Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 11.09.2008 року відповідач 11.09.2008 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2. п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" с правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (надалі - банк). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті «Приватбанку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. Відповідач порушує зобов'язання за кредитним договором і станом на 30.11.2014 року має заборгованість - 52238,94 грн., яка складається з наступного: 14944,54 грн. - заборгованість за кредитом; 27572,45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9721,95 грн. - заборгованість з комісії за користуванням кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 33807,63 грн., яка була задоволена Дзержинським районним судом м.Харкова від 15.03.2012 року з відповідача на користь позивача, різниця становить - 18431,31 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 921,57 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, заборгованість до стягнення становить 19852.88 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача, поклавши також на останнього судові витрати. Представник позивача у судові засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином - через засіб масової інформації, а саме: через газету «Слобідський край» від 28.02.2015 року. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору між Закритим Акціонерним Товариством Комерційний Банк "ПриватБанк" та [PERSON] б/н від 11.09.2008 року відповідач 11.09.2008 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 15000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.11-17). Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" с правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (а.с.23). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, 15.03.2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова винесено заочне рішення, яким стягнено з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 11.09.2008 року у розмірі 33607 грн. 63 коп. (а.с.6-7). Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. До позову на підтвердження вимог додано лише копію заяви відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг та розрахунок заборгованості за період з 11.09.2008р. по 30.11.2014р., незважаючи на те, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 15.03.2012 року за даним кредитним договором вже стягнено заборгованість з відповідача за період з 11.09.2008р. по 31.05.2011р. в сумі 33607 грн. 63 коп. Позивачем не зазначено та не підтверджено доказами про виконання вказаного рішення суду від 15.03.2012 року та не доведено, що саме з вини відповідача утворилась зазначена заборгованість. Враховуючи наведене, суд приходить висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими та недоведеними, тому не підлягають задоволенню. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України суд залишає судові витрати за позивачем, оскільки в позові відмовлено в повному обсязі.

Outcome: dismissed