Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, посилаючись на те, що вона з 2 червня 2007 року по 9 червня 2009 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час сумісного проживання вони придбали автомобіль марки "ВАЗ-21114", держномер [NUMBER], вартістю 53000 грн. Позивачка просить поділити між ними зазначений автомобіль вартістю 51566 грн., виділивши їй автомобіль, а відповідачу сплатити компенсацію за його частку. В судовому засіданні позивачка неодноразово змінювала позовні вимоги у зв'язку з тим, що відповідач без її відома та згоди продав спірний автомобіль. Остаточно визначившись з позовними вимоги просить стягнути з відповідача половину вартості автомобіля в сумі 30000 грн. та судові витрати в розмірі 7000 грн. Відповідач позов не визнав і заявив, що він продав без відома позивачки автомобіль, який вони придбали під час шлюбу, за 25000 грн. шляхом оформлення довіреності. Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони з 2 червня 2007 року по 9 червня 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час сумісного проживання вони 22 січня 2009 року на підставі біржової угоди №867675 придбали автомобіль марки "ВАЗ-21114", номер кузова [NUMBER],держномер [NUMBER]. 8 травня 2009 року відповідачем видана довіреність [PERSON] на право розпорядження автомобілем, в тому числі його продажу. 26 червня 2009 року спірний автомобіль знятий з обліку для реалізації в межах України. 11 серпня 2009 року автомобіль марки "ВАЗ-21114", номер кузова [NUMBER], держномер [NUMBER], зареєстрований за [PERSON] на підставі біржової угоди №920611 від 2 серпня 2009 року. Станом на 14 липня 2009 року, тобто на час звернення позивачки до суду, вартість вказаного автомобіля складає 51566 грн. Зазначені обставини підтверджуються: копією свідоцтвами про шлюб та розірвання шлюбу; біржовою угодою № 867675 від 22 січня 2009 року про придбання відповідачем автомобіля; даними довідки експерта-оцінювача про те, що станом на 14 липня 2009 року ринкова вартість автомобіля марки "ВАЗ-21114", 2006 року випуску, який знаходиться в технічно-справному стані, складає 51566 грн.; довіреністю від 8 травня 2009 року на право розпорядження автомобілем; даними довідки начальника 5-го відділення реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ УМВС в Хмельницькій області №5/36-1413 від 27 жовтня 2009 року про те, що автомобіль марки "ВАЗ-21114", який належав відповідачу, 26 червня 2009 року знятий з обліку для реалізації в межах України; даними інформаційної системи ДАІ про те, спірний автомобіль 11 серпня 2009 року зареєстрований за [PERSON] на підставі біржової угоди №920611 від 2 серпня 2009 року. Відповідно до вимог ст..60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на правіспільно їсумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільноїсумісно ївласності подружжя. Частиною 2 ст.364 ЦК передбачено, що якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Зізмісту п.19, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірванняшлюбу, визнанняйогонедійсним та поділспільного майна подружжя"убачається, щовирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Згідно з ч.1, 3 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крімвипадків, встановленихстаттею 61 цього Кодексу. Доказуваннюпідлягаютьобставини, якімаютьзначення для ухваленнярішення у справі і щодояких у сторін та іншихосіб, якіберуть участь у справі, виникаєспір. Між сторонами має місце спір про вартість автомобіля. Відповідач стверджує, що автомобіль він продав по довіреності [PERSON] за 25000 грн. Останній в своїх письмових поясненнях підтвердив даний факт. Позивачка надала довідку експерта-оцінювача про те, що станом на 14 липня 2009 року ринкова вартість автомобіля марки "ВАЗ-21114", 2006 року випуску, який знаходиться в технічно-справному стані, складає 51566 грн. Оцінюючи надані сторонами докази щодо вартості автомобіля суд визнає достовірними дані довідки експерта-оцінювача про вартість автомобіля, яка складає 51566 грн. Оскільки відповідач без згоди позивачки продав придбаний ними під час шлюбу автомобіль, тому позов слід задовольнити та стягнути з відповідача 1/2 частину вартості автомобіля в сумі 25783 грн., а також судові витрати в сумі 507 грн.83 коп. На підставі ст. 60,65, 70 СК України, ст..368, 372 ЦК України,

Outcome: partial