Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 вересня 2016 року у Дніпровському районному у місті Херсоні відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з чоловіком не склалося через різність поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння. Проживаючи у шлюбі з чоловіком втратили почуття любові та поваги один до одного, більше року проживають окремо. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ", понесені судові витрати з відповідача просила не стягувати. В підготовче засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивачка подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач також надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги позивачки визнав, просив справу слухати в його відсутність. Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 24 вересня 2016 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис №475); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 24 вересня 2016 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданого Суворською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області 03 квітня 2017 року за актовим записом №2 (а.с.3). Шлюбні відносини між подружжям припинені через непорозуміння у сім`ї, втрати почуття любові і поваги один до одного; сторони припинили спільне проживання з 2018 року; за час судового провадження з розгляду даної справи, а саме з вересня 2019 року сторони не примирилися; дитина проживає з позивачкою. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не є можливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дитини, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.113 СК України позивач має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". На прохання позивача суд не стягує з відповідача понесені судові витрати.

Outcome: approved