Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" (далі банк) звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 8 507,96 грн. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 08.09.2008 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір за №Ск-1113-028351/9-2008, відповідно до умов якого банк зобов'язувався відкрити відповідачу картковий рахунок, емітувати та надати їй платіжну картку, а також надати їй споживчий кредит у розмірі 10909 грн., строком дії до 08.09.2010 р. включно, із сплатою 0,1 % річних за користування кредитними коштами. Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість на суму 8507,96 грн. Посилаючись на наведене, банк просить задовольнити позов. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомила суд про причини своєї неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, який не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 08 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" на підставі Статуту) та [PERSON] (позичальник) був укладений Кредитний договір № Ск-1113-028351/9-2008, за умовами якого банк зобов'язувався відкрити відповідачу картковий рахунок, емітувати та надати їй платіжну картку, а також надати їй споживчий кредит у розмірі 10909 грн. строком дії до 08.09.2010 р. включно, із сплатою 0,1 % річних за користування кредитними коштами. Відповідно до умов п. 4.1.9. Кредитного договору, [PERSON] зобов'язувалася погашати заборгованість за споживчим кредитом згідно встановленого договором графіку, починаючи з наступного місяця після одержання споживчого кредиту, щомісячно сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитними коштами (п. 4.1.25. Кредитного договору), а також щомісячно сплачувати плату за обслуговування споживчого кредиту у розмірі 2,70 процента від розміру наданого кредиту (п. 2.14. Кредитного договору). Згідно з умовами п. 4.1.23. Кредитного договору встановлено, що за порушення строків погашення заборгованості за споживчим кредитом, внесення плати за обслуговування СК, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу, якщо інший розмір пені не встановлений тарифами КЛ та КР та/або овердрафту за КР, сплачувати Банку пеню за кожен день прострочки у розмірі , що встановлений тарифами. Зобов'язання банку щодо видачі кредиту було виконано шляхом видачі платіжної картки та зарахуванням коштів на картковий рахунок відповідачу. Відповідачка належним чином не виконувала своїх зобов'язань згідно умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту. З розрахунку суми заборгованості по кредиту вбачається, що станом на 06.02.2014 року заборгованість по тілу кредиту становить 1817,94 грн. та заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів, сплати процентів та внесення плати за управління та обслуговування кредиту - 6635,48 грн. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь банку заборгованості по кредитному договору на загальну суму 8453,42 грн. з яких: 1817,94 грн. - заборгованість по кредиту та 6635,48 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів, сплати процентів та внесення плати за управління та обслуговування кредиту Разом з тим, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 54,54 грн. слід відмовити, виходячи із наступного. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлено, що умовами п.4.1.23 кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим Договором, сторони погодили сплату позичальником банку пені в розмірі в розмірі 1% від суми простроченого платежу, яка і була нарахована у розмірі 6 635,48 грн. Таким чином, договором встановлений інший розмір відповідальності за порушення виконання зобов'язання, а тому стягнення з позивача трьох відсотків річних є безпідставним, оскільки призведе до подвійного нарахування пені. А тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не представлено, а судом не здобуто доказів щодо безпідставності позовних вимог. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved