Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

в листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.12.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 03.11.2016 року між ТОВ "ВЕЛЛФІН" та [PERSON] було укладено Договір позики № 88925 в електронній формі. За умовами п. 1.1. укладеного між сторонами договору, ТОВ "ВЕЛЛФІН" надало [PERSON] грошові кошти в сумі 1 200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. ТОВ "ВЕЛЛФІН" належним чином виконало умови договору позики, але відповідач отримані грошові кошти в передбачений договором строки не повернув, внаслідок чого станом на 18.11.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 49210,65 грн., яка складається з: 1200,00 грн. заборгованість за основною сумою позики, 12092,85 грн. заборгованість за відсотками, 35917,80 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, яку і просить суд стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову. Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН" є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності (розпорядженням Нацкомфінпослуг №2606 від 27.10.2015 зареєстровано в реєстрі фінансових установ за №16103225). 03 листопада 2016 року між ТОВ "ВЕЛЛФІН" та [PERSON] було укладено договір №88925 в електронній формі. Згідно з п. 1.1 Договору позики позикодавець надає позичальникові на умовах, що передбачених договором, грошові кошти в позику в сумі 1 200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, визначені договором. Згідно з п. 1.2. Строк дії Договору 15 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Згідно з п. 1.3. Договору позики строк позики за цим Договором складає 15 днів. Згідно з п. 1.5. Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: - 0,95 процента від суми позики, але не менше ніж 50 гривень за перший день користування позикою; - 0,95 процента від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.2 цього Договору; - 3,8 процента від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк, зазначений в п. 1.2 цього Договору, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Позивач виконав умови договору перерахувавши на картковий рахунок відповідача кошти в сумі 1 200,00 грн., що підтверджується листом ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" № 4931-ВП від 29.10.2019 року, яким встановлюється, що ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків та відповідно до договору ВП-180516-3 від 18.05.2016 року укладеного між ТОВ ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" та ТОВ "ВЕЛЛФІН", було здійснено за дорученням ТОВ "ВЕЛЛФІН" переказ коштів на картки клієнтів, а саме 03.11.2016 року на суму 1200,00 грн., власник картки [PERSON] .. Доказів неотримання грошових коштів відповідачем не надано. Відповідач прийняті на себе зобов`язання за Договором позики належним чином не виконав, що встановлено розрахунком заборгованості наданим позивачем. Відповідно до ст. ст.\~526,\~615 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно зі\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до положень\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~(в редакції, яка була чинною на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 2 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання грошових коштів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН" перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст.\~641,\~644 ЦК України\~на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В п. 7.2 Договору позики відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватись Правил програми лояльності, текст яких розміщено на сайті позикодавця. Згідно зі\~ст. 525 ЦК України\~України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки\~ст. 629 ЦК України\~встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики № 88925 від 03.11.2016 року сукупна вартість позики складає 1200,00 грн., проценти за користування позикою складають 209,60 грн. Таким чином вимоги позивача в частині стягнення суми позики в розмірі 1200,00 грн. та відсотки за користування позикою у розмірі 209,60 грн., що відповідно в загальному складає 1409,60 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується заявлених позивачем вимог в частині стягнення заборгованості по відсоткам в іншій частині суд виходить з наступного. Статтею 536 ЦК України\~встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 28.03.2018 року у цивільній справі № 444/9510/12. З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги ТОВ "ВЕЛЛФІН" в частині стягнення процентів за межами строку кредитування безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо застосування строків позовної давності, заявлених представником відповідача [PERSON] - [PERSON] у своєму відзиві, суд зазначає наступне. Згідно\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України\~закріплено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом ч.ч.1,5\~ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно ч.ч.3, 4\~ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач ТОВ "ВЕЛЛФІН" звернулося до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором позики з [PERSON] 18.11.2019 року (згідно із поштовим штемпелем на конверті а.с.31), договір позики № 88925 укладено між сторонами 03.11.2016 року (а.с.19-23), переказ коштів здійснено 03.11.2016 року (а.с.25), строк дії договору становить 15 днів, тобто днем повернення коштів є 18.11.2016 року. Отже, позивачем подано позов в межах трирічного строку позовної давності. У постанові від 29.05.2018 у справі №903/509/17 Верховний Суд зазначив, що перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися в разі звернення позивача до суду, в тому числі й направлення позовної заяви поштою, здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства. З викладеного заява про застосування строків позовної давності не підлягає до задоволення. Крім того суд відхиляє заперечення представника відповідача, про відсутність доказів, що відповідач отримував кредитні кошти, оскільки її заперечення спростовуються її ж поясненнями викладеними у відзиві, що у 2017 році стали поступати дзвінки з банку про погашення заборгованості по кредиту і вона погашала кредит за [PERSON] . Водночас, дослідивши долучені представником відповідача до відзиву копії квитанцій на погашення суми боргу за отриманий [PERSON] кредит за Договором позики № 88925 від 03.11.2016 у ТОВ "ВЕЛЛФІН", суд не приймає до уваги, оскільки вони не стосуються даної справи. Так, в квитанціях зазначено отримувач платежу ТОВ "СС ЛОУН" та призначення платежу - оплата за кредит № [NUMBER] . Вказана обставина відповідачем у визначеному положеннями ст.\~ст. 76-81 ЦПК України порядку не спростовано. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена\~ст. 12 ЦПК України\~змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн. то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 55,02 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial