Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач КП «Харківські теплові мережі», збільшивши розмір позовних вимог, звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму заборгованості за опалення належного останньому на праві власності нежитлового приміщення, розташованого за адресою: смт Солони цівка, вул.. 70 років Жовтня, 1, за період з 01.02.2012 р. по 31.01.2014 року у розмірі 20206 грн. 30 коп., суму інфляційних витрат в розмірі 33 грн. 92 коп., суму 3% річних в розмірі 8 грн. 13 коп., а всього 20248 грн. 35 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Надав пояснення про те, що за вказаний період часу заборгованість відповідачем не сплачена. Разом з цим, не заперечував того факту, що тепловий лічильник, який встановлений у будинку, у вказаний період часу не працював, але не з вини позивача, тому нарахування за вищевказаний період були проведені відповідно до існуючих тарифів. Також надав пояснення про те, що приміщення відповідача обладнане приладом обліку, який був допущений в експлуатацію з 26.11.2010 р. Нарахування згідно приладу обліку виконувались з 26.11.2010 р. по 08.04.2012 р. В опалювальному сезоні 2012 р.-2013 р. прилад обліку не працював. Допущений до експлуатації з 21.01.2014 p., після ремонту. В період несправності приладу обліку здійснення нарахувань проводились згідно норми п.20 Правил № 1198, які визначають, що у разі відсутності, пошкодження та / або неправильної роботи приладів комерційного обліку оплата здійснюється відповідно до визначених у договорі навантажень з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.. Прилад обліку SUPERCAL 531, встановлений в тепловому пункті 3-5-го підїзду будинку № 1 по вул. 70 років Жовтня, знаходиться на балансі Солоніцивської селищної ради. Відповідальність за технічний стан приладу обліку несе балансоутримувач ( власник приладу обліку). Відповідач по справі посилається на рішення Солоніцивської [PERSON] від 12.06.2009 року , в якому зазначено, що КП"Харківські теплові мережі" передано на баланс теплолічильники "Суперком -1-SKS-3" в кількості 26 шт. Але відповідач не довів, що в даний перелік входить і прилад обліку теплової енергії встановлений на будинку № 1, по вул.70 років Жовтня. Тим більше, що марка приладу обліку встановленого на будинку, де знаходиться нежитлове приміщення відповідача саме SUPERCAL 531 , а про таку марку приладу обліку теплової енергії в рішенні селищної ради не зазначено. КТ «Харківські теплові мережі" неодноразово у відповідях на звернення [PERSON] повідомляло про вищевикладене. Щомісячні розрахунки кількості використаної теплової енергії виконуються у відповідності до п.2.2.4. "Норм та вказівок по нормуванню витрат палива/ тa теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні" КТМ 204 України 244-94, які затверджені Держжитлокомунгоспом України 14.12.1993 року . У відповідності до п.23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198, (надалі-Правил) розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), на підставі показань вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Нарахування плати за послуги за час, коли лічильник не працював, здійснюється як при відсутності приладів обліку Такі дії КП «Харківські теплові мережі'" обумовлені законодавчою забороною у відношенні приладів обліку, що не пройшли держповірку, а саме згідно ч.І і ч.2 ст.П Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність». Наказом Держжитлокомунгоспу України № 60 від 25 квітня 2005року затверджений Порядок визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, який розроблено відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». А саме в п. 1.4 вказано, що виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків, коли власник житлових будинків бажає визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно. За рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.12.1998р. № [NUMBER] "Харківські теплові мережі" є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води. Згідно із Статутом КП «Харківські теплові мережі» здійснює виробництво, транспортування, розподіл та реалізацію теплової енергії усім групам споживачів за тарифами, що регулюються згідно діючого законодавства. На протязі усієї господарської діяльності, починаючи з 01 серпня 2001 року КП «Харківські теплові мережі» згідно з діючими тарифами здійснює розрахунки з населенням за теплову енергію. Згідно зі статтею 28 Закону «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро, тепло-, газо- і водопостачання. При цьому, тарифи на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, а також на послуги централізованого водопостачання й водовідведення, розраховуються у чіткій відповідності до Порядку формування тарифів на послуги централізованого водопостачання й водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006р. № 959 і Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.07.2006 р. № 955, які не передбачають ані права а ні можливості включення до складу тарифів підприємств -виконавців/виробників послуг з тепло,- водопостачання витрат з періодичної повірки, обслуговування та ремонту (включаючи демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) приладів обліку. Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право на укладення договору з виконавцем відповідних послуг на профілактику, повірку, а також заміну або ремонт санітарно-технічних приладів, пристроїв, обладнання та засобів обліку, що вийшли з ладу. Однак, відповідач не скористався своїм правом на укладення зазначеного договору. Відповідно до п. 1 «Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», виконавцями з надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є суб'єкти господарювання всіх форм власності, які надають ці послуги. Таким чином, КП "Харківські теплові мережі" не зобовязані проводити періодичну повірку, ремонт та обслуговування засобів обліку теплової енергії. Враховуючи ст.ст. 11, 206, 509, 526, 530,625 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 64,67,68 Житлового Кодексу України, Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. N 529 «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». На підставі вищевикладеного, і враховуючи те, що КП «Харківські теплові мережі"» не надає населенню послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також не зобов'язаний згідно з діючим законодавством здійснювати ремонт , повірку та обслуговування приладів обліку теплової енергії, а саме приладу обліку теплової енергії, розташованому на 6.1 по вул. 70 років Жовтня в смт. Солоницівка, оскільки не є його балансоутримувачем. Представник відповідача проти позову заперечував. Просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що в судових засіданнях, в своїх поясненнях представник позивача зазначає, що будинок, у якому знаходиться приміщення обладнаний приладом обліку теплової енергії, який в опалювальних сезонах 2012-2013 рр. не працював і відповідно розрахунки здійснювалися Позивачем відповідно до визначених у договорі навантажень. При цьому відповідний договір між сторонами не укладався. Відповідачем було отримано раніше розрахунок нарахувань ФО [PERSON] від позивача і відповідно були надані зауваження щодо розрахунку - проте відповідних пояснень - не отримано. Копія листа до КП «ХТМ» від 11.07.2014р. була надана до суду. Також у вищевказаному розрахунку нарахувань, зазначено, що в лютому 2013 року були здійснені перерахунки за 2-3-4 та 10 місяці 2012 року та збільшено відповідно суму боргу на загальну суму 3 014,40 грн.. Вважає, що дані перерахунки не можуть взагалі враховуватися, так як Зазначені місяці не підпадають під період предмету позовної заяви, тобто предметом позовної заяви, в тому числі і уточнюваної є заборгованість за період з 01.11.2012р. по 30.01.2014р., а здійснені перерахунки за лютий, березень, квітень, жовтень 2012 року знаходяться за межами вказаного періоду. Відповідач звернувся до Солоницівського селищного голови, на що отримано відповідь, що рішенням сесії від 12.06.2009р. лічильники в житлових будинках передані на баланс КП «Солоницівське підприємство теплових мереж», яке в подальшому було реорганізовано і приєднано до КП «Харківські теплові мережі». Стосовно того, що [PERSON] не уклав договір в КП «Харківські теплові мережі», надала пояснення про те, що Відповідачем направлялися неодноразово протокол розбіжностей, листи стосовно незгоди з відповідними положеннями до Договору, пропонувалося надати відповідні розрахунки, тощо, проте від Позивача отримувалися лише формальні відписки. Надані до матеріалів справи представником Позивача акти включення та відключення від джерела теплової енергії та акти звірок, акти обстеження системи теплопостачання - не можна вважати доказами по справі. Ці акти не підписані абонентом і не відомо, якого саме приміщення вони стосуються. З 21.01.2014р. прилад обліку теплової енергії відремонтовано , він працює і нарахування з лютого 2014 року здійснюються відповідно до приладу обліку. Зазначене суттєво відобразилося в бік зменшення нарахувань за спожиту теплову енергію, зроблених за той період часу, коли лічильник не працював, і за той період, коли почав працювати: Лютий 2013р. - 1754,94грн. - лютий 2014р. - 1619,09 грн., тобто на 135,85 грн. більше; Березень 2013р. - 2086,62 грн. - березень 2014р. - 1398,59 грн., тобто на 688.03 грн. більше; Жовтень 2013р. - 745,84 грн. - жовтень 2014р. - 280,91 грн., тобто на 464,93 грн. більше; Аналогічно завищенні нарахування здійснювалися також і в 2012р. За таких обставин представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та представлені докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, і це не заперечується представником позивача, що будинок, в якому знаходиться опалюване нежитлове приміщення відповідача, обладнаний приладом обліку теплової енергії. Рішенням XLV Сесії Дергачівської районної селищної ради від 12 червня 2009 року, прилади обліку теплової енергії передані на баланс КП «Солоницівське підприємство теплових мереж», яке в подальшому увійшло у склад КП «Харківські теплові мережі». Відповідно до ст..28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», порядок надання фізичними особами, що не є субєктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яким використовується для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну, теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, повязані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюється за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Таким чином, тепловий лічильник, встановлений у будинку, за результатами вимірювання якого повинні були бути здійснені розрахунки за позовний період, не працював не з вини відповідача. Аналізом нарахувань за періоди, коли лічильник працював, і коли знаходився у неробочому стані, встановлено, що суми, належні до сплати, мають значні розбіжності у бік значного збільшення нарахувань за існуючими тарифами, у порівнянні з нарахуваннями відповідно до даних лічильника, коли він був відремонтований. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, позивачем не доведена як обґрунтованість нарахування визначених у позовній заяві сум відповідно до тарифів за споживання теплової енергії за наявності встановленого приладу обліку, так і конкретні суми, належні до сплати за спожиту теплову енергію за кожен місяць заборгованості, враховуючи те, що будинок обладнаний приладом обліку теплової енергії і знаходився у непрацюючому стані не з вини відповідача. За таких обставин суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, а судові витрати покладає на позивача, відповідно до ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed