Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернувся [PERSON] з позовом до Санаторія "Нафтуся Прикарпаття", у якому просить стягнути з Санаторія "Нафтуся Прикарпаття" на його користь заборгованість з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати за період з січня 2020 року по 12 серпня 2021 року в сумі 119175 грн 79 коп; стягнути з Санаторія "Нафтуся Прикарпаття"на його користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 17 вересня 2016 року по 12 серпня 2021 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем. Під час його знаходження у трудових правовідносинах з відповідачем, з боку останнього була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 119175 грн 79 коп. 12 серпня 2021 року позивач звільнений з роботи відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, угода сторін, згідно наказу № 15 від 12 серпня 2021 року. Вказує, що так як від керівництва санаторію не міг отримати офіційну інформацію про заборговану заробітну плату, він звертався на Урядову гарячу лінію щодо невиплати відповідачем заробітної плати та суми заборгованості, та листом з Головного управління Держпраці у Львівській області за № 4109/4/14-04 надано інформацію, що дане управління проводило позапланову перевірку 18.02.2021 та інспекційне відвідування на предмет дотримання законодавства про працю. У ході цієї перевірки було виявлено, що відповідач не виплачує заробітну плату працівникам та існує велика заборгованість по зарплаті. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.11.2021 заяву [PERSON] про залишення позовної вимоги без розгляду задоволено; позовну вимогу [PERSON] до Санаторія "Нафтуся Прикарпаття" про стягнення з Санаторія "Нафтуся Прикарпаття" на користь [PERSON] середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення, - залишено без розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив такі задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, судом постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві доводи позивача, дослідивши матеріалисправи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що [PERSON] , 1956 року народження, з 17.09.2016 по 12.08.2012 (наказ про звільнення з роботи за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням, № 15 від 12.08.2021) працював в Санаторії "Нафтуся Прикарпаття" (копія трудової книжки). Як вбачається з листа Головного управління Держпраці у Львівській області від 19.03.2021 №4109/4/14-04 25.08.2021 18.02.2021 управлінням проведено позаплановий захід зі здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування у Закладі на предмет додержання законодавства про працю. У ході інспекційного відвідування, встановлено порушення вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України „Про оплату праці", що полягає у виплаті заробітної плати працівникам Санаторію, в тому числі [PERSON] , з порушенням строків, а саме, пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, що призвело до формування заборгованості, яка станом на 18.02.2021 становить 2127.5 тис.грн та включає: частину невиплаченої заробітної плати за грудень 2019 року; частину невиплаченої заробітної плати за січень-березень 2020 року, частину невиплаченої заробітної плати за червень-листопад 2020 року та невиплачену заробітну плату за квітень-травень 2020 року та грудень 2020 року. Також, станом на дату заходу державного контролю в Санаторії залишалася невиплаченою заробітна плата за січень 2021 року. Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст. 2, Глави XV КЗпП України працівник має право звернутися до суду для вирішення трудового спору, захисту свого порушеного права. Відповідно до статті 43 Конституції України, кожна особа має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 21 Закону України „Про оплату праці" регламентовано, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Нормою ст. 15 Закону України „Про оплату праці" встановлено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Статтею 47 КЗпП України передбачений обов`язок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення видати працівникові трудову книжку та провести з ним розрахунок у строки, визначені ст. 116 КЗпП України. У свою чергу, нормою ст. 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості з нарахованої, але н виплаченої заробітної плати, підлягають задоволенню, відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з нарахованої, але невиплаченої заробітної плати за період з січня 2020 року по 12 серпня 2021 року в сумі 119175 грн 79 коп. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід спеціального фонду Державного бюджету України в сумі 908 грн.

Outcome: approved