Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Гайворонського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.11.2004 року [PERSON] 10.11.2004 року отримав кредит у розмірі 3800.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму, залишку заборгованості за кредитом. Закрите Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк". 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРГІОУ 12241050038006727). Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2. п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком, відповідно до п. 3.3 умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору з цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.5 умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 6.7 умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гри. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує -зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до п. 5.5.1 «Правил користування платіжною карткою», за несвоєчасне виконання боргових обов'язків, (користування простроченим кредитом і овердрафтом), боржник сплачує відсотки за повишеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені «Тарифами Банку». Відповідно до н, 5.6 «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку в часності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 6.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. На підставі п. 5.3 «Умов та правил надання банківських послуг», Банк має право на зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо поверненні чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно п. 4.6 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт доручає ваш здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитної ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строк платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строк платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорам, в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 5.7 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленому банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за і договором. Згідно п. 5.2 «Умов та правил надання банківських послуг» У разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або у даного договору або у разі виникнення овердрафту банк має право призупиняти здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати каргу недійсної моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за договором. Відповідно до н. 5.5.1 «Правил користування платіжною карткою» За несвоєчасне виконання боргових обов'язків (використання простроченого кредиту та власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються тарифами. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за, кредитним договором відповідач етаном на 31.03.2014 року має заборгованість - 11120.74 грн., яка складається з наступного: - 1839.89 грн. - заборгованість за кредитом; - 8275.10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). - 505.75 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє до моменту належного виконання сторонами обов'язків. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, - Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове зсідання не з'явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 43-47). Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні позов не визнав та надав суду письмове заперечення в якому вказав, що вимоги позивача незаконні та необґрунтовані, а також у останнього відсутнє право на звернення до суду, з наступних причин. Цивільним законодавством визначено строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, яких називається позовною давністю, загальна тривалість позовної давності обмежена трьома роками (ст. 257 ЦКУ), а позовна давність щодо стягнення неустойки (пені, штрафу) - одним роком (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦКУ). 10.11.2004 року був укладений між ним та позивачем кредитний договір № б/н від 10.11.2004 року. Споживчий кредит було надано у розмірі 3800 грн. з 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно анкети-заяви на отримання кредитної картки № 4149605903059145 зі строк дії вищезазначеної кредитної карти становить до 30 листопада 2007 року. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, або про особу яка його порушила. Позивач зазначає у позові, що відповідно до п. 9.12. умов та правил надання банківських послуг передбачено дію договору до моменту належного виконання сторонами обов'язків. Зважаючи на те, що строк дії картки становив до 30 листопада 2007 року, то моментом належного виконання сторонами обов'язків є саме дата терміну дії кредитної карти, тобто повний обсяг погашення кредиту визначено останнім днем місяця вказаного на картці, тобто 30 листопада 2007 року . Вразі виявлення тривалої заборгованості та не внесення боржником будь-яких платежів щодо погашення кредитної заборгованості по вищезазначеному кредиту, то вданому випадку момент належного виконання був до виникнення тривалої заборгованості по кредитним відносинам сторін. Тому позивач повинен був звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що передбачено ч.1 ст. 3 Цивільно-процесуального кодексу України, одразу після виявлення тривалої заборгованості по вище згадуваному кредиту, або ж в межа трирічного терміну після спливу дії кредитної картки. Заяви мною до ПАТ КБ «Приват Банку» про продовження дії строку кредитної карти не подавалося, доказів про отримання мною нової карти останнім не надано. Згідно зі ст. 257 ЦК України та зазначеними вище доводами про те, що термін дії кредитного договору дорівнює терміну дії кредитній картці, а саме до 30 листопада 2007 року то строк позовної давності для позивача сплив уже 01 грудня 2010 року. Позовна заява подана - 24.04.2014 року, тобто пізніше ніж через 3 роки з моменту закінчення позовної давності, згідно ч. 4 ст. 267 ЦКУ: «Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.» Відповідно до п.7 ч.11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. З урахуванням споживчого характеру спірних кредитних правовідносин, судова практика по даній категорій справ щодо застосування позовної давності, конкретизована у п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.12, та у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10-70/0/4-13 від 16.01.13р. Будь-яких доказів наявності причин не своєчасного звернення Позивача до суду за захистом своїх не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та поважності причин пропуску встановленого цивільним законодавством строку позовної давності суду не надано. Обов'язок доказування стороною обставин, на які вона посилається на підставу своїх вимог, є прямим її обов'язком відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України. На підставі вищевикладеного вважаю за необхідним в задоволені позову ПАТ КБ «Приват Банк» до мене про стягнення заборгованості в зв'язку з пропуском строку позовної давності. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.11.2004 року [PERSON] 10.11.2004 року отримав кредит у розмірі 3800.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму, залишку заборгованості за кредитом. ( а.с. 7-13). Розрахунком заборгованості підтверджується, що прострочена заборгованість за кредитом виникла 30 квітня 2007 року (а.с.4-6). З матеріалів позову вбачається, що строк дії картки був встановлений до 30 листопада 2007 року (а.с. 7). [PERSON] почав порушувати умови договору з 30 квітня 2007 року, не вносячи платежі по кредиту. До суду позивач звернувся лише 06 травня 2014 року а отже поза межами строку позовної давності. За таких обставин у банка виникло право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором 30 листопада 2007 року. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може вернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно ст.88 ЦПК України, у разі відмови в задоволенні позову не підлягають стягненню з відповідача судові витрати по справі в сумі - 243 гривні 60 копійок. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed