Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, вказавши в заяві, що між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований виконкомом Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 9 від 23.07.2005 р. У шлюбі народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Вказує, що за час спільного життя у шлюбі, виявилося що у них були зовсім протилежні погляди на сімейне життя. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, а тому рішенням Глибоцького районного суду 21 грудня 2017 року шлюб між ними було розірвано та спільне проживання припинено. Зазначає, що з січня 2018 року [PERSON] почав час від часу приходити до її помешкання у нетверезому стані, нібито навідати спільних дітей. Натомість неодноразово вчиняв скандали, нецензурно лаявся та погрожував. Разом з тим, вона уникала викликів поліції, намагаючись самостійно утихомирити кривдника. В подальшому ситуація погіршувалася та довелося викликати поліцію. Глибоцьким районним судом [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, проте це ніяк не вплинуло на його поведінку та відношення до сім'ї. Вказує, що колишній чоловік систематично вчиняє домашнє насильство, а саме умисно вчиняє сварки, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя як її, так і їхніх дітей. На підставі викладеного просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON], [INFO], жителя с. Молодія Глибоцького району Чернівецької області, в якому заборонити строком на 6 місяців наближатися на відстань 100 м до її місця проживання, а саме до будинку за адресою: [ADDRESS] В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, однак її представник [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримує повністю та справу просить розглядати у їх відсутності. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, згідно якої заявлені вимоги визнає повністю та справу просить розглядати у його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані i підлягають задоволенню. Так, встановлено, що рішенням Глибоцького районного суду від 21 грудня 2017 року, шлюб, зареєстрований 23 липня 2005 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у виконавчому комітеті Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 9 - розірвано. Обґрунтовуючи подану заяву, заявник зазначила, що [PERSON] тривалий час вчиняється домашнє насильство щодо неї та її дітей психологічного характеру, а тому відносно нього має бути виданий обмежувальний припис, на підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». З відповіді на запит Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області № 642/123/52/01/2019 від 22.01.2019 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], жителька с. Луковиця Глибоцького району Чернівецької області, зверталася до Глибоцького ВП про вчинення домашнього насильства (ч.1 ст. 173-2 КУпАП) 13.07.2017 р., 15.07.2018 р., 18.07.2018 р., а також неодноразово звертались сусіди: 29.12.2018 р., 21.10.2017 р., 07.05.2017 р.,14.01.2019 р. На [PERSON] по викликах зафіксованих в інформаційно - пошуковій системі МВС України АРМОР, було складено наступні проколи про адміністративне правопорушення: 14.07.2018 р. - ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; 18.07.2018 р. - ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; 29.12.2018 р. - ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Факт домашнього насильства вчиненого [PERSON] також підтверджується копіями постанов Глибоцького районного суду від 20.07.2018 року та 11.01.2019 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173- 2 КУпАП (штраф - 340 гривень) та за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП ( штраф - 510 гривень). Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Пунктом 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством - розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.24 та п. 1 ч. 1 ст.26 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків,зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п. 1 ч. 1ст.350-2ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Отже з огляду на встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] сестиматично вчиняє домашнє насильство щодо своєї колишньої дружини [PERSON], тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника в майбутньому, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов'язків, зокрема, встановлених п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону №2229-VIII про видачу обмежувального припису кривднику, суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи віднести на рахунок держави. Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: approved