Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 13 жовтня 2009 року помер його батьк [PERSON], а 01 березня 2016 року померла мати [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина на належне їм майно, зокрема на житловий будинок №81а з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка в с. Білоцерківці Пирятинського району Полтавської області. Він як спадкоємець за законом та заповітом, що був складений матірю за життя, у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до Пирятинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з невизначеністю часток у вищевказаному спадковому майні. У свідоцтві про право власності на житловий будинок від 21 червня 2000 року, яке видано [PERSON] сільською радою Пирятинського району, власниками вказані [PERSON] та [PERSON]. Одночасно у свідоцтві вказано, що житловий будинок належить їм на праві спільної сумісної власності без визначення часток кожного з них. Враховуючи вищевикладене позивач просить визначити ідеальні частки в розмірі ? частини за кожним із співвласників [PERSON] та [PERSON] у житловому будинку №81а по вул. Шевченка в с. Білоцерківці, Пирятинського району Полтавської області. Позивач на позовних вимогах наполягає та просять суд розглянути справу без його участі, про що надав суду відповідну письмову заяву. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, у якій вказав, що з позовом згоден, та просить розглянути справу без його участі. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 21 червня 2000 року (а.с.11) на праві спільної сумісної власності належить домоволодіння № 22 по вул. Центральна в с. Білоцерківці Пирятинського району. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради №388 від 29 червня 2016 року, домоволодінню, в якому постійно проживала та була зареєстрована [PERSON], присвоєно адресу: вул. Шевченка, 81а, с. Білоцерківці, Пирятинський район, Полтавська область, згідно рішення сьомої сесії пятого скликання [PERSON] сільської ради від 16 листопада 2006 року (а.с.12). 13 жовтня 2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на частку в домоволодінні №81а по вул. Шевченка в с. Білоцерківці Пирятинського району Полтавської області. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого усе своє майно, яке йому належить і буде належати на день його смерті, він заповів своєму синові [PERSON] (а.с.60). Позивач прийняв спадщину після померлого батька шляхом подання до Пирятинської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а.с.52). Спадкоємець [PERSON] відмовилась від обовьязкової долі в спадщині (а.с.65). Інших спадкоємців немає, про що свідчить заведена до майна померлого 13 жовтня 2009 року [PERSON] спадкова справа №176/2011 (а.с. 50-77). 02 липня 2011 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5.2059 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.75). 01 березня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно, в тому числі на частку в домоволодінні №81а по вул. Шевченка в с. Білоцерківці Пирятинського району. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого усе своє майно, яке їй належить і буде належати на день її смерті, вона заповіла своєму синові [PERSON]. Позивач прийняв спадщину після померлої матері шляхом подання до Пирятинської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а.с.34). Інших спадкоємців, в тому числі, що мають право на обовязкову частку немає, про що свідчить заведена до майна померлої 01 березня 2016 року [PERSON] спадкова справа №182/2016 (а.с. 33-48). Син померлих [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії V-УР №0030325 (а.с. 7), звернувся до Пирятинської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок №81а по вул. Шевченка в с. Білоцерківці Пирятинського району, проте отримав відмову (а.с.19) у зв'язку з тим, що вищевказане домоволодіння належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] й їх частки в цьому майні не визначені. Після встановлення зазначених обставин суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до пункту 4.15. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п.4.18. глави 10 цього ж Порядку вчинення нотаріальних дій, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Судом установлено, що нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлих співвласників та розяснено вирішення цього питання в судовому порядку. В абзаці 3 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. У пункті 3.4 Інформаційного листа ВССУ від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Частинами 1, 2 ст. 71 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. Розглядаючи спори, пов'язані із спадкуванням частки майна, що у спільній сумісній власності, судам слід звертати увагу на те, що згідно із ст. 368 ЦК України спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила -1/2". На підставі викладеного та враховуючи, що позивачу з незалежних від нього причин відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, але ніхто, крім нього на спадщину не претендує і він бажає її прийняти, при цьому обраний позивачем спосіб захисту його прав є належно обраним, суд вважає за можливе визначити, що частки померлих [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на будинок №81а по вул. Шевченка в с. Білоцерківці Пирятинського району становлять по 1/2 частині кожному.

Outcome: approved