Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

позивач ПАТ КБ "Приватбанк" 28 вересня 2016 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № 391М-07 від 14 червня 2007 року відповідач [PERSON] отримала кредит на споживчі цілі в розмірі 125000 гривень на строк до 08 червня 2012 року. 14 червня 2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір-поруки № б/н, згідно якого [PERSON] зобов'язався перед Банком відповідати в тому ж розмірі, що і [PERSON]. ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобов'язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 09 вересня 2016 року складає 59685,22 гривень. Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не з'явився у судове засідання, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, про що в справі є розписка. Причини неявки суду не повідомила, заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи суду не надала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в матеріалах справи є розписки. Причини неявки суду не повідомив заяву про відкладення розгляду справи не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. З огляду на це на це на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ Судом, встановлено, що 14 червня 2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір № 391М-07 , відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 125000 гривень строком до 09 вересня 2016 року (а.с. 12-13 ) Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами, оскільки заява (анкета) на оформлення кредитної картки, заява про відкриття рахунку і надання послуг з кредитування підписани ним, в тому числі і в графі щодо погодження з умовами і правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, про що виразив свою згоду. На час розгляду справи судом сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 14 червня 2007 року, складає 59685,22 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає 59550,59 грн. ; - заборгованість по процентам за користування кредитом складає 134,63 грн. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; \~ 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто вимоги про повернення відповідачем кредиту, оскільки вона прострочила виконання зобов'язання, частини кредиту, що залишилась, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконувала, в звязку з чим станом на 09 вересня 2016 року мала прострочену заборгованість за кредитом 59685,22 \~ гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає \~59550,59 \~\~ гривень; - заборгованість по процентам за користування кредитом складає \~134,63 \~ гривень. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачкою\~ не спростований. Відповідно до п. 1 договору поруки від 14 червня 2007 року [PERSON] зобов'язався перед Банком відповідати в тому ж розмірі, що і [PERSON] по кредитному договору № 391М-07. В пункті 1.1. зазначеного договору Поручитель (тобто [PERSON]О.) зобов'язується перед Кредитором (тобто Банком) відповідати по зобов'язанням [PERSON], що витікають з кредитного договору № 391М-07 від 14 червня 2007 року, що укладений між Кредитором і Боржником на суму 125000 гривень з кінцевим терміном повернення не пізніше 08 червня 2012 року. Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж розмірі, що і боржник. Згідно статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановленого додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсягу, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно частини 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як вбачається зі змісту пункту 1 зазначеного договору поруки, відповідач [PERSON] зобов'язується перед Кредитором (тобто Банком) відповідати по зобов'язанням Боржника (тобто [PERSON]П.), що витікають з кредитного Договору № 391М-07 від 14 червня 2007 року. Як встановлено судом відповідачу [PERSON] видано кредит у сумі 125000 грн. , заборгованість, яка виникла у відповідача [PERSON] на час розгляду справи перед банком складає 59685,22 гривень. Відповідач [PERSON] відповідно до п. 1 Договору поруки, поручився перед Банком за виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі, тобто погодивсся з усіма умовами кредитного договору. За встановлених обставин суд вважає, що обов'язки поручителя [PERSON] не припинилися та він повиненн відповідати за невиконання боржником [PERSON] зобов'язання у повному обсязі відповідно до вимога статті 554 ЦК України та Договору поруки. За наведених підтав та встановлених обстави суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за Договором, процентів за користування кредитом задоволено повністю на підставі статей 526, 554, 611, 1054 ЦК України. Таким чином, позов задоволено шляхом стягнення суми заборгованості, процентів солідарно з відповідачів. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимога, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимога, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. \~ Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру, які подані юридичною особою справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1378 гривень. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 59685,22 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1378 гривень, які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів [PERSON], [PERSON] .

Outcome: approved