Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивачка звернулась 21.11.2013 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та дочки - [PERSON], [INFO], щомісячно по ? частки з усіх видів заробітку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення старшими сином повноліття, а в подальшому по 1/3 частки на утримання дочки, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітніх дітей, котрі проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги, працює водієм у Державному підприємстві "Одеський морський торгівельний порт", тому вона просить позовні вимоги задовольнити. Також позивачка просить стягнути кошти на її утримання в розмірі по 1/10 частки щомісячно з часу звернення і до досягнення меншою дочкою трьох років. У судове засідання позивачка подала заяву, згідно якої просила суд позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення рішення в заочному порядку. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був своєчасно та належним чином сповіщений за місцем його фактичного проживання, про причини неявки суд не повідомив, клопотання щодо відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не поступало. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення) Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому 26.10.2002 року Ленінським відділом РАЦС м.Одеси, актовий запис №256, шлюбі. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та дочки - [PERSON], [INFO]. Діти сторін проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, відповідач являється працездатною особою, працює водієм у Державному підприємстві "Одеський морський торгівельний порт", однак від добровільного надання матеріальної допомоги ухиляється. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частина 3 зазначеної статті передбачає, що, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд вважає, що заявлений позов з урахуванням матеріального положення обох сторін, підлягає задоволенню та стягненню з відповідача аліментів на утримання двох дітей по ? частки від усіх видів заробітку відповідача щомісяця, проте не менше 30 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину, встановленого для дітей цього віку, з моменту звернення позивачки до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. Щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 1/10 частки його доходів до досягнення молодшою дочкою трьох років, суд виходить з наступного. Згідно ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Разом з тим, максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до діючого законодавства України, зокрема законодавства про виконавче провадження, про що також відзначено в Постанові Пленуму ВСУ №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Отже, при задоволенні вимог позивачки про стягнення аліментів на дітей у розмірі ? частки, вимоги про стягнення аліментів на дружину не можуть бути задоволені. Загальний розмір аліментів складатиме ? частки від усіх видів заробітку відповідача, що відповідатиме інтересам малолітніх дітей сторін, а також суттєво не погіршить матеріальне становище відповідача. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України та ст.9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду щодо стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved