Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

У травні 2021 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач) про стягнення страхового відшкодування. Свої вимоги мотивувало тим, що 5 квітня 2018 року між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту № 69/18-Т/Чк, згідно якого ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати [PERSON] будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Mazda СХ-7", д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 25 травня 2018 року у м. Київ на вул. Здолбунівська, 7 Г, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mazda СХ-7", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Ford Mondeo», д.н. з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що підтверджується постановою суду. Згідно Звіту № 15197 від 4 червня 2018 року, наданої ТОВ «ЕАК «Довіра», вартість відновлювального ремонту склала 38943 грн 67 коп. Однак, відповідно до рахунку № СКмС-0008055 від 1 червня 2018 року, наданого ТОВ «Віді-Скай» вартість відновлювального ремонту склала 38191 грн 87 грн. У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування, ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало [PERSON] 38191 грн 87 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» (поліс № АМ/4244507), ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до зазначеного товариства. 13 вересня 2018 року ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» відшкодували ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» суму збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 20526 грн 09 коп. Невідшкодованою залишилась частина збитку у розмірі 17 665 грн 78 коп. Посилаючись на норми ст. ст. 993, 1194 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" просило стягнути з відповідача 17665 грн 78 коп. як відшкодування витрат заподіяних позивачеві. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 4 червня 2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі, з повідомленням (викликом) учасників справи. 1 липня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначав, що цивільно-правова відповідальність автомобіля Ford Mondeo», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» (поліс № АМ/4244507), покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, розмір страхового відшкодування, яке просила виплатити страхова потерпілої особи, не перевищував розміру ліміту відповідальності страховика в якій був застрахований автомобіль за кермом якого він перебував. 12 липня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», у якій позивач посилаючись на норми ст. 1194 ЦК України вказував на те, що винна особа зобов`язана компенсувати різницю між фактично завданою шкодою і розміром шкоди, виплаченим страховою компанією. Крім того, зазначив про те, що відповідач не надав доказів наявності трудових відносин із ДП МВС України "Інформ-Ресурси", не довів, що саме в момент ДТП виконував службові обов`язки. 26 липня 2021 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він, крім аргументів що вказував у відзиві, зазначив про те що, згідно запису у трудовій книжці він займав посаду начальника відділу з надання послуг тимчасово затриманих транспортних засобів, і відповідно до наказу "Про закріплення автомобіля" автомобіль «Ford Mondeo», 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] був закріплений за начальником відділу, тобто за ним. Крім того, зазначав про сплив строку позовної давності звернення до суду у вказаній справі. У судове засідання представник позивача не прибув, подав клопотання про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання з`явився, просив у задоволенні позову відмовити з підстав зазначених у відзиві і запереченнях на відповідь на відзив. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 5 квітня 2018 року між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту № 69/18-Т/Чк, згідно якого ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати [PERSON] будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Mazda СХ-7", д.н.з. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 25 травня 2018 року у м. Київ на вул. Здолбунівська, 7 Г, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mazda СХ-7". д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Ford Mondeo», д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/10275/18 від 23 березня 2018 року , винним у скоєнні ДТП, що сталося 25 травня 2018 року, було визнано [PERSON] та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 340 грн. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Як свідчать матеріали справи, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди застрахованому у позивача транспортному засобу «Mazda СХ-7", д. н. з. [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, який відповідно рахунку від 1 червня 2018 року становить 38191 грн. 87 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач виконав усі взяті на себе зобов`язання, виплативши [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 38197 грн 87 коп (а.с. 30). За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування», статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини (аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18), пункт 34). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Згідно зі статтею 993 ЦК України, статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Враховуючи викладене, вимога позивача (страховика ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ») до завдавача шкоди [PERSON] не є регресною, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої особи у деліктному зобов`язанні. У позовній заяві позивач просив задовольнити позов на підставі ст. 993 ЦК України (суброгації), та ст. 1194 ЦК України, що регулюють порядок відшкодування шкоди в порядку регресу. Ці дві норми виключають одночасне задоволення позову з цих підстав. Таким чином, позивач у даній справі, не вірно зазначив відповідачем у справі [PERSON] , як завдавача шкоди, з посиланням на норми права про відшкодування шкоди в порядку регресу. Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховик,

Outcome: dismissed