Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника - адвоката Піньковського І.О. звернулась до суду із позовом до АТ КБ"Приватбанк", треті особи: Первомайський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), [PERSON] , [PERSON] , про звільнення майна з-під арешту. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.09.2016 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області було ухвалено заочне рішення у справі № 484/2412/16-ц за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вказаним рішенням вирішено стягнути з [PERSON] 13064 грн. 06 коп. 10.07.2017 року відкрито виконавче провадження за № 54226332 щодо стягнення з [PERSON] вказаної заборгованості та накладено арешт на майно останнього. 05.09.2016 року вказане заочне рішення скасовано на підставі ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. Крім того, після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . 15.11.2018 року позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може через наявність обтяження № 36043192 - арешту нерухомого майна, належного [PERSON] , зареєстрованого 07.07.2017 року державним виконавцем Первомайського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області - Мороз О.С. (підстава Постанова № 54226332 про арешт майна боржника від 07.07.2017 року). Крім того, позивач звернулася до Первомайського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) з заявою, щодо закінчення виконавчого провадження № 54226332 та зняття арешту з-під майна на підставі п.5 ч.1 ст.39 та ч.1 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження", на що листом від 26.06.2020 року начальника відділу ДВС Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) було роз`яснено, що вказане виконавче провадження завершено 28.08.2017 року згідно п.3 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", а тому закрити провадження на підставі п.5 ст. 39 немає можливості, а тому і не має підстав для припинення обтяження майна [PERSON] . На підставі викладеного позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.12.2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник відповідача АТ КБ"Приватбанк"про розгляд справи повідомлявся, причини неявки суду не відомі, відзив на позв не надано. 30.04.2021 року головний державний виконавець відділу ДВС Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) Мороз О.С. надала до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника та прийняти рішення згідно з вимогами чинного законодавства. Треті особи [PERSON] , [PERSON] про розгляд справи в суді були повідомлення належним чином, заперечень на позов не надано. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, народилася в с.Чернівці, Могилів -Подільского району Вінницької області, що підтверджується копією паспорту (а.с.12). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.01.2015 року [PERSON] помер [INFO] (а.с.14) Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відкрилася спадщина, що складається із 1/3 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с.5). Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження за № 36043192 - арешт всього нерухомого майна, яке належить [PERSON] (підстава постанова головного державного виконавця Первомайським відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Мороз О.С. № 54226332). Постановою головного державного виконавця Первмайського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській обалсті Мороз О.С. від 28.08.2017 року виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа від 09.11.2016 року (боржник [PERSON] ) закінчено у зв`язку із смертю боржника (підстава п.3 ч.1 ст. 39 , ст. 40 ЗК "Про виконавче провадження"). Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.09.2016 року по цивільній справі № 484/2412/16-ц за позовом АТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості, задоволено повністю та вирішено стягнути з [PERSON] 13064, 06 грн. заборгованоті і 1798 грн. судових витрат на користь АТ КБ "Приватбанк". На виконання рішення суду був виданий виконавчий лист, який ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.04.2020 року визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с.17). Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.03.2020 року заочне рішення від 05.09.3016 року (справа 3 484/2412/16-ц) скасовано. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.04.2020 року (справа № 484/2412/16-ц) виконавчий лист, виданий 09 листопада 2016 року на виконання заочного рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 вересня 2016 року у справі № 484/2412/16-ц, провадження № 2/484/1907/16, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 13 064,06 грн. та судових витрат у сумі 1 798,00 грн. на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - визнати таким, що не підлягає виконанню. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтями 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Як встановлено судом після смерті [PERSON] ,померлого [INFO] , відкрилася спадщина, що складається із 1/3 частки квартири [ADDRESS] (а.с. 5). Після смерті [PERSON] позивач немає можливості, через наявність обтяження № 36043192 від 07.07.2017 року арешту нерухомого майна, отримати майно, що увійшло у спадщину (а.с.5). Відповідно до ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Таким чином, позивач не набула статусу сторони виконавчого провадження № 54226332 через те, що його було закрито у зв`язку зі смертю боржника ( [PERSON] ), а її не було було залучено як правонаступника у виконавчому провадженні. На сьогодні [PERSON] має намір розпорядитися належним їй майном, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити, тобто вказне обтяження на майно порушує право власності позивача. Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його прав шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову . Згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд вважає необхідним позов задовольнити та припинити чинність арешту нерухомого майна [PERSON] , накладеного постановою державного виконавця Мороз Ольгою Сергіївною у виконавчому провадженні № 54226332, яке було відкрито для примусового виконання заочного рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.09.2016 року (цивільна спарва № 484/2412/16-ц). Позивач просила не стягувати на її користь понесені нею судові витрати при зверненні до суду, а тому у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, суд відносить його на рахунок позивача.

Outcome: approved