Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою та, уточнивши позовні вимоги, просить: стягнути з Публічного акціонерного товариства "Трест Дніпродорбуд" на його користь 57614,44 грн. середнього заробітку та судовий збір в розмірі 529,08 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що з 16 вересня 2009 року по 02 липня 2013 року він працював у ДЗАТ "Трест Дніпродорбуд" (надалі перейменовано у ПАТ "Трест Дніпродорбуд") на посаді водія автотранспортних засобів. Відповідачем в день звільнення 02 липня 2013 року не здійснено виплату належних йому коштів у сумі 3136,89 грн. компенсації за невикористану відпустку, яка була перерахована підприємством 11 серпня 2014 року та виплачена йому 16 серпня 2014 року. Оскільки підприємство з ним не розрахувалось в повному обсязі в день звільнення 02 липня 2013 року він просить стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку по заробітній платі, тобто за період з 02 липня 2013 року по 10 серпня 2014 року в сумі 57614,44 грн., виходячи з середньоденного розміру заробітної плати 142,61 грн. за 404 дні. Позивач в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що у 2001 році на законодавчому рівні усунуто будь-які обмеження у строках звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості із заробітної плати, а також відповідно до керівних роз'яснень Конституційного Суду України, який у своїх рішеннях від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 та № 9-рп/2013, зазначив, що працівник не обмежений будь-яким строком у зверненні до суду із позовом про стягнення заборгованості із заробітної плати. Також зазначає, що відсутність фінансування не може слугувати підставою для відмови в позові, адже трудове та цивільне законодавство не звільняє боржника від відповідальності у випадку відсутності у нього грошових коштів. Вимагати виплати заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за весь час прострочення є законним правом позивача, адже протягом усього цього часу він неодноразово у досудовому порядку звертався до відповідача з проханням погасити існуючу заборгованість, звертався до органів прокуратури з проханням аби останні вплинули на відповідача та спонукали його до погашення існуючої заборгованості. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу за його відсутності та надав письмові заперечення відповідно до яких у задоволенні вимог позивача просив суд відмовити в повному обсязі. В обгрунтування своїх заперечень зазначив, що відповідно до наказу № 426 - К від 02 липня 2013 року позивача як працівника управління № 5, було звільнено в ТОВ "Автоснабсервіс" з зачисленням календарних днів невикористаної відпустки. ПАТ "Трест Дніпродорбуд" виконує виключно державні замовлення на будівництво, ремонт, благоустрій доріг. Фінансування даного підприємства здійснюється виключно за рахунок держави, шляхом перерахування коштів на рахунок підприємства за виконані замовлення по будівництву, ремонту, благоустрою доріг. Служба автомобільних доріг в Дніпропетровській області має заборгованість перед Відповідачем на суму 110, 0 млн. грн., за виконану роботу у 2013 році. Тобто, ПАТ "Трест Дніпродорбуд" не мало можливості своєчасно перевести суму невикористаних днів щорічних відпусток на ТОВ "Автоснабсервіс" для колишніх працівників, що пояснювалося позивачеві. ПАТ "Трест Дніпродорбуд" неодноразово зверталося до представників влади з проханням врегулювання даного питання. На даний момент, сума необхідна для виплати колишнім працівникам ПАТ «Трест Дніпродорбуд» вже була перерахована, а компенсація за невикористану відпустку, що складає 3136, 89 грн., була виплачена позивачу за видатковим ордером № 41 від 12 серпня 2014 р. також вважає, що позивачем пропущено тримісячний строк звернення за вирішенням трудового спору, через що даний позов не підлягає задоволенню. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що 16 вересня 2009 року позивач був прийнятий на роботу до ДЗАТ "Трест Дніпродорбуд" на посаду водія автотранспортних засобів 1 класу. В подальшому ДЗАТ "Трест Дніпродорбуд" було перейменовано у ПАТ "Трест Дніпродорбуд". Згідно наказу ПАТ "Трест Дніпродорбуд" № 420-к від 02 липня 2013 року позивач був звільнений з роботи по переведенню в ТОВ "Автоснабсервіс". Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача та наказом № 420-к від 02 липня 2013 року. Позивачу в день його звільнення відповідачем не була виплачена компенсація за невикористану відпустку у розмірі 3136,89 грн., яка була перерахована ПАТ "Трест Дніпродорбуд" на рахунок ТОВ "Автоснабсервіс" для виплати позивачеві 11 серпня 2014 року, що підтверджується довідкою ПАТ "Трест Дніпродорбуд" від 24 квітня 2014 року № 07/229, платіжними дорученнями № 9 та № 10 від 11 серпня 2014 року на суми 14000 грн. і 7440 грн., видатковим ордером № 41 від 12 серпня 2014 року, а також визнано сторонами. З часу звільнення позивача, з 02 липня 2013 року по 10 серпня 2014 року, тобто по час перерахування коштів на рахунок підприємства, на яке було звільнено за переводом позивача, пройшло 282 робочих дні. Середньоденна заробітна плата позивача складає 142 грн. 61 коп. Виходячи з цього, середня заробітна плата за час затримки розрахунку при звільненні позивача складає 40216,02 грн. (142,61 грн.* 282 дні = 40216,02 грн.) Дані обставини підтверджуються довідкою про середню заробітну плату № 07/1112 від 25 грудня 2013 року, виданою ПАТ "Трест Дніпродорбуд", та розрахунком позивача, наведеним в уточненій позовній заяві. Суд вважає, що дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У відповідності з ч. 1 ст. 83 КЗпП, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника, або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Такий розмір визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затриманням розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного для після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення. На підставі ст. 88 ЦПК з відповідача підлягає стягненню сума слаченого позивачем судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial