overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 20 березня 2017 року у цивільній справі №2/756/1880/17 позов [PERSON] про розірвання шлюбу було задоволено. 05 червня 2018 року заявником [PERSON] подано до суду заяву про виправлення описки в рішенні суду від 20 березня 2017 року, оскільки в рішенні суду допущено описку, а саме - невірно вказано номер актового запису "845" замість "844". Відповідно до ч. 2 ст. 269 ЦПК України учасники справи про день, час та місце розгляду питання про внесення виправлень не повідомлялись. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 20 березня 2017 року у цивільній справі №2/756/1880/17 позов [PERSON] про розірвання шлюбу було задоволено, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 21 вересня 2002 року, актовий запис №845. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON], в книзі реєстрації актів про одруження відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 21 вересня 2002 року було зроблено запис за №845 (а. с. 4). Заявником долучено до заяви про виправлення описки копію свідоцтва про шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], яке видане повторно 05 червня 2018 року Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві. У згаданому свідоцтві про шлюб зазначено, що 21 вересня 2002 року було складено відповідний актовий запис №844. Проте заявником не додано до заяви відповідного витягу з Реєстру про державну реєстрацію актів цивільного стану, в якому має бути зазначено номер актового запису про шлюб, що був укладений між [PERSON] та [PERSON] 21 вересня 2002 року. За приписами ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Суд вважає, що зазначення у рішенні Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року у справі №2/756/1880/17 номеру актового запису "845" не є опискою та таке виправлення призведе до того, що зміниться зміст даного рішення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити [PERSON] у задоволенні її заяви про виправлення описки в рішенні Оболонського районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року у цивільній справі №2/756/1880/17. Зважаючи на вищенаведене, та,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ " Універсал Банк" про зняття арешту з грошових коштів , що містяться на рахунку в банківській установі , арешту з майна боржника та заборони на його відчуження накладених в межах виконавчого провадження. Позовну заяву мотивує тим, що у межах виконавчого провадження №36398566 про стягнення в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» суми боргу у розмірі 83 915.87 грн., головним державним виконавцем Сухан М.М. 13.05.2013 року винесено постанову, якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку [NUMBER] у ЗОДАТ «Райффайзен Банк Аваль» код 321345 та належать [PERSON] у межах суми 83 915.87 грн. та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належть [PERSON] в межах суми боргу. Однак 18.06.2014 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був підписаний акт про припинення зобов'язань за Кредитним договором №CL44272 від 27.05.2008 року. Окрім того, відповідно до довідки ПАТ «Універсал Банк» від 23.06.2014 року , кредит , згідно кредитного договору №CL44272 від 27.05.2008 року, що був отриманий в ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» повністю сплачений. Враховуючи, що на даний час заборгованість по зобов'язанню перед стягувачем відсутня, сума заборгованості погашена, а тому вважає відпали підстави подальшого перебування грошових коштів на рахунку та майна позивача під арештом у зв'язку з чим позивач просить суд зняти арешт з грошових коштів , що містяться на рахунку в банківській установі , арешт з майна боржника та заборони на його відчуження накладених в межах виконавчого провадження №36398566. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 12.07.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ " Універсал Банк" , які є стягувачем у виконавчому провадженні №36398566. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. Відповідач Ужгородський МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ " Універсал Банк" не забезпечили явку своїх представників в судове засідання, хоча про час та місце розгляду даної справи були належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Заперечень на позовну заяву від них до суду подано не було, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. На підставі наведеного суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - СГ "Надія" про визнання договору купівлі-продажу укладеним та визнання права власності на нежитлову будівлю, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.05.2015 року між ним та головою СГ "Надія" [PERSON] було досягнуто домовленості про купівлю-продаж нежитлової будівлі (корівника цегляного), загальною площею 803,7 кв.м., що розташована за адресою: провулок Миру, 70-Є, с. Дубище Чуднівського району Житомирської області. На виконання вказаної домовленості позивачем [PERSON] було перераховано на рахунок відповідача обумовлену суму в розмірі 17226 грн., а відповідач передав у користування позивачеві предмет договору - нежитлову будівлю, якою він з того дня і по даний час користується. Однак, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що створює для позивача перешкоди у державній реєстрації свого права власності на вказану будівлю. Позивач у судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач Селянське господарство "Надія" не забезпечило участь свого представника у судовому засіданні. До суду надійшла заява голови СГ "Надія" [PERSON], згідно якої відповідач позов визнає повністю, просить розглядати справу без участі представника господарства. На підставі статей 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення по справі на підставі наявних в ній доказів. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду зі заявою про встановлення юридичного факту приналежності йому правовстановлюючого документа - трудової книжки серії [NUMBER], виданої шахтоуправлінням «Таджикське» 25.09.1978 року на ім'я - "[PERSON] - рос.", з тих підстав, що в трудової книжки не вірно зазначене його ім'я "[PERSON]" замість "[PERSON]" , не зазначено по батькові. Просить, посилаючись на ст. 256 Цивільного Кодексу України, встановить факт приналежності йому - трудової книжки, виданої 25.09.1978 року , шахтоуправлінням «Таджикське». Заявник у судове засідання не з'явився подав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи в його відсутності, проти задоволення вимог заявника не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу не здійснювалася. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи та дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що відповідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Джанкойським МВ ГУ МВС України в АРК 12.04.2000 року (а.с.2-4) та свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6) [PERSON] народився [INFO] у м. Кувасай Ферганської області Узбекистан. З 1996 року зареєстрований та проживає в с. Тимофіївка Джанкойського району АРК. В трудової книжці, виданої 25.09.1978 року, шахтоуправлінням «Таджикське» зазначено прізвище та ім'я заявника - [PERSON] - рос. (а.с. 7-9). Згідно довідки № 031327 серії КР-12 до акта огляду МСЕК [PERSON] має другу групу інвалідності. (а.с.10). Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розгляду є справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документах, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначених у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідивши письмові докази суд вважає можливим встановити факт приналежності [PERSON] правовстановлюючого документу - трудовой книжки серії [NUMBER], виданої шахтоуправлінням «Таджикське» 25.09.1978 року на ім'я - « [PERSON] - рос.» Факт приналежності вказаної трудової книжки підтверджується збігом прізвища заявника зазначених у трудовій книжки та в свідоцтві про народження, паспорті, іншими правовстановлюючими документами, що наявні в матеріалах справи. Встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення та необхідне для здійснення прав на отримання пенсії. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до КП "Дрогобичводоканал" про повернення незаконно отриманих коштів. Свій позов обгрунтовує тим, що ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 28 листопада 2016 року №2-с/442/24/2016, суддя Нагірна О.Б., скасовано судовий наказ № 442/5232/14-ц від 25 липня 2014 року, який був виданий суддею Дрогобицького міськрайонного суду Коваль Р.Г. за заявою КП "Дрогобичводоканал" про стягнення заборгованості в сумі 910 грн. 56 коп., та 121 грн. 80 коп. судового збору з [PERSON] та [PERSON], які проживають за адресою: [ADDRESS]. І вся ця вищевказана сума була в повному обсязі стягнута лише з [PERSON] Він, [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає ще з 14.05.1998 року, і йому про судовий наказ № 442/5232/14-ц від 25 липня 2014 року нічого не було відомо, поки виконавча служба в 2016 році не почала стягувати з його пенсії кошти (вся сума 1032, 36 грн. була повністю стягнута виконавчою службою), і відповідно після цього як він дізнався причину через яку стягуються кошти, він звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу №442/5232/14-ц від 25 липня 2014 року та ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 28 листопада 2016 року №2-с/442/24/2016, суддя Нагірна О. Б., скасовано судовий наказ №442/5232/14-ц від 25 липня 2014 року. Тож з ухвали Дрогобицького міськрайонного суду від 28 листопада 2016 року №2-с/442/24/2016 чітко випливає, що КП "Дрогобичводоканал" незаконним шляхом було стягнуто кошти з [PERSON] і відповідно ці незаконно отримані кошти, КП "Дрогобичводоканал" зобов'язаний повернути [PERSON]. Однак Дрогобияводоканалом без будь-яких пояснень та поважних причин ці отримані кошти не повернуто йому, а також без будь-яких пояснень було виписано квитанцію за січень, лютий і березень місяці 2017р. з боргами та особовим рахунком, які постійно належали іншим особам за іншою адресою ([ADDRESS] Він неодноразово письмово й усно звертався до відповідача із заявами про повернення незаконно отриманих коштів, проте не отримав жодної обґрунтованої відповіді. А тому у нього виникла необхідність звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві та письмовому запереченні, просить позов задоволити. Представник відповідача Поліщук Р.І. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала, пославшись на письмове заперечення, просить в задоволенні заявлених позовних вимог відмовити у зв»язку із їх безпідставністю. Заслухавши думку учасників судового розгляду, з»ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного: В судовому засіданні не оспорюється той факт, що відповідно до Рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №654 від 14 листопада 1974 року «Про неможливість розподілу будинковолодіння з двома житловими будинками на два окремі по [ADDRESS]», будинковолодіння, розташоване в [ADDRESS] по технічним причинам не може бути розділене на два окремі житлові будинки з надвірними будівлями та спорудами та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "Перший Український Міжнародний банк" про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та ПАТ "Перший Український Міжнародний банк" було укладено договір строкового банківського вкладу № 260681644, за яким відповідач прийняв у нього грошові кошти у сумі 35 000 грн. на строк 91 день, зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 24% річних. Вказав, що за весь період вкладу йому були нараховані проценти у розмірі 2071 грн. 23 коп., однак виплачені відсотки були лише у сумі 1625 грн. 73 коп., оскільки з нарахованої суми відсотків були утримані податки у розмірі 445 грн. 50 коп. Зазначив, що вказаними незаконними діями відповідач завдав йому моральної шкоди. Уточнивши позовні вимоги, посилаючись на те, що ПАТ "Перший Український Міжнародний банк" незаконно, виконуючи роль податкового агента, утримав податок на доходи фізичних ociб з доходів позивача у вигляді процентів по депозитному договору № 260681644, [PERSON] просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки у сумі 445 грн. 50 коп. та моральну шкоду, яку він оцінює у 2 436 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заперечення проти позову, в яких зазначив, що позовні вимоги вони не визнають та просять відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що з 02.08.2014 року доходи платника податку у вигляді процентів є базою для оподаткування податком на доходи фізичних осіб та банк зобов'язаний виконувати функції податкового агента під час нарахування на користь фізичних осіб процентів на суми вкладних (депозитних), поточних рахунків, ощадних (депозитних) сертифікатів, крім поточних рахунків, на які на користь фізичних осіб здійснюються виключно виплати заробітної плати, стипендій, пенсій, соціальної допомоги та інших передбачених законом соціальних виплат, ПАТ «ПУМБ»,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що при наданні їй трудової книжки було зазначено її ім`я " [PERSON] ", в той час як правильне її ім`я " [PERSON] ", дівоче прізвище " [PERSON] " не закреслено, а прописано через дефіз поряд з теперішнім прізвищем " [PERSON] ", Також в димломі про освіту замість вірного прізвища " [PERSON] " помилково зазначено " [PERSON] " Встановлення факту належності трудової книжки та атестату потрібно заявнику для подальшого її подання до Пенсійного фонду України для отримання пенсії за віком. В зв`язку з цим, в заявника можуть виникнути проблеми в оформленні пенсії, що й змусило його звернутися до суду. В судове засідання заявник не з`явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить суд заяву задовольнити. В судове засідання представник зацікавленої особи Білокуракинського ОУПФУ Луганської області - не з`явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно копії паспорту прізвище та ім`я заявника - [PERSON] (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження дошлюбне прізвище заявниці та ім`я російською мовою " [PERSON] " (а.с.8) Згідно копії трудової книжки, заповненої 05.01.1982 року, прізвище та ім`я заявника зазначено російською мовою як « [PERSON] " (а.с.10-12). Згідно копії диплома серії [NUMBER] виданого 20.07.1981 року він видан російською мовою " [PERSON] " Таким чином судом встановлено факт наявності розбіжності в написанні прізвища заявника у паспорті, свідоцтві про народження, дипломі та трудовій книжці. Факт належності трудової книжки та диплому саме заявнику сумніву у суду не викликає. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і про наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, з якого вбачається, що 14 травня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідачем отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості за користуванням кредитом, на умовах, визначених договором. Відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором, відсотки не сплачував, у зв'язку з чим, станом на 31 серпня 2015 року виникла заборгованість в сумі 14 898, 48 грн, яка складається: з заборгованості за кредитом - 7436, 27 грн; заборгованість по відсоткам - 5449, 66 грн; заборгованості по комісії та пені - 826, 91 грн; крім того, позивач на підставі кредитного договору просить стягнути з відповідача 500 грн штрафу (фіксована частина) та 685, 64 грн штрафу (процентна складова). Також позивач просить стягнути з відповідача витрати щодо сплаченого судового збору. Представник позивача до судового засідання не з'явився, як вбачається зі змісту позовної заяви в разі неявки в судове засідання відповідача, ПАТ КБ "Приватбанк" не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

04 лютого 2014 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 17 жовтня 2007 року позивач та відповідач уклали кредитний договір №001-19059-171007, за умовами якого позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок, надав йому платіжну картку та надав держателю картки кредит шляхом відкриття відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000,00 гривень та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 гривень. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим відповідач станом на 27 грудня 2013 року має заборгованість на загальну суму 6754,86 гривень, яка складається з наступного: тіло кредиту - 3620,50 гривень, прострочене тіло кредиту - 0,00 гривень, заборгованість за відсотками - 1256,38 гривень, заборгованість за комісіями - 1877,98 гривень. Посилаючись на ст.ст. 3, 15, 107 ЦПК України, ст. ст. 3, 11, 16, 22, 526, 530, 631, 1046-1056 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором від 17 жовтня 2007 року в сумі 6754,86 гривень та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача в позовній заяві зазначив про можливість розгляду справи за відсутності представника Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки і від нього не надходило заяви про відкладення розгляду справи чи можливість розгляду справи за його відсутності. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

25 червня 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 29 травня 2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 5150,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення ст.ст.526, 527, 530 та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим відповідач станом на 31 березня 2014 року має заборгованість на загальну суму 12197,50 гривень, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 2969,94 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом - 6162,94 гривень, заборгованості по комісії - 2007,60 гривень, штрафу (фіксована частина) - 500 гривень, штрафу (процентна складова) - 557,02 гривень. Посилаючись на ст.ст. 3, 15, 107 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 29 травня 2007 року в сумі 12197,50 гривень та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача надіслав до суду клопотання про підтримання позову в повному обсязі та можливість розгляду справи за відсутності представника ПАТ КБ "ПриватБанк", не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки і від нього не надходило заяви про відкладення розгляду справи чи можливість розгляду справи за його відсутності. Суд,

Outcome: approved