Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до ТОВ "Антарес-2000", треті особи: генеральний директор ТОВ "Антарес-2000" Хохлачова Тетяна Іванівна, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", Акціонерне товариство "Укргазвидобування", Головне управління Держпраці у Харківській області, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості по заробітній платі у розмірі 1060,00 грн.. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що з грудня 2019 року по 01 квітня 2020 року він працював охоронцем в охоронній фірмі ТОВ АК «Харланд» на об`єкті, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Букова, 36. Вказаний об`єкт належить ТОВ «Лікво», засновником якого є Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України". З 01 квітня 2020 року вказаний об`єкт був переданий під охорону іншій охоронній фірмі ТОВ «Антарес-2000», у зв`язку з чим 01 квітня 2020 року представник ТОВ «Антарес 2000» [PERSON] зібрав усіх охоронників, які працювали на цьому об`єкті, та запропонував їм продовжувати роботу і надалі в тому ж режимі, але вже як співробітники ТОВ «Антарес-2000» з оплатою 530 грн. за добове чергування. [PERSON] надав кожному по одному примірнику договору з додатками та запропонував ознайомитися та підписати ці документи. Ознайомившись з вказаними документами, позивач дійшов висновку, що запропонований до підписання договір грубо порушує його трудові права та вимоги діючого трудового законодавства України, та 11 квітня 2020 року він повідомив [PERSON] , що в такій редакції він не може підписати договір, оскільки не згоден з його умовами, та останній повідомив, що за таких обставин ТОВ «Антарес-2000» його послуг не потребує. Позивач наголосив, що з 01 по 11 квітня 2020 року він відпрацював в ТОВ «Антарес-2000» два добових чергування, а саме 04 та 05 квітня 2020 року, проте обумовленої суми заробітної плати в розмірі 1060 грн. за дві доби до цього часу не отримав. Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31 липня 2020 року позовну заяву [PERSON] до Охоронного агентства ТОВ "Антарес-2000", треті особи: [PERSON] , Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", ТОВ "ЛІКВО" про стягнення заробітної плати - залишено без руху та надано йому строк десять днів для усунення недоліків з дня отримання копії ухвали. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження. Також, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Також визначено третім особам десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання пояснення на позовну заяву. Цією ж ухвалою суду задоволено клопотання позивача та витребувано у ТОВ "ЛІКВО" належним чином засвідчені копії службової документації по об`єкту, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме: журнал реєстрації проходу через територію об`єкту залізничного транспорту та журнал реєстрації відвідувачів; Витребувано у ТОВ "Антарес-2000" належним чином засвідчені копії договору на підставі якого охоронна фірма ТОВ "Антарес-2000" мала надавати охоронні послуги по об`єкту, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та належним чином засвідчений журнал прийому передачі зміни та матеріального майна охоронцями та належним чином завірений графік чергувань на квітень 2020 року по об`єкту, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Також задоволено клопотання позивача про виклик свідків. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2020 року заяву [PERSON] про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головного управління Держпраці у Харківській області задоволено та визначено третій особі десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання пояснень на позов. Заяву [PERSON] про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Національного агенства з питань запобігання корупції залишено без задоволення. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2020 року задоволено клопотання позивача та замінено третю особу по справі ТОВ "ЛІКВО" на його правонаступника - Акціонерне товариство "Укргазвидобування". Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2021 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у Акціонерного товариства "Укргазвидобування" належним чином засвідчені копії службової документації по об`єкту, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме: журнал реєстрації проходу через територію об`єкту залізничного транспорту за період з 01.04.2020 року по 01.05.2020 року; журнал реєстрації відвідувачів за період з 01.04.2020 року по 01.05.2020 року. 04.09.2020 року до суду надійшло письмове пояснення третьої особи Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", в якому уповноважений представник повідомив, що [PERSON] в НАК «Нафтогаз України» ніколи не працював. У Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" відсутня будь-яка інформація та документи з приводу відносин, що є предметом спору. У зв`язку з тим, що наявні матеріали справи не містять інформації про укладення договору між позивачем та відповідачем, факту здійснення між сторонами розрахунку при припиненні договірних відносин, третя особа вважає, що позовні вимоги є безпідставними, а законні підстави для задоволення позовних вимог відсутні (том І а.с. 56-57). Від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес-2000" 05.10.2020 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись, зокрема, на те, що позивач [PERSON] із заявою про працевлаштування до відповідача ТОВ «АНТАРЕС-2000» не звертався; між сторонами не було укладено трудового договору, більш того, позивач зазначив, що він трудового договору не підписував, оскільки такий договір на думку самого позивача порушує його права як працівника. Крім того, вказав, що до позовної заяви позивач не надав копії трудової книжки з відміткою про працевлаштування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес-2000". З податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форми 1 ДФ), сформованої по ТВ «АНТАРЕС-2000» за 2 квартал 2020 року, ідентифікаційний номер платника податку (податковий номер) позивача відсутній. Більше того, такий ідентифікаційний номер платника податку як [PERSON] відсутній у звіті про суми нарахованої заробітної плати за 4 місяць 2020 року по ТОВ «АНТАРЕС-2000», тобто такий працівник на підприємстві відповідача не рахувався на момент виникнення спірних відносин, не рахується і по цей час. З огляду на те, що факту перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем не доведено жодними доказами, відповідач вважає, що позовні вимоги про стягнення заробітної плати є передчасними та безпідставними, оскільки позивач повинен спочатку звернутися з вимогою до суду про встановлення факту трудових відносин, а вже потім стягувати невиплачену заробітну плату. Крім того, відповідач наголосив, що позивач жодним чином не підтвердив розмір стягуваної заробітної плати, сума в розмірі 530,00 грн. за добове чергування підтверджується лише словами самого позивача, та не має відношення до мінімального розміру чи будь-якого іншого затвердженого штатним розписом (том І а.с. 60-64). Крім того, відповідачем 12.10.2020 року на виконання ухвали суду про витребування доказів, надано суду копію договору № 26-п/2020 від 25.03.2020 року та копію журналу обліку прийому-здавання чергувань охоронниками на посту № 1 та № 2 по охороні складів САРС «Лікво» АТ «Укргазвидобування» м. Харків, вул. Букова, 36. (том І а.с. 115-152). 03.11.2020 року від третьої особи Головного управління Держпраці у Харківській області надійшли письмові пояснення, зі змісту яких вбачається, зокрема, що [PERSON] не звертався до Головного управління Держпраці у Харківській області із заявами, скаргами у відношенні ТОВ «Антарес-2000», заходи державного контролю щодо ТОВ «Антарес-2000» управлінням не проводились (том І а.с. 167-170). 03.12.2020 року від третьої особи АТ «Укргазвидобування» надійшли письмові пояснення, відповідно до яких цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить Товариству на праві власності відповідно до витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно, для охорони якого на договірній основі були залучені в різні періоди ТОВ «охоронна компанія «ХАРЛАНД» та відповідач по справі. Договори, на підставі яких вказані підприємства виконували свої обов`язки з охорони об`єкта Товариства є господарсько-правовими та не стосуються трудових або інших правовідносин, що виникають між працівниками або контрагентами вказаних охоронних підприємств і цими підприємствами (том І а.с. 244-245). Крім того, 18.01.2021 року АТ «Укргазвидобування» надано до суду пояснення на виконання ухвали суду про витребування доказів, з якого вбачається, що Товариство не має можливості виконати ухвалу суду та надати журнал реєстрації проходу через територію об`єкту залізничного транспорту та журнал реєстрації відвідувачів, посилаючись на запитувані судом документи не є службовими документами третьої особи, та відповідно до умов Договору на надання послуг № 26-П/2020 від 25.03.2020, який був укладений між відповідачем та третьою особою, відповідач самостійно складає документи службового характеру для організації забезпечення виконання ним (його працівниками або співвиконавцями) договірних зобов`язань по Договору з охорони об`єктів, до обліку і зберігання яких третя особа не має жодного відношення (том ІІ а.с. 25-26). В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд позов [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Крім того, представник відмовився від клопотання про допит свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також вважав можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Відповідач та треті особи правом на участь представника у судовому засіданні не скористалися, причину неявки не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, допитавши свідків, суд встановив наступне. За твердженням позивача, він з грудня 2019 року по 01 квітня 2020 року працював охоронцем в охоронній фірмі ТОВ АК «Харланд» на об`єкті, розташованому за адресою: м. Харків, який належить ТОВ «Лікво», засновником якого є Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України". З 01 квітня 2020 року вказаний об`єкт був переданий під охорону іншій охоронній фірмі ТОВ «Антарес-2000», у зв`язку з чим 01 квітня 2020 року представник ТОВ «Антарес 2000» [PERSON] зібрав усіх охоронців, які працювали на цьому об`єкті, та запропонував їм продовжувати роботу і надалі в тому ж режимі, але вже як співробітники ТОВ «Антарес-2000» з оплатою 530 грн. за добове чергування. [PERSON] надав кожному по одному примірнику договору з додатками та запропонував ознайомитися та підписати ці документи. Ознайомившись з вказаними документами, позивач дійшов висновку, що запропонований до підписання договір грубо порушує його трудові права та вимоги діючого трудового законодавства України, та 11 квітня 2020 року він повідомив [PERSON] , що в такій редакції він не може підписати договір, оскільки не згоден з його умовами, у зв`язку з чим останній повідомив, що за таких обставин ТОВ «Антарес-2000» його послуг не потребує. Позивач наголосив, що з 01 по 11 квітня 2020 року він відпрацював в ТОВ «Антарес-2000» два добових чергування, а саме 04 та 05 квітня 2020 року, проте обумовленої суми заробітної плати в розмірі 1060 грн. за дві доби до цього часу не отримав. Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Частиною 1 статті 24\~КЗпПУ передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім; при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України. Згідно ч. 3 вказаної вище статті, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Матеріали справи не містять повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно із частиною першою статті 21 Закону України "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до статті 29 Закону України "Про оплату праці" при укладанні працівником трудового договору (контракту) роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть провадитися відрахування у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до частини 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Як вбачається із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 вказаної вище статті передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 77\~ЦПК України передбачено, що належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Як вбачається із частини 2 статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Втім, позивачем не надано доказів того, що між ним та відповідачем виникли трудові відносини і що позивач був допущений відповідачем до роботи. За клопотанням сторони позивача судом допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які пояснили суду, що вони працювали охоронцями на об`єкті за адресою: [ADDRESS] , де були розміщені склади, належні ТОВ «ЛІКВО». Послуги з охорони вказаного об`єкта до 31.03.2020 року надавала охоронна фірма «Харланд». 30.03.2020 року вони дізналися, що з 01.04.2020 року охорону вказаного об`єкту буде здійснювати інша охоронна фірма ТОВ «Антарес-2000», начальник охорони якої [PERSON] зібрав всіх охоронців, які працювали на охоронній фірмі « [INFO] » та запропонував працювати охоронцями на цьому ж об`єкті, але вже як співробітники ТОВ «Антарес-2000» із заробітною платою 530 грн. за добове чергування. Після цього [PERSON] надав всім охоронцям, крім [PERSON] , який був відсутній на зборах 01.04.2020 року, роздруковані екземпляри договору і інші документи, серед яких була заява на ім`я [PERSON] про прийняття на роботу та одночасно заява про звільнення з роботи за згодою сторін, та попросив всіх охоронців ознайомитися з цими документами та їх підписати без зазначення дати. Після цього свідки запитали у [PERSON] , який за освітою є юристом, його думку з приводу наданих для підписання документів, проте останній звернув увагу на договір про повну матеріальну відповідальність, за яким охоронці мали нести повну матеріальну відповідальність за все майно ТОВ «ЛІКВО», якій належав вказаний об`єкт, при цьому ніхто не знав, що зберігається на складах вказаного об`єкта, оскільки вони були зачинені та запечатані. Після дослідження наданих ТОВ «Антарес-2000» документів, вони відмовилися їх підписувати, у зв`язку з чим були вимушені залишити роботу. Свідки стверджували, що позивач разом зі своїм напарником [PERSON] працювали на вказаному об`єкті 04.04.2020 року та 05.04.2020 року, та їм відомо, що за відпрацьовані зміни охоронцям, в тому числі позивачеві, не було виплачено заробітну плату за відпрацьовані в квітні робочі дні. Показання свідків у вказаних правовідносинах не можуть вважатися допустимим доказом та слугувати підставою для задоволення цього позову. Належним підтвердженням кількості фактично відпрацьованих днів, які підлягають оплаті, є табель обліку використання робочого часу. Пунктом 27 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~про оплату\~праці» №\~13\~від 24.12.1999\~року передбачено, що судам необхідно враховувати, що згідно зі ст.\~21\~КЗпП належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір. Доказів того, що між позивачем [PERSON] та Охоронним агентством\~ТОВ "Антарес-2000"\~був укладений трудовий договір, суду не надано. Крім того, суд критично оцінює посилання представника позивача, як на доказ в обґрунтування заявленого позову, що в наданому стороною відповідача звіті про суми нарахованої заробітної плати з квітень 2020 року відсутнє не тільки прізвище позивача [PERSON] , а й прізвища інших охоронців, які у відповідності до журналу передачі змін здійснювали охорону об`єкту за адресою: [ADDRESS] в квітні 2020 року, що, на думку представника позивача, свідчить про ТОВ «Антарес-2000» використовує працю охоронців без офіційного працевлаштування. Вказані обставини не є допустимим доказом на підтвердження працевлаштування позивача в ТОВ «Антарес-2000» та не є вирішальною підставою для задоволення позову [PERSON] про стягнення з відповідача заробітної плати за 04.04.2020 року та 05.04.2020 року. Стосовно письмових пояснень на позовну заяву, наданих свідком [PERSON] , який обіймає посаду провідного фахівця з безпеки сектору безпеки Філії Спеціалізована аварійно-рятувальна (газорятувальна) служба «ЛІКВО» АТ «Укргазвидобування» та свідком [PERSON] , який обіймає посаду начальника сектору безпеки Філії Спеціалізована аварійно-рятувальна (газорятувальна) служба «ЛІКВО» АТ «Укргазвидобування», які надійшли до суду 25.01.2021 року, слід зазначити наступне. Відповідно до ст.\~90\~ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Порядок допиту свідків встановлений ст. 230 ЦПК України, зі змісту якої вбачається, що свідок надає показання безпосередньо суду під час судового засідання. При цьому, в п. 27 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12.06.2009\~№ 2\~«Про застосування\~норм цивільного\~процесуального законодавства\~при розгляді\~справ у\~суді першої\~інстанції» зазначено, що не можуть бути використані як показання свідків їх письмові пояснення, тому у відповідних випадках (наприклад, якщо пояснення таких осіб мають значення для справи і допитати їх неможливо) вони приймаються судом як письмові докази. До своїх письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] надали докази неможливості з`явитися до суду, а саме копії листів непрацездатності, які свідчать про перебування на лікарняному: [PERSON] з 28.11.2020 року по 12.12.2020 року, [PERSON] з 25.11.2020 року по 11.12.2020 року, після чого останні приступили до роботи. Таким чином, як станом на час надання письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] до суду, а саме 25.01.2021 року, так і в ході подальшого розгляду справи, доказів неможливості особисто з`явитися до суду в якості свідків вказаними особами суду не надано, у зв`язку з чим суд не вбачає правових підстав для врахування письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] , як письмових доказів. Крім того, суд критично оцінює посилання представника позивача на те, що відповідачем, на виконання ухвали суду про витребування доказів, умисно наданий витяг з Журналу обліку прийому-здавання чергувань охоронниками на посту № 1 та № 2 по охороні Складів бази СРС «ЛІКВО» АТ «Укргазвидобування» м. Харків, вул. Букова, 36, ведення якого розпочато в квітні 2020 року, лише з 10 квітня 2020 року, а також на те, що відповідачем умисно не надано копій журналу реєстрації проходу через територію об`єкту залізничного транспорту за період з 01.04.2020 року по 01.05.2020 року та журналу реєстрації відвідувачів за період з 01.04.2020 року по 01.05.2020 року, про наявність та заповнення яких надали показання свідки [PERSON] та [PERSON] .. На думку представника позивача, такі дії відповідача свідчать про те, що в зазначених журналах містяться записи, які свідчать про те, що [PERSON] працював охоронцем за зазначеному об`єкті 04.04.2020 року та 05.04.2020 року, та які відповідач умисно не надав на запит суду. Як вбачається із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи не містять доказів та обґрунтувань обов`язковості ведення ТОВ «Антарес-2000» журналу реєстрації проходу через територію об`єкта, розташованого за адресою: [ADDRESS] , залізничного транспорту, а також журналу реєстрації відвідувачів цього об`єкта, зокрема порядку їх ведення та подальшого зберігання, тощо. Інформацію про ведення вищевказаних журналів на об`єкті за адресою: [ADDRESS] , в ході розгляду справи було повідомлено лише свідками [PERSON] та [PERSON] , які також не пояснили яким саме нормативним або локальним документом ТОВ «Антарес-2000» регламентовано ведення вказаних журналів. З пояснень відповідача, які надійшли до суду 12.10.2020 року, вбачається, що охорона САРС «ЛІКВО» AT «Уркгазвидобування» здійснюється у відповідності до Регламенту охорони об`єктів Групи Нафтогаз, який є базовим документом Групи Нафтогаз, що визначає мету, ключові принципи, цілі та напрямки діяльності у сфері охоронної діяльності. У відповідності до п. 3.13 Регламенту, на постах охорони об`єкта мають бути копії (оригінали), які вносяться в опис, у тому числі графіків заступання персоналу охорони у наряд з охорони об`єкта, затверджені керівником відомчої охорони або суб`єкта охоронної діяльності. Проте, вимог щодо зберігання графіків чергувань після закінчення звітного місяця Регламентом не передбачено. ТОВ «Антарес-2000» забезпечує охорону понад 50 постів охорони AT «Укргазвидобування», та у зв`язку з великим обсягом постової документації не систематизує та не зберігає графіки заступання персоналу охорони у наряд з охорони об`єктів за попередні місяці. Зважаючи на це, ТОВ «Антарес-2000» повідомило про відсутність можливості надати суду завірений належним чином графік чергувань на квітень 2020 року по об`єкту, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, суд вважає, що посилання представника позивача на те, що відповідачем умисно не надано копій вищевказаних журналів суду з метою приховання факту виконання [PERSON] роботи охоронця на об`єкті, розташованому за адресою: [ADDRESS] , в період з 04.04.2020 року по 05.04.2020 року, ґрунтуються виключно на припущеннях. Як вбачається із пункту 6 частини 1 статті 232 ЦПК України, безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про оформлення трудових відносин у разі виконання ним роботи без укладення трудового договору та встановлення періоду такої роботи. Частиною 6 статті 235\~КЗпПУ передбачено, що при винесенні рішення про оформлення трудових відносин з працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу, у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про нарахування та виплату такому працівникові заробітної плати у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у відповідному періоді без урахування фактично виплаченої заробітної плати, про нарахування та сплату відповідно до законодавства податку на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за встановлений період роботи. З пояснень представника позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] , наданих в судовому засіданні, вбачається, що позивач до суду із заявою про оформлення трудових відносин у разі виконання ним роботи без укладення трудового договору та встановлення періоду такої роботи не звертався. Частиною 1 статті 94\~КЗпПУ передбачено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Оскільки позивачем не надано доказів виконання ним трудових обов`язків та про період його роботи, із заявою про оформлення трудових відносин з ТОВ «Антарес-2000» до суду він не звертався, підстави для задоволення його позовних вимог про стягнення заробітної плати за 04.04.2020 року та 05.04.2020 року відсутні. Відповідно до ч. 1 ст.\~11\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь. Відповідно до ст.\~17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» та ч. 4 ст.\~10\~Цивільного процесуального\~кодексу України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З урахуванням наведеного, суд вважає, що в ході судового розгляду цієї справи не знайшли свого підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами обставини, на які позивач посилався в обґрунтування своєї позовної вимоги про стягнення з відповідача заробітної плати в сумі 1060 грн., а також зважаючи на те, що позивач до суду із заявою про оформлення трудових відносин у разі виконання ним роботи без укладення трудового договору та встановлення періоду такої роботи не звертався, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», витрати по сплаті судового збору компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed