Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Новоукраїнська місцева прокуратура в інтересах держави в особі КНП "Голованівська ЦРЛ" та Голованівської районної ради Кіровоградської області 23.07.2019 звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що КНП "Голованівська ЦРЛ", яке є правонаступником Комунальної установи «Голованівська центральна районна лікарня», надано медичну допомогу за рахунок державних коштів [PERSON] , [INFO] , який перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні 11 ліжко-днів з 01.01.2018 по 12.01.2018 внаслідок отримання останнім тілесних ушкоджень. Вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07.06.2018 у кримінальному провадженні №12018120130000002, внесеного в ЄРДР 01.01.2018, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі - КК України) та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] 01 січня 2018 року, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи разом з неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , на території домоволодіння [ADDRESS] , почали стукати у вікна, у цей час на територію домоволодіння прийшов [PERSON] , який вимагав припинити їх дії, при цьому висловлював на адресу останніх словесні погрози. Під час сварки, яка розпочалась на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з [PERSON] , маючи намір спричинити тілесні ушкодження останньому, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, [PERSON] наніс [PERSON] один удар металевою арматурою, яка знаходилась поряд на землі та один удар в область тім`яної частини справа, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забійної рани тім`яної ділянки голови, струсу головного мозку, які відповідно до висновку експерта №23 від 21.03.2018, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Таким чином [PERSON] вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07.06.2018 по вказаній справі оскаржено прокурором Голованівського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури в апеляційному порядку та ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 11.09.2018 змінено в частині призначеного покарання, якою [PERSON] засуджено до покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин. Вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07.06.2018 набрав законної сили 11.09.2018. Під час розгляду кримінального провадження позовна заява про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у вигляді понесених медичною установою витрат на стаціонарне лікування особи, потерпілим від злочину, не подавалась. [PERSON] в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, вирок суду в апеляційному порядку не оскаржував. Прокурор вказує, що згідно інформації Голованівської ЦРЛ від 24.04.2019 загальна вартість лікування [PERSON] по фактичним витратам, виходячи з вартості ліжко-дня, без вартості медикаментів, придбаним хворим за власні кошти, склала 6684 грн. 04 коп. (607,44 грн. (вартість 1 л/дня без медикаментів) х 11 л/днів = 6684,04 грн.). Перебування потерпілого у закладі охорони здоров`я підтверджується матеріалами кримінального провадження. Кошти, витрачені на стаціонарне лікування [PERSON] на даний час КНП "Голованівська ЦРЛ" не відшкодовано, а тому підлягають відшкодуванню в примусовому порядку. Неповернення витрат на стаціонарне лікування вказаної особи спричинило порушення інтересів держави, які потребують захисту у судовому порядку. КНП "Голованівська ЦРЛ" згідно п. 1.2 Статуту цього підприємства є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків Комунальної установи «Голованівська центральна районна лікарня», є комунальним унітарним некомерційним підприємством, заснованим на спільній власності територіальних громад та селищ Голованівського району, яке фінансується за рахунок коштів місцевого (районного) бюджету та створене з метою забезпечення медичного обслуговування населення шляхом надання йому медичних послуг в порядку та обсязі, встановлених законодавством. Прокуратурою зазначається, що предметом позовних вимог є відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, про що свідчить про порушення економічних інтересів держави в особі КНП "Голованівська ЦРЛ" та ускладнює належну реалізацію нею функцій щодо державної політики в галузі охорони здоров`я, оскільки кошти, виділені з бюджету на вказані цілі, залишаються до цього часу не стягнуті позивачем в судовому порядку, що згідно ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» потребує втручання органів прокуратури шляхом подання позовної заяви. Оскільки ні КНП "Голованівська ЦРЛ", ні орган управління, яким є Голованівська районна рада, з часу набрання законної сили вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області самостійно з позовом про відшкодування понесених витрат закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину не звернулись, що свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів держави. З урахуванням того, що фінансування вказаного закладу охорони здоров`я здійснюється, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України, вищевикладене негативно впливає на соціально-економічну ситуацію та порушує інтереси установи, які полягають у встановленому законодавством забезпечені повернення до бюджету витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, тому у прокурора виникає право на звернення із позовною заявою до суду на захист державних інтересів оскільки вказана бездіяльність призводить до ненадходження коштів до бюджету. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 1166, 1178, 1179, 1206 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), прокурор просить стягнути з відповідача на користь держави в особі КНП "Голованівська ЦРЛ" кошти на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 6684 грн. 04 коп. Ухвалою суду від 26.07.2019 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до судового засідання. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові та просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, зазначив, що офіційно працює в ПОСП «Уманський тепличний комбінат» та має можливість відшкодувати витрати (а.с. 65). Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши доводи прокурора, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Прокуратура звернулась до суду з даним позовом та на підставі ст. 131-1 Конституції України, ч. 2 ст. 56 ЦПК України та ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", здійснює представництво в суді законних інтересів держави, оскільки захист цих інтересів не здійснюється органом місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Судом встановлено, що [PERSON] , вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07.06.2018, зміненим в частині призначеного покарання ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 11.09.2018, визнаний винним в тому, що 01 січня 2018 року, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, будучи неповнолітнім та перебуваючи разом з неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , на території домоволодіння [ADDRESS] , почали стукати у вікна будинку і в цей час на територію домоволодіння прийшов [PERSON] , який вимагав припинити їх дії, при цьому висловлював на адресу останніх словесні погрози. Під час сварки, яка розпочалась на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з [PERSON] , маючи намір спричинити тілесні ушкодження останньому, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, [PERSON] наніс [PERSON] один удар металевою арматурою, яка знаходилась поряд на землі та один удар в область тім`яної частини справа, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забійної рани тім`яної ділянки голови, струсу головного мозку, які відповідно до висновку експерта №23 від 21.03.2018, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Таким чином [PERSON] вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (а.с. 10-22). Відповідно до копії листа Голованівської центральної районної лікарні Кіровоградської області №401/01-24 від 24.04.2019, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Голованівської ЦРЛ з 01.01.2018 по 12.01.2018, що становить 11 ліжко днів. Вартість лікування по фактичним витратам, виходячи з вартості ліжко-дня, без вартості медикаментів придбаним хворим за власні кошти, склала: 6684 грн. 04 коп. (а.с. 23). Станом на 06.06.2019 кошти витрачені на лікування [PERSON] не відшкодовані, що підтверджується копією листа Голованівської центральної районної лікарні Кіровоградської області №540/01-24 від 06.06.2019 (а.с. 26). Як вбачається з копії Статуту КНП "Голованівська ЦРЛ", затвердженого рішенням Голованівської районної ради від 05.04.2019 №388, КНП "Голованівська ЦРЛ" згідно п. 1.2 є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків Комунальної установи «Голованівська центральна районна лікарня», є комунальним унітарним некомерційним підприємством, заснованим на спільній власності територіальних громад та селищ Голованівського району, яке фінансується за рахунок коштів місцевого (районного) бюджету та створене з метою забезпечення медичного обслуговування населення шляхом надання йому медичних послуг в порядку та обсязі, встановлених законодавством (а.с. 38-43). Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором в суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. Вказані вимоги прокурором дотримано. Перед зверненням до суду з вказаним позовом 18.07.2019 прокурор повідомив про це КНП "Голованівська ЦРЛ" та Голованівську районну раду Кіровоградської області, що підтверджується відповідним повідомленням від 18.07.2019 (а.с. 44-45). Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1179 ЦПК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК України держава, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Як вбачається з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. Відповідно п. 3 зазначеної постанови, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Дослідивши надані позивачем докази та оцінивши їх, враховуючи вищезазначені норми законодавства, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстави для задоволення позову. Судом встановлено, що у зв`язку з неправомірними діями відповідача, останнім було спричинено шкоду здоров`ю [PERSON] , який перебував на лікуванні в Голованівській центральній районній лікарні, а тому його злочинні дії нерозривно пов`язанні з лікуванням [PERSON] Розрахунок витрат на стаціонарне лікування [PERSON] у сумі 6684 грн. 04 коп. проведено Голованівською центральною районною лікарнею Кіровоградської області, правонаступником якого являється КНП "Голованівська ЦРЛ", у відповідності до «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх виконання». Відповідач, який вчинив шкоду у неповнолітньому віці, на час розгляду справи досяг повноліття, крім того, працює та отримує заробітну плату, тобто має можливість відшкодувати завдані збитки, понесені позивачем у зв`язку з лікуванням [PERSON] , а тому шкода має бути стягнута з відповідача. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України дані обставини визнаються учасниками справи та не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. У зв`язку з визнанням відповідачем позову, з останнього мають бути стягнуті на користь держави 50% судового збору в сумі 960 грн. 50 коп., виходячи з розміру, встановленого підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", а інша частина судового збору в тому ж самому розмірі, підлягає компенсуванню за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved