Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

30 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Калинівської територіальної громади Калинівського району Вінницької області в особі Калинівської міської ради Вінницької області про встановлення факту, що місцем відкриття спадщини померлої [INFO] [PERSON] є місцезнаходження її нерухомого майна - м. Калинівка Вінникьої області, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в м.Калинівка Вінницької області. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що його мати [PERSON] до 2006 року проживала разом з ним в м.Калинівка, потім виїхала в м.Вінницю, пізніше в Російську Федерацію в невідоме йому на той час місце. Про смерть матері, яка сталась [INFO] в с.Ключі Ключевського району Алтайського краю Російської Федерації, він дізнався в кінці липня 2020 року з листа Ключевського будинку-інтернату для престарілих і інвалідів Алтайського краю, в який було вкладено свідоцтво про смерть. За життя 16.07.2004 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла йому все своє майно, належне їй на день смерті, посвідчений приватним нотаріусом Калинівського РНО Майбородою Г.П. та зареєстрований в реєстрі за № 1743. Спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON] складається з квартири [ADDRESS] та належала померлій [PERSON] на праві приватної власності, посвідченого свідоцтвом про право власності на квартиру [ADDRESS] , виданим 17.11.2020 року виконкомом Калинівської міської ради Вінницької області на підставі рішення виконкому № 836 від 17.11.2020 року. Відразу позивач звернувся до приватного нотаріуса Калинівського районного нотаріального округу Панкеєвої О.В. аби подати заяву про прийняття у спадок квартири, де йому було усно роз`яснено, що йому необхідно надати правовстановлюючий документ на вказану квартиру. Лише 17.11.2020 року позивач отримав свідоцтво про право власності на квартиру в багатоквартирному будинку, що належала його матері [PERSON] . Після чого позивач знову звернувся до нотаріуса, однак йому було роз`яснено, що він пропустив передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, а також необхідно встановити місце відкриття спадщини, адже останнє місце проживання спадкодавиці невідоме і будь-яку інформацію отримати він не може з приводу цього. Оскільки він постійно проживає у спадковій квартирі, він фактично прийняв спадщину за заповітом, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини стала та обставина, що про смерть матері йому стало відомо у липні 2020 року, однак він не міг реалізувати своє право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на квартиру, який вдалося отримати лише у листопаді 2020 року. В іншому порядку, ніж судовому, дане питання вирішити неможливо. З урахуванням наведеного просив встановити факт, що місцем відкриття спадщини помелої [INFO] [PERSON] є місцезнаходження її нерухомого майна - м. Калинівка Вінницької області та визначити йому додатковий строк, а саме два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 05 січня 2021 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 22 лютого 2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03 червня 2021 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду та витребувано з Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 16 вересня 2021 позовну заяву [PERSON] до Калинівської територіальної громади Калинівського району Вінницької області в особі Калинівської міської ради Вінницької області про встановлення факту місця відкриття спадщини залишено без розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились. 16.09.2021 року до початку розгляду справи по суті позивач через канцелярію суду подав заяву за вх. № 9071/21, згідно якої просить здовольнити його позов, а саме просив визначити йому додатковий строк (два місяці) для подання заяви про прийняття спадщини. Просив розглянути справу у його відсутність. Не заперечує проти заочного розгляду справи, судові витрати просить залишити за ним. Представник відповідача Калинівської міської ради Вінницької області у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не подав, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення судового розгляду не подавав. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та положення ст.280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами та ухвалює заочне рішення. Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] , [INFO] була матір`ю позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.08.1954 року. Згідно з довідкою КП "Житловик" м. Калинівка , [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] з 06.12.1985 року по 07.06.2006 року, а з цього часу була заресєстрована в м. Вінниці (будинок престарілих). Згідно з довідкою КП "Житловик" від 01.10.2020 за № 877 в квартирі по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.10). За життя 16.07.2004 року [PERSON] склала заповіт, згідно з яким заповіла [PERSON] все своє майно, посвідчений приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Майбородою Г.П. та зареєстрований в реєстрі за № 1743 (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть виданого 92200028 сектором ЗАГС по Ключевському району управління юстиції Алтайського краю 06.05.2020 серї [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.7). Згідно з довідкою адімністрації Ключевської сільської ради Ключевського району Алтайського краю №2742 від 05.08.2021 [PERSON] на день смерті, яка настала [INFO] проживала і перебувала на реєстраційному обліку за місцем проживання по [ADDRESS] з 02.04.2012 по 28.04.2020 року. Відповідно до свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 17.11.2020 на квартиру в багатоквартирному будинку квартира [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с.12). Про смерть матері, яка сталась [INFO] в с.Ключі Ключевського району Адтайського краю Російської Федерації, позивач дізнався в кінці липня 2020 року з листа Ключевського будинку-інтернату для престарілих і інвалідів Алтайського краю, в який було вкладено свідоцтво про смерть (а.с.13). 15.06.2021 року надійшла відповідь за №358/01-16 від Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області, відповідно до якої за даними архіву Калинівської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] , не заводилась (а.с.45). Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спірні правовідносини регулюються положеннями Книги шостої ЦК України. За змістом ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами першою, третьою, п`ятою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Згідно із ст.71 ЗУ «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Згідно зі ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і вони пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини, якщо такі позови виникають з приводу нерухомого майна. Як встановлено у справі, [PERSON] на час відкриття спадщини не був зареєстрований за місцем поживання спадкодавиці [PERSON] . Отже, для позивача строк для подачі заяви про прийняття спадщини за померлою [PERSON] яка померла [INFO] , закінчився 28.10.2020 року. Позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , наявністю поважних причин неможливості цього зробити, а саме через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, та отримання таких, а саме свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] лише 17.11.2020. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до статті 63 Закону України "Про нотаріат" нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок N 296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку N 296/5). Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку N 296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкоємця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі N 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі N 6-496цс17. З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі N 484/3221/17 (провадження N 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі N 263/1221/17 (провадження N 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі N 642/2539/18-ц (провадження N 61-5609св19). Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", яка означає "У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права". Враховуючи обставини справи, наявність заповіту на користь позивача як спадкоємця майна [PERSON] , а також наведені позивачем причини, які є об`єктивними та істотними труднощами, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки матеріалами справи доведено що позивач [PERSON] будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на квартиру. Надання можливості позивачу скористатись правом на отримання у спадщину майна, яке належало спадкодавиці, відповідає волі заповідача (спадкодавця) та ґрунтується на законі, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, що не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України. На підставі викладеного,

Outcome: approved