Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

28 лютого 2014 року позивач по справі звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить визнати договір оренди земельної ділянки від 05 серпня 2009 року, укладений між ним і Селянським (фермерським) господарством «Золотий Колос», зареєстрований у відділі Держкомзему Шевченківського району Харківської області за № 632570004001432 від 30 вересня 2012 року - недійсним, а також повернути йому зазначену земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог позивач пояснює, що є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 7,4260 га на території Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області на підставі державного акту на право власності на землю серії ХР № 110799. За усною домовленістю між позивачем та СФГ «Золотий Колос» зазначена земельна ділянка почала оброблятися з 2009 року, проте наприкінці 2012 року позивач виявив бажання повернути собі в розпорядження спірну земельну ділянку, у зв'язку з чим звернувся до СФГ «Золотий Колос», на що отримав відповідь щодо наявності Договору оренди земельної ділянки, належним чином зареєстрованого відділом Держкомзему в Шевченківському районі Харківської області. Позивач стверджує, що Договору оренди землі з СФГ «Золотий Колос» він не підписував, у зв'язку із чим звернувся до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги просив визнати договір оренди недійсним без зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку.. Представники відповідача в суді заперечували проти позову, пояснювали, що вимоги позивача незаконні та необґрунтовані, так як договір оренди земельної ділянки було укладено на цілком законних підставах та згідно чинного законодавства, крім того, між сторонами було досягнути усіх істотних умов Договору, підтвердженням чого являється отримання позивачем орендної плати за користування земельною ділянкою, починаючи з 2009 року, що підтверджується відомістю СФГ «Золотий Колос» на видачу пшениці в рахунок орендної плати у 2009 році; накладною СФГ «Золотий Колос» від 30 січня 2009 року про отримання жому; накладною СФГ «Золотий Колос» від 30 березня 2009 року про отримання отрубів; відомістю СФГ «Золотий Колос» за березень 2009 року про видачу борошна; відомістю СФГ «Золотий Колос» за травень 2009 року на видачу каченят; відомістю СФГ «Золотий Колос» на видачу озимої пшениці за 2008 рік; накладною СФГ «Золотий Колос» № 204 на видачу борошна; списком пайщиків СФГ «Золотий Колос» про сплату земельного податку; видатковим касовим ордером № 174 від 25 жовтня 2010 року; відомістю на видачу соломи за 2010 рік; відомістю на отримання у травні 2010 року каченят та гусей; відомістю СФГ «Золотий Колос» за 2011 рік на видачу пшениці; списком пайщиків СФГ «Золотий Колос» про сплату земельного податку; накладною СФГ «Золотий Колос» від 30 серпня 2011 року на солому; видатковим касовим ордером № 245 від 29 грудня 2011 року; накладною від 25 серпня 2012 року про отримання ячменю; видатковим касовим ордером № 220 від 15 жовтня 2012 року; реєстром договорів оренди СФГ «Золотий Колос» на 2012 рік про сплату земельного податку; накладною № 7 від 8 травня 2013 року на ячмінь; відомістю за серпень 2013 року про отримання орендної плати; видатковим касовим ордером № 244 від 24 грудня 2013 року; розпискою позивача про те, що він отримав орендну плату за 2012 рік в повному обсязі згідно умов Договору (а.с.32-55). Зважаючи на викладене, підстав для визнання договору оренди землі недійсним відповідач не вбачає. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини, пов'язані з орендою землі. Позивач є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 7,4260 га в межах згідно з планом, розташованої на території Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області, на підставі державного акту на право власності на землю серії ХР № 110799, виданого Шевченківською райдержадміністрацією Харківської області 03 липня 2004 року на підставі розпорядження від 23 березня 2004 року № 104 і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 54 (а.с.15). 16.03.2000 між позивачем та ПСП «Агро Зоря»(а.с.94-95) виникли правовідносини на підставі договору оренди земельної частки (паю), згідно сертифікату строком на 10 років до 16.03.2010 року, термін закінчення дії договору зазначено в п.2.3 договору, вказаний договір був підписаний сторонами і зареєстрований в Волоськобалаклійській сільській раді Шевченківського району Харківської області. З 2009 року вищезазначена земельна ділянка за усною домовленістю між позивачем та СФГ «Золотий Колос» обробляється, так як відповідно до статуту СФГ «Золотий Колос» господарство являється правонаступником КСП «Нова зоря», яке в подальшому було реорганізоване в ПСП. Наприкінці 2012 року позивач звернувся до СФГ «Золотий Колос» щодо повернення належної йому земельної ділянки, на що представник СФГ «Золотий Колос» пояснив, що мається Договір оренди земельної ділянки, зареєстрований відділом Держкомзему в Шевченківському районі Харківської області 30.05.2012 року за № 632570004001432 (а.с.8-10). Позивач стверджує, що Договору оренди землі не підписував і звернувся в січні 2014 року до Шевченківського РВ ГУМВС України в Харківській області з відповідною заявою щодо фальсифікації його підпису в Договорі. З висновку О\\У ДСБЕЗ Шевченківського РВ ГУМВС України в Харківській області від 07 лютого 2014 року вбачається, що в ході проведення перевірки ознак кримінального правопорушення не виявлено та рекомендовано звернутися до суду (а.с.99). Ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2014 року по справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу, а матеріали справи направлено до ХНДІСЕ імені Бокаріуса (а.с.73). З висновку судово-почеркознавчої експертизи № 12422 від 17.01.2015 року вбачається, що підпис від імені [PERSON] в договорі оренди землі від 05.08.2009 року, укладеному між [PERSON] та СФГ «Золотий Колос», зареєстрованого у відділі Держкомзему у Шевченківському районі Харківської області від 30.05.2012 року за № 632570004001432 в графі «Орендодавець» - виконаний не [PERSON], а іншою особою (а.с.78-91). Таким чином суд приходить до висновку, що договір оренди землі позивачем не підписувався, відповідно, у ньому відсутнє волевиявлення на використання його земельної ділянки відповідачем. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України й ст. 18 Закону України "Про оренду землі" є укладеним з моменту його державної реєстрації. Судом встановлено, що державна реєстрація спірного договору оренди землі відбулась. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до роз'яснень які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" недійсним може бути визнано лише укладений договір. Зазначені обставини не підписання правочину є підставою для визнання його недійсним за ст.ст. 203, 215 ЦК України. Така правова позиція була висловлена у Постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року (справа № 6-99 ц 13), та відповідно до ст.360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Доводи представника відповідача про застосування до даних позовних вимог позивачів строків позовної давності не ґрунтуються на матеріалах справи і аргументованих доказів цьому представник відповідача також не надав, а лише посилається, що позивач знав про даний договір в 2009 році, так як отримував орендну плату за земельну ділянку. При огляді доказів представника відповідача, наданих суду, а саме: відомості СФГ «Золотий Колос» на видачу пшениці в рахунок орендної плати у 2009 році, накладної СФГ «Золотий Колос» від 30 січня 2009 року про отримання жому, накладної СФГ «Золотий Колос» від 30 березня 2009 року про отримання отрубів, відомості СФГ «Золотий Колос» за березень 2009 року про видачу муки, і т.д. (а.с. 32-50), вбачається, що виплати проводились саме за користування земельним паєм, а не земельною ділянкою, як зазначено в п.1 договору (а.с.8). В суді позивач зазначив, що лише в 2012 році дізнався про договір оренди землі. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи, що про своє порушене право позивач дізнався в 2012 році, що об'єктивно підтверджується його первиним зверненням до суду (а.с.56), але не мав можливості сплатити кошти за експертизу і позовну заяву було залишено без розгляду, час його звернення з заявою до Шевченківського РВ ГУМВС України 30.01.2014 року про підробку підпису в договорі оренди (а.с.99), суд вважає, що позивачем строки позовної давності звернення до суду не пропущені. Позивач не заперечує, що за період з 2009 року отримував гроші від відповідача в якості орендної плати, оскільки за усною домовленістю між сторонами після закінчення у 2010 році дії попереднього договору оренди земельної частки (паю, а.с. 94-95) його земельна ділянка перебувала у користуванні ПСП «Агро Зоря». Сам по собі факт отримання позивачем коштів в якості орендної плати з 2009 року не може свідчити про його обізнаність в існуванні оспорюваного ним договору. В даний час судом з'ясовуються підстави недійсності правочину, які існували на час укладення спірного договору, а сплата орендної плати відноситься до стадії виконання договору за фактичне користування земельною ділянкою. Крім того, 2-й представник відповідача - голова господарства СФГ «Золотий Колос» Проценко Н.Д., в суді під звукозапис пояснила, що при підготовці договору оренди вона власноручно підробила ксерокопію сторінки 13 паспорта позивача - місце його реєстрації зі свого паспорта (а.с.4), аркуш якого різниться з оригіналом, оглянутим в суді на (а.с.7) і довідкою сільради, що позивач за даним місцем не був зареєстрований (а.с.102), тобто внесла неправдиві відомості про місце реєстрації позивача, які в подальшому були завірені працівником даного підприємства печаткою, і зазначено, що вірно з оригіналом паспорта позивача. З даних дій службових осіб СФГ вбачаються ознаки підробки документів до договору . З викладеного вбачається, що крім підробки документів до договору оренди працівниками СФГ, підпис в договорі оренди земельної ділянки виконаний не позивачем по справі, а особою, яка не була уповноваженою ним та не мала права здійснювати такі дії. Тому, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати у вигляді судового збору - 243, 60 гривень та витрат за проведення експертизи 5 тисяч 32 гривні, сплачені позивачем, підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved