Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

22.04.2014р. до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся позивач із даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач, як працівник відповідача, відповідно до умов колективного договору ТОВ "Шахтар-Агро" має право на отримання компенсації витрат по сплаті комунальних послуг або витрат по придбанню побутового палива для будинків з пічним опаленням. Відповідач безпідставно відмовляє позивачу у виплаті компенсації за період із 06.03.2013 р. по 01.10.2013 р., тому простить стягнуть невиплачену суму компенсації у розмірі 974 грн. Оскільки позивач працює у ТОВ "Шахтар-Агро" понад 11 років, порушення відповідачем трудових прав позивача та невиконання колективного договору спричинило позивачу душевні страждання, у зв'язку із чим позивач просить також стягнути із відповідача у компенсацію моральної шкоди 2000, 00 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представники відповідача Бакумов О.С., Горбатко В.В. проти позову заперечували. У судовому засіданні 19.05.2014 р. було надано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позивач не надав відповідачу довідку про відсутність у позивача заборгованості з комунальних платежів за звітний період, що є підставою для відмови у виплаті компенсації, оскільки, крім наявності трудових відносин між сторонами, відсутність у особи заборгованості з комунальних платежів є умовою надання компенсації згідно умов колективного договору. Крім того, позивачем пропущено строк звернення з позовом до суду, визначений ст.233 Кодексу законів про працю, що є підставою для відмови у позові. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2013 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтар - Агро» про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, зміненим рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.02.2014р. було визнано незаконними наказ ТОВ «Шахтар - Агро» № 44-к від 05.03.2013 року в частині звільнення [PERSON] по п.1 ст. 40 КЗпП України, [PERSON] поновлено на роботі з 5 березня 2013 року, стягнуто з ТОВ «Шахтар - Агро» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 06.03.2013 року по 01.10.2013 року включно, а також стягнуто з ТОВ "Шахтар-Агро" на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 1000.00 (одну тисячу) гривень (а.с.5-11). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішення по цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені обставини. Під час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтар - Агро» про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди судами було встановлено, що згідно наказу № 164-к від 07.11.2011 року позивачка [PERSON] з 07.11.2011 року була призначена на посаду начальника сторожової охорони. Наказом № 239 від 30.11.2012 року «Про внесення змін до штатного розпису і скорочення численності робітників ТОВ «Шахтар-Арго» у зв'язку зі зміною в організації виробництва та праці товариства, з метою оптимізації чисельності працівників товариства, приведення штатного розпису керівників, спеціалістів, службовців та робітників у відповідності з обсягом виконуваних робіт, - було прийнято рішення про виключення із штатного розпису з 01.01.2013 року наступні посади та професії: начальника сторожової охорони, головного економіста обліковця, три посади сторожів, слюсаря-сантехніка, комірника. Наказом № 44-к від 05.03.2013 року [PERSON] було звільнено 05.03.2013 року з роботи, з посади начальника сторожової охорони, у зв'язку зі скороченням штату по п. 1 ст. 40 КЗпП України, що визнано судами є незаконним. Було також встановлено, що незаконним звільненням позивача з підприємства, йому завдано моральну шкоду, яка виразилася в душевних стражданнях та переживаннях [PERSON], яку було залишено без роботи, без засобів для існування. З урахуванням глибини завданої шкоди та

Outcome: partial