагав у ТОВ "Коджен Б" надати йому інформацію про те, чи мається в наявності договір, чому він не надавався йому на підпис і просив його копію. Ці пояснення останнього представник ТОВ "Коджен Б" трактує як обізнаність про існування договору оренди з 2010 року. Але судом встановлено, що [PERSON] дізнався про порушення свого права, тобто про наявність спірного договору оренди землі, лише у липні 2016 року, що в розумінні частини ч. 1 ст. 261 ЦК України, є моментом початку перебігу строку позовної давності. А посилання представника ТОВ "Коджен Б" на те, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з 2010 року, тобто з моменту укладання спірного договору і отримання позивачем орендної плати за користування землею, суперечить нормам ст. 261 ЦК України. Аналогічна позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справ за №6-48цс15. Доказів на підтвердження того, що [PERSON] було відомо про укладення спірного договору, починаючи з 2010 року, ТОВ "Коджен Б" суду не надало. Суд вважає, що [PERSON] довів той факт, що він не підписував договір оренди земельної ділянки з ТОВ "Коджен Б" і не пропустив строк позовної давності для звернення з позовом до суду, тому даний договір необхідно визнати недійсним. Щодо позовних вимог ТОВ "Коджен Б" про визнання недійсним договору оренди №46н від 11 лютого 2017 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ "Білопілля Агросвіт" суд вважає, що задоволенню вони не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено, про що зазначено вже вище, що [PERSON] не підписував договір з "Коджен Б" від 01 грудня 2010 року, в зв'язку з цим даний договір судом визнається недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Згідно з ч. 1 ст. 236 ЦКУкраїни нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Оскільки спірний договір оренди від 01 грудня 2010 року судом визнається недійсним, відповідно до вимог ч. 1 ст. 236 ЦК України недійсним він є моменту його вчинення, тобто з 01 грудня 2010 року, тому суд вважає, що правових підстав для визнання недійсним договору оренди від 11 лютого 2017 року №46н, що був укладений між [PERSON] та ТОВ "Білопілля немає, тому що на момент його укладення [PERSON] мав всі законні права на його укладення. Щодо позовних вимог [PERSON] про скасування державної реєстрації спірного договору оренди землі від 01 грудня 2010 року, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно здійснюються у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» уповноваженими на те особами та органами, у зв'язку з чим вимога [PERSON] до ТОВ «Коджен Б» про скасування державної реєстрації договору оренди землі заявлена не до належного відповідача, а отже задоволенню не підлягає. Згідно з ч. 1 ст. 133, ч. 1, 2 ст. 144 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови у позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру позовних вимог. При зверненні з зустрічним позовом до ТОВ «Коджен» про визнання договору недійсним та скасування його державної реєстрації [PERSON] було сплачено 640 грн. за вимогу про визнання договору недійсним, за вимогу про скасування державної реєстрації договору оренди землі судовий збір у розмірі 640 грн. нею не сплачувався. Також [PERSON] було сплачено 2250,24 грн. за проведення судової почеркознавчої експертизи (а. с. 69, 147). Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Коджен Б» на користь [PERSON] пропорційно задоволеним позовним вимогам (50%) 1765,12 грн. (640 грн. + 2250,24 грн. : 2) судових витрат. Також у зв'язку з недоплатою [PERSON] при зверненні з зустрічним позовом до суду судового збору у розмірі 640 грн., суд вважає за необхідне стягнути з останньої на користь держави вказану суму судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial