Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

В серпні 2018 року позивачка звернулась до суду із позовом в якому просила визнати недійсним заповіт, виданий 16.06.2017 року [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецькою Н.Г. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила наступне. [INFO] помер [PERSON] , якого вона вважала своїм чоловіком, та який мешкав за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з: квартири [ADDRESS] та грошових коштів на вкладах в банках України. Позивачка зазначила,що [PERSON] видав заповіт на ім`я відповідача під час спільного проживання з нею, та в той час начебто хворів онкологічним захворюванням. Вважає,що будь-які відомості про лікування [PERSON] від онкологічного захворювання відсутні, а за 20 днів до смерті його було поставлено на облік без проведення жодного медичного дослідження для встановлення діагнозу. Позивачка зазначає, що відсутні жодні відомості захоронення [PERSON] в м. Маріуполі, тому вважає, що відповідач здійснив навмисне вбивство [PERSON] , а заповіт виданий [PERSON] на ім`я [PERSON] підроблений, можливо за попередньою змовою з нотаріусом, який посвідчив заповіт. Позивачка зазначає, що в неї наявний заповіт, посвідчений державним нотаріусом Колеснік Л.В., виданий від імені [PERSON] ще 27.02.2015 року на її ім`я . Враховуючи викладене вище, позивачка зазначає, що оскільки фактично [PERSON] на ім`я [PERSON] не видавав заповіт, а тому його волевиявлення не відповідало внутрішній волі, а тому заповіт від 16.06.2017 року повинен бути визнаний недійсним на підставі ст. 203, 215 ЦК України. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20.08.2018 року було накладено арешт та заборонено вчиняти з квартирою [ADDRESS] , яка належить [PERSON] [INFO] ,і який помер [INFO] - будь-які дії, направлені на реєстрацію прав власності. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.09.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21.09.2018 року позовну заяву залишено без руху за клопотання сторони відповідача. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.09.2018 року продовжено розгляд цивільної справи, призначено підготовче судове засідання. 11.10.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просив суд відмовити у його задоволенні, в обгрунтування своїх заперечень зазначив наступне . 16.06.2017 року [PERSON] ,маючи вільне волевиявлення, знаходячись у твердій пам`яті та повній свідомості, в третій державній нотаріальній конторі м. Маріуполя, підписав заповіт на його ім`я , а саме на квартиру [ADDRESS] . Даний заповіт було засвідчено державним нотаріусом вказаної нотаріальної контори Костецькою Н.Г. та зареєстровано в реєстрі №1-349, 1-350. Відповідач вказав, що з [PERSON] був знайомий більше 20 років , весь час підтримували дружні відносини. З позивачкою особисто не знайомий та зазначає, що вказані обставини в позовній заяві щодо її спільного проживання з [PERSON] - брехня, оскільки жодних доказів на підтвердження нею цих фактів не надано. Зазначає, що [PERSON] проживав у квартирі один. З літа 2015 року він спілкувався з [PERSON] кожні вихідні, останній до часу смерті вів здоровий спосіб життя, спілкувався з сусідами, приймав участь в житті ОСББ, мав гарні відносини з сусідами, характеризувався позитивно. З середини січня 2018 року [PERSON] почав скаржитись на біль у шлунку та казав, що приймає лікарські препарати, проте, до лікаря йти не бажав. 3-4 лютого 2018 року, приїхавши до [PERSON] він побачив, що стан здоров`я останнього погіршився, тому наполіг на проходженні обстеження. 06.02.2018 року поїхав на прийом до головного лікаря Маріупольського міського міжрайонного онкологічного диспансеру, оскільки [PERSON] схуд та відмовлявся їсти, про симптоми останнього розповів лікарю. 07.02.2018 року лікар-онколог [PERSON] приїхав до [PERSON] для його огляду, поставив попередній діагноз та видав направлення на проведення аналізу крові. 08.02.2018 року лабораторія для забору аналізу крові "Нова діагностика" , відібрала аналіз крові у [PERSON] 08.02.2018 року отримані результати аналізу крові було відвезені лікарю. 08-09 лютого 2018 року лікар прописав знеболювальні препарати, що містять наркотичну речовину, зазначені препарати медичні працівники регулярно вводили [PERSON] на дому. В період 03.02.2018 року по 21.02.2018 року він щодня знаходився у [PERSON] вдома, іноді залишався ночувати. 13.02.2018 року він на прохання [PERSON] зателефонував священику - настоятелю храму Святого Великомученика Феодора Стратилата у смт. Мангуш для його сповіді, та вже 14.02.2018 року священик прибув до квартири [PERSON] ,було здійснено відповідні церковні обряди. 21.02.2018 року він приїхав приблизно о 06год15хвилин ранку до квартири [PERSON] , але той вже був мертвий. Ним було викликано поліцію , яка приїхала з лікарем-експертом бюро СМЕ. Лікар оглянув померлого разом з працівниками поліції, потім провели опитування, та оскільки не було слідів насильницької смерті, видали довідку, з якою він поїхав до ЦМСП №3 м. Маріуполя, де йому видали лікарське свідоцтво про смерть №49. Отримавши свідоцтво про смерть [PERSON] в Приморському ДРАЦС, поїхав до Покровської сільської ради Мангушського району для отримання дозволу на поховання. Всі витрати по похованню [PERSON] він поніс самостійно і які склали 11 755грн. Поховання відбулось на кладовище,яке розташоване на території Покровської селищної ради Мангушського району. На зазначеному кладовищі поховані родичі відповідача,а тому він вирішив поховати поряд з рідними та близькими йому людьми і [PERSON] . Вважає,що [PERSON] висловив своє волевиявлення під час складання заповіту на його ім`я , підпис спадкодавця ніхто не підробляв , тиску не було здійснено,тому доводи позивачки,щодо підробки підпису вважає неспроможними. Також вважає не доведеними доводи позивачки,щодо насильницької смерті [PERSON] , так як труп був оглянутий лікарем експертом та ознак насильницької смерті не було виявлено. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21.12.2018 року було частково задоволено клопотання позивачки [PERSON] про витребування доказів. Витребувано медичні документи з КЛПУ «Міський міжрайонний онкологічний диспансер м. Маріуполя»; з третьої державної Маріупольської нотаріальної контори оригінали спадкової справи та оригінал заповіту; з Приморського ВП ЦВП ГУНП у Донецькій області матеріали ЖЕО; з другої Маріупольської державної нотаріальної контори журнал обліку заповітів з оригіналом заповіту, виданого [PERSON] на ім`я [PERSON] ; з УПСЗН Приморського району м. Маріуполя справу про нарахування та виплату субсидії; з Маріупольського морського рибного порту зразки почерку [PERSON] ; з ЦНАП м. Маріуполя; з ОСББ «Бахчиванджи 20» та у члена правління ОСББ «Бахчиванджи 20» оригінали підписів [PERSON] .. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.01.2019 року було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Басівського В.О. про витребування доказів. Витребувано із архіву «Центру первинної медичної санітарної допомоги №3» індивідуальну картку амбулаторного хворого [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.01.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.03.2019 року було задоволено клопотання позивачки [PERSON] та її представника адвоката Довженко В.І. про витребування доказів. Витребувано з Третьої маріупольської державної нотаріальної контори оригінал реєстру вчинення нотаріальних дій за 2017рік, який містить оригінал підпису [PERSON] [INFO] ; з УПСЗН Приморського району м. Маріуполя оригінал справи про нарахування та виплату субсидії на ім`я [PERSON] [INFO] . Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08.05.2019 року призначено проведення почеркознавчої експертизи, провадження у справі зупинено. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.08.2019 року відновлено провадження у цивільній справі. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.11.2019 року призначено проведення почеркознавчої експертизи, провадження у справі зупинено. 08.01.2020 року на адресу суду надійшов з Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз висновок судово-почеркознавчої експертизи №6409-6411 від 13.12.2019 року. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.01.2020 року відновлено провадження у цивільній справі, призначено судове засідання. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.08.2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання позивачки про зупинення провадження у цивільній справі №266/4722/18 до закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженню ЄРДР №120180507800000987 від 14.09.2018р., з первинною кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України . Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.06.2021 року клопотання [PERSON] про допит експерта - почерковеда задоволено. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.07.2021 року у задоволенні клопотання представника позивачки [PERSON] - адвоката Довженко В.І. про призначення додаткової почеркознавчої експертизи відмовлено. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Довженко В.І. позов підтримали , надали пояснення у відповідності до заявлених вимог, просили позов задовольнити. Представник позивача - адвокат Довженко В.І. в судовому засіданні зазначив, що підставою звернення до суду з даним позовом є обставини при яких настала смерть [PERSON] . У позивачки та нього є підстави вважати, що смерть [PERSON] є насильницькою та, що це є навмисним вбивством. Крім того, існують сумніви в справжності та законності заповіту, оскільки вони вважають, що заповіт був виданий не [PERSON] ,а його підпис був підроблений. Не менш важливим фактом, який викликає сумніви щодо справжності заповіту, є те, що [PERSON] видав заповіт на [PERSON] та при цьому не було скасовано заповіт виданий на ім`я [PERSON] . В подальшому від сторони надійшли заяви про закінчення розгляду справи у їх відсутності, наполягали на задоволенні позову. Представник відповідача - адвокат Басівський В.О. та відповідач [PERSON] позов не визнали. В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення у відповідності до наданого відзиву, в своїй промові до суду акцентував увагу,що заповіт це волевиявлення сторони, а саме [PERSON] , у нього не виникають сумніви,щодо оригінальності підпису спадкодавця. Звернув увагу,що на час заповіту [PERSON] та [PERSON] вже не підтримували відносини,що саме [PERSON] звернув увагу на стан здоров`я [PERSON] , був поряд в останні дні покійного, займався похованням і самостійно поніс витрати пов`язані з похованням . Вважає,що доводи позивачки та її представника є неспроможними , не підтвердженими об`єктивними даними цивільної справи, просив відмовити у задоволенні позову. В подальшому від представника відповідача та відповідача надійшли заяви про закінчення розгляду справи у їх відсутність, в позові просили відмовити. Допитана в судовому засіданні державний нотаріус Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецька Н.Г. у судовому засіданні пояснила наступне. До нотаріальної контори [PERSON] звернувся самостійно. 16 червня 2017року йому було надано консультацію стосовно складання заповіту. Також вона розпитувала у заповідача почому він звернувся до їх нотаріальної контори, оскільки за місцем проживання ближче була Друга державна нотаріальна контора, на що останній повідомив,що це його бажання. Також при наданні консультації заповідачу було надано роз`яснення ,щодо його родини, дітей, порядок скасування, зміни,уточнення заповіту,після чого було складено проект заповіту. [PERSON] уважно ознайомився з проектом заповіту, прочитав, після чого підписав. Під час укладення заповіту було дотримано таємницю нотаріальної дії, був присутній [PERSON] та нотаріус, особу [PERSON] було встановлено за паспортом. Для складення заповіту необхідно було надати паспорт, ІПН особи, яка планує скласти заповіт та прізвище, ім`я та по батькові особи, на яку буде складатися заповіт. Жодних правовстановлюючих документів при складанні заповіту не потрібно було надавати. Допитана в судовому засіданні державний нотаріус Другої маріупольської державної нотаріальної контори Колесник Л.І. пояснила, що [PERSON] самостійно з`явився до нотаріальної контори, де було складено проект заповіту, з яким було його ознайомлено та ним підписано. При складанні заповіту [PERSON] поруч не було. Один екземпляр заповіту було видано [PERSON] , другий зареєстровано у спадковому реєстрі. Крім того, [PERSON] було роз`яснено його права та обов`язки, що підтверджується його підписом. При складанні заповіту встановлено дієздатність особи. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є родичкою позивачки, не була присутня при складанні заповіту на ім`я [PERSON] .. [PERSON] бачила та знає, що останній мешкав разом з [PERSON] . На вихідні та свята разом приходили в гості на протязі декількох років. Зі слів [PERSON] знає, що було складено заповіт на [PERSON] , проте точної дати розмови не пам`ятає, також не пам`ятає коли останній раз бачила [PERSON] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] суду пояснила,що з [PERSON] разом працювали, потім вийшли на пенсію і спілкувались по телефону два рази на місяць. Про зв`язок [PERSON] та [PERSON] знає зі слів [PERSON] , також зі слів останньої знає ,що на неї [PERSON] склав заповіт,що у останнього існують діти, але з ними він не спілкується, особисто з [PERSON] не була знайома. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] ,яка є родичкою позивачки, надали пояснення аналогічні поясненням свідка [PERSON] . Допитана у судовому засіданні експерт [PERSON] пояснила, що на підставі ухвали суду, яка надійшла разом з цивільною справою, оригіналами підписів та оригіналом оспорюваного заповіту - було проведено експертизу зразку підпису в заповіті. Експертизу було проведено у відповідно до Закону України «Про судову експертизу» та Методики. Порівняльний матеріал був наданий в достатньому обсязі, тому висновок було проведено. Експертні дослідження з відповідності підпису на території України проводяться лише на підставі оригіналів документів, якщо в неї було б недостатньо зразків підпису,чи було б надано не оригінал заповіту-вона направила би відповідне клопотання . Суд заслухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи доказами, якими вони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Відповідно до ст. 12 України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого повторно Приморським районним у місті Маріуполя ВДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області 22.03.2018 року - [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 21.02.2018 року складено актовий запис №177 (т.с.1, а.с. 9). Згідно заповіту від 27.02.2015 року ,зареєстрованого в реєстрі за №3-48 державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори Колеснік Л.В. - [PERSON] заповів [PERSON] все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося . Зазначені відомості було внесено у Спадковий реєстр.(т.с .1, а.с. 10). Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17.07.2018 року (справа №264/3789/18) заяву адвоката Довженка В.І., який діє в інтересах [PERSON] про забезпечення доказів було задоволено - витребувано з Третьої маріупольської державної нотаріальної контори копію спадкової справи за фактом прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (т.с.1, а.с. 11). Відповідно до заповіту від 16.06.2017 року зареєстрованого в реєстрі за №1-349, 1-350 державним нотаріусом Третьої маріупольської нотаріальної контори Костецькою Н.Г., [PERSON] на випадок його смерті заповів квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належить йому на праві приватної власності - [PERSON] , що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №48109704 від 16.06.2017 року (т.с.1, а.с. 12,13). Відповідно до заяви [PERSON] від 23.02.2018 року, останній звернувся до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] (т.с.1, а.с. 14). Відповідно до заяви [PERSON] від 22.06.2018 року, остання звернулася до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори з заявою для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] (т.с.1, а.с. 15). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 22.06.2018 року за №52385315 ,виданої Третьою маріупольською державною нотаріальної конторою встановлено, що за даними [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] зареєстровано три заповіти: заповіт №56095081 від 20.05.2014 року, заповіт №57165837 від 27.02.2015 року та заповіт №60807597 від 16.06.2017 року (тс.1, а.с. 16-17). Довідкою від 03.04.2018 року за №192, виданою КП "ККП" встановлено, що на кладовищах м. Маріуполя, які обслуговує КП "ККП" не поховано [PERSON] , [INFO] (т.с.1, а.с. 18). Листом КЛПУ "Міський міжрайонний онкологічний диспансер м. Маріуполя" від 13.04.2018 року за №183, на запит адвокату Довженко В.І. повідомлено, що [PERSON] знаходиться на обліку у КЛПУ "Міський міжрайонний онкологічний диспансер м. Маріуполя" з 2018 року з діагнозом: рак шлунку Т4№хМх ст3, кл.гр1у. Кахексія, інтоксикація. Оглянуто онкологом на дому 07.02.2018 року (т.с.1, а.с. 19). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №49 від 21.02.2018 року та довідки про причину смерті від 21.02.2018 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , причина смерті - рак шлунку (т.с.1, а.с. 52). Довідкою від 07.02.2018 року виданою лікарем [PERSON] , [PERSON] встановлено діагноз: рак шлунку Т4№хМх ч/ІV (т.с.1, а.с. 58). Відповідно до довідки від 27.08.2018 року виданої лікарем [PERSON] встановлено, що [PERSON] перебував на диспансерному обліку з 06.02.2018 року з діагнозом: рак шлунку Т4№хМх ст2, кл.гр1у. Кахексія, інтоксикація (т.с.1,а.с. 59). Відповідно до листа відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 26.05.2021 року за №0662 встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] був зареєстрований з 26.09.2008 року. За даною адресою зареєстрована 1 особа (т.с.1, а.с. 60). З приходного ордеру №2018020720751523 від 07.02.2021 року виданого лабораторією "Нова діагностика" вбачається,що у [PERSON] було взято кров для проведення аналізів (т.с.1, а.с. 61). Довідкою від 01.10.2018 року за №428,виданою ТОВ "Мелітопольський хлібокомбінат" зазначено, що [PERSON] працює у ТОВ "Мелітопольський хлібокомбінат" на посаді генерального директора з безпеки з 01.12.2015 року ,та в період з 05.02.2018 року по 25.02.2018 року знаходився у щорічній основній відпустці через сімейні обставини (т.с.1 ,а.с. 62). Довідкою від 21.02.2018 року ,виданою виконавчим комітетом Покровської сільської ради Мангушського району [PERSON] , про надання дозволу на поховання [PERSON] , померлого [INFO] , на кладовищі с. Покровське , під поховання до могили [PERSON] (т.с.1 ,а.с. 63). Згідно квитанції №22 від 22.02.2018 року , виданої ФОП [PERSON] [PERSON] - послуги з поховання склали 11755,00 грн. (т.с.,1 а.с. 64). Довідкою від 02.10.2018 року, виданою настоятелем храму Святого Великомученика Феодора Стратилата в пгт. Мангуш встановлено, що 14.02.2018 року [PERSON] священиком прот. [PERSON] був сповіданий. [PERSON] перебував у свідомості (т.с.1, а.с. 65). Характеристикою від 03.09.2018 року, виданою головою ОСББ "Бахчиванджи, 20" встановлено, що [PERSON] мешкав за адресою: [ADDRESS] , з 2016 року по 21.02.2018 року. Зарекомендував з позитивного боку. Приймав активну участь у діяльності ОСББ. (т.с.1, а.с. 66). Згідно протоколу засідання правління ОСББ "Бахчиванджи, 20" від 12.09.2017 року встановлено, що [PERSON] був членом правління ОСББ "Бахчиванджи, 20" (т.с.1, а.с. 67). Згідно відповіді на адвокатський запит від 03.10.2018 року ,голова ОСББ "Бахчиванджи, 20" повідомила, що [PERSON] квартиру [ADDRESS] придбав 16.09.2008 року та був у ній зареєстрований з 26.09.2008 року. З 18.07.2016 року мешкав у даній квартирі один та з членів його родини більше у квартирі ніхто не мешкав (т.с.1, а.с. 68). Відповідачем було надано до суду копію чеків №А-2-57540 та №А-2-57860 на придбання ліків (т.с.1, а.с. 69). До матеріалів справи відповідачем долучено фотознімок з місця поховання [PERSON] (т.с.1, а.с. 70). Згідно довідки від 12.10.2018 року виданої ФОП [PERSON] встановлено, що 22.02.2018 року ФОП [PERSON] надав послуги з захоронення [PERSON] на кладовищі села Покровське Мангушського району Донецької області. Послуги були надані на суму 11755,00 грн. (т.с.1 ,а.с. 123). Листом відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 29.12.2018 року за №03-12-13123 повідомлено, що надати заяву [PERSON] від 26.05.2017 року на отримання довідки щодо кількості зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , неможливо, у зв`язку із знищенням заяв/копій довідок за 2017 рік. Однак надано журнал обліку реєстрації/зняття з реєстрації фізичних осіб, згідно якого вбачається наявність відмітки про видачу довідки від 26.05.2017 року за №04-0662 (т.с.1, а.с. 145-147). На адресу суду ,листом з Третьої маріупольської державної нотаріальної контори 03.01.2019 року за №1/01-16 ,надійшли матеріали спадкової справи №93/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Зазначена копія спадкової справи містить заяву [PERSON] від 23.02.2018р., заповіт [PERSON] на ім`я [PERSON] від 16.06.2017р.,заяву [PERSON] від 22.06.2018р.,заповіт [PERSON] на ім`я [PERSON] від 27.02.2015р. посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори Колесник Л.В., свідоцтво про смерть [PERSON] серія [NUMBER] від 21.02.2018р., лікарське свідоцтво про смерть №49 [PERSON] з зазначенням причини смерті, копію паспорта [PERSON] , копію паспорта [PERSON] , запити державного нотаріуса нотаріальної контори до Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради та відповіді на запит, ухвала суду про арешт майна, та відповідні витяги з Спадкового реєстру (т.с.1, а.с. 155-175). Згідно наданої 14.01.2019 року Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради копії особової справи отримувача житлової субсидії [PERSON] , вбачається наявність заяви про призначення житлової субсидії №1404/1 від 26.09.2016 року, декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 26.09.2016 року, довідки про забезпечення комунальними послугами, довідки про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги від 26.09.2016 року та розрахунки субсидії на ЖКП. Згідно довідки про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги від 26.09.2016 року, від 27.01.2017 року, від 19.06.2017 року до складу зареєстрованих (фактично мешкаючи) осіб включено [PERSON] (т.с.1, а.с. 179-193). Від уповноваженої особи правління ОСББ "Бахчиванджи, 20" надано оригінал листа до міського голови та протокол засідання ОСББ "Бахчиванджи, 20" на яких міститься підпис [PERSON] (т.с.1,а.с. 207-210). Згідно долучених до цивільної справи матеріалів кримінального провадження зареєстрованого в ЄРДР за №12018050780000897 від 14.09.2018 року вбачається, що 14.09.2018 року до Приморського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області надійшла ухвала Приморського районного суду м. Маріуполя від 13.09.2018 року ,якою зобов`язано уповноважену особу відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України внести відомості до ЄРДР за заявою Довженко В.І. , який діє в інтересах [PERSON] №249 від 06.08.2019 року, за фактом смерті [PERSON] , яка мала місце о 09:00 год. 21.02.2018 року. Також, надано висновок щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання від 21.02.2018 року за №375-Н/104/05-2018, згідно якого встановлено, що причина смерті - рак шлунку (т.с.1 ,а.с. 215-227). Згідно реєстру для реєстрації нотаріальних дій справа №02-33, том №1, вбачається, що 16.06.2017 [PERSON] звернувся до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори для складання заповіту та присвоєно номер нотаріальної дії №1-349 та №1-350 (т.с. 2, а.с. 1-5). Відповідно до висновку експерта №6409-6411 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 13.12.2019 року, складеного старшим судовим експертом Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Буняченко Г.В. встановлено, що рукописний текс " [PERSON] , текст завещания прочитан вслух и лично подписан" у заповіті ,посвідченому державним нотаріусом Третьої державної нотаріальної контори м. Маріуполя Костецькою Н.Г. ,та зареєстрованому в реєстрі за №1-349, 1-350 від 16.06.2017 року виконаний [PERSON] . Підпис від імені [PERSON] у заповіті посвідченому державним нотаріусом Третьої державної нотаріальної контори м. Маріуполя Костецькою Н.Г. та зареєстрованому в реєстрі за № 1-349, 1-350 від 16.06.2017 року виконаний [PERSON] (т.с. 2 ,а.с. 69-76). Позивачкою було надано копії матеріалів досудового розслідування кримінального провадження ЄРДР № №12018050780000897 , з яких вбачалось ,що згідно постанови слідчого Приморського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області від 25.02.2020р. про залучення особи до провадження як потерпілої - [PERSON] було залучено у кримінальному провадженні №12018050780000897 як потерпілу (т.с. №2 а.с. 135). Листом від 13.08.2020 року за №1408/104/02-2020 Приморське ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області повідомило, що станом на 13.08.2020 року триває досудове розслідування у кримінальному провадженні №12018050780000897 від 14.09.2020 року за ч. 1 ст. 115 КК України (т.с.2, а.с. 173). Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст. 1216, 1217 та 1220 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається (ст. 1234 ЦК України). Отже, оскільки заповіт є, перш за все, юридичною угодою, тому всі правила чинного законодавства, які стосуються питання недійсності угод, в однаковому ступеню відносяться й до заповіту. Заповіт як угода, яка проявляє волю заповідача щодо розпорядження належним йому майном після його смерті, вимагає посвідчення дійсності волевиявлення й тотожності волі заповідача і змісту заповіту, тому закон пред`являє до заповіту підвищені вимоги в дотриманні умов укладання заповіту. Заповіт, як вид одностороннього правочину (дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, повинен відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідними для чинності правочину, серед яких, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ст. 202, ч.2 ст. 203 ЦК України). За змістом ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Згідно статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадови чи службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Цивільний кодекс України проголошує принцип свободи заповіту, відповідно до якого заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних , родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Крім того, він може без зазначення будь-яких причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Як передбачено ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Стаття 203 ЦК України визначає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч.1 ст.203 ЦК України), особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності ( ч. 2 ст. 203 ЦК України), волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України), правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5 ст. 203 ЦК України), правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч. 6 ст. 203 ЦК України). Відповідно до ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Частина 2 ст. 1257 ЦК України встановлює, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Під час тривалого розгляду справи, судом було призначено судову почеркознавчу експертизу з метою з`ясування обставини, чи підписував [PERSON] спірний правочин. Відповідно до висновку експерта №6409-6411 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 13.12.2019 року, складеного старшим судовим експертом Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Буняченко Г.В. встановлено, що рукописний текс " [PERSON] , текст завещания прочитан вслух и лично подписан" у заповіті ,посвідченому державним нотаріусом Третьої державної нотаріальної контори м. Маріуполя Костецькою Н.Г. ,та зареєстрованому в реєстрі за №1-349, 1-350 від 16.06.2017 року виконаний [PERSON] . Підпис від імені [PERSON] у заповіті посвідченому державним нотаріусом Третьої державної нотаріальної контори м. Маріуполя Костецькою Н.Г. та зареєстрованому в реєстрі за № 1-349, 1-350 від 16.06.2017 року виконаний [PERSON] . Отже, у судовому засіданні не знайшли своє підтвердження доводи позивачки та її представника відносно того, що [PERSON] не підписував заповіту від 16 червня 2017 року. Не доведені й вимоги позивачки щодо того, що волевиявлення [PERSON] не було вільним і не відповідало його волі, з огляду на таке. Відповідно до частин першої, другої статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених нормами ЦК України. Стороною позивача при розгляді справи не надано доказів того, що при складанні заповіту волевиявлення спадкодавця не було вільним і не відповідало його волі , оскільки при складанні заповіту його дієздатність була перевірена нотаріусом . В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі, що було відображено в заповіті від 16 червня 2017 року, і позивачкою та її представником не доведено протилежного. Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні Відповідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Таким чином, кожен доказ у справі, у тому числі висновок експертизи, підлягає оцінці в порядку, передбаченому процесуальним законом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. При поданні позовної заяви та протягом тривалого розгляду цивільної справи позивачка та її представник не надали до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування, а саме: не надано доказів того, що волевиявлення [PERSON] не відповідало його волі , що підпис на заповіті є підробленим . Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] ,на підставі ст. 1234 ЦК України ,використав своє право на заповіт і згідно ст. 1235 ЦК України призначив спадкоємцем свого майна [PERSON] . В судовому засіданні позивачка та її представник ставили під сумнів заповіт від 16 червня 2017року на ім`я [PERSON] , оскільки 27 лютого 2015 року [PERSON] склав заповіт на ім`я позивачки ,який як вважає сторона не скасований. Суд не погоджується з доводами позивачки та її представника виходячи з наступного. Відповідно до ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. З точки зору закону, при вирішенні спору суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними зокрема, ст. 16 Цивільного кодексу України. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які позивачка та її представник посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, через їх безпідставність та необґрунтованість. При вирішені спору ,і відмовляючи у задоволенні позову ,суд у відповідності до вимог ч.1 п.8 ст.264 ЦПК України скасовує заходи забезпечення позову, а саме накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] і підлягає передачі у власність в порядку спадкування за заповітом [PERSON] . Зазначені заходи забезпечення були застосовані на підставі ухвали Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 серпня 2018 року у справі № 266/4722/18. Відмовляючи у задоволенні позову, суд на підставі ст. 141 ЦПК України відмовляє позивачу у задоволенні вимог,щодо відшкодування судових витрат.

Outcome: dismissed