Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

31.10.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.04.2017 року, яка сторонами не оскаржена та набрала законної сили, змінено підсудність у справі та дану цивільну справу №333/5932/16-ц направлено за підсудністю до Василівського районного суду Запорізької області за встановленим місцем реєстрації відповідача [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.98). 23.05.2017 року з Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшли матеріали цивільної справи №333/5932/16-ц (провадження № 2/333/355/17) до Василівського районного суду Запорізької області для розгляду по суті (т.1 а.с.104). В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зазначає, що між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитні договори №143712/0005XSGF від 04 червня 2013 року на суму 10000,00 гривень та № 489/4301BPLA від 07 березня 2012 року на суму 16938,32 гривень. 21 липня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №20150721-Г, відповідно до умов якого ПАТ «Платинум Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №20150721-Г від 21 липня 2015 року - реєстру заборгованостей позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 18627,06 грн., з яких: 9725,39 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 8001,67 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 900,00 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. 25 листопада 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №20151125-Г, відповідно до умов якого ПАТ «Платинум Банк» відступив позивачу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №20151125-Г від 25.11.2015 року реєстру заборгованостей позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 21157,9 гривень, з яких: 7097,68 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 1780,22 гривень - заборгованість за процентам та комісією; 12280,00 гривень - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. На виконання умов Договорів факторингу №20150721-Г від 21 липня 2015 року, №20151125-Г від 25 листопада 2015 року, на адресу відповідача [PERSON], від імені ПАТ «Платинум Банк» відповідачу направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов"язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов"язання. Після відступленн ПАТ "Платинум Банк" позивачу право грошової вимоги до відповідача [PERSON], остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ПАТ "Платинум Банк", ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 21.07.2015 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Наявна за укладеними кредитними договорами заборгованість до теперішнього часу відповідачем [PERSON] у добровільному порядку не погашена, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитними договорами: №143712/0005XSGF від 04 червня 2013 року в розмірі 18627,06 гривень, з яких 7097,39 гривень - заборгованість за основою сумою боргу, 8001,67 гривень - заборгованість по процентам та комісією, 900,00 гривень - пеня за порушення графіку погашення заборгованості; № 489/4301BPLA від 07 березня 2012 року в розмірі 21157,9 гривень, з яких: 7097,68 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 1780,22 гривень - заборгованість за процентам та комісією; 12280,00 гривень - пеня за порушення графіку погашення заборгованості, а також стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати. В судове засіданні представник позивача Товариство з обмеженої відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином і у встановленому законом порядку, проте на адресу суду направлено додаткові пояснення за позовом та письмові заяви, в яких просять заявлені ТОВ ФК "ЄАПБ" позовні вимоги задовольнити у повному обсязі за підставами, викладеними у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, не заперечують (а.с.2,120-123, 197-198, 212-217, 230-235, 243 т. 1, а.с.5, 11, 13, 21-24 т.2). Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність та за відсутністю її представника. Проти позову заперечує, просить в його задоволенні відмовити повністю, у зв'язку з пропуском строку позовної давності, за її заявою, яка подавалася нею раніше, як окрема підстава відмови у позові, а також у зв'язку з неподанням суду оригіналів доказів переходу права вимоги до позивача (поданих фотокопії документів замальовані, в них неможливо чітко визначатись з усіма положеннями договорів, вони містять приховану інформацію і викликають сумніви у достовірності). Також подані фотокопії договорів не містять обсягу та змісту прав, як переходять до нового кредитора, що є істотними умовами такого договору, згідно висновку, висловленого Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справ № 6-459-цс17 (т.2 а.с.8, 17-20, т.1 а.с.187-189). Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи у провадженні № 2/311/676/2017 суд вважає, що заявлені ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Згідно положень ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Частиною 2 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Статтею 204 Цивільного кодексу України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно змісту ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до вимог ст.517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Згідно ст.518 ЦК України, боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Згідно положень ст.519 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором Згідно вимог ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно положень ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1055 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), як визначено статтею 1077 ЦК України, одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до положень ст.1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги,право якої відступається і яка пред'явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що 07 березня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 489/4301BPLA від 07 березня 2012 року, відповідно до умов якого позичальник [PERSON] отримала кредит в сумі 16938,32 гривень, строком на 36 місяців, з розміром фіксованої процентної ставки 20,00 % річних, комісія за обслуговування кредиту становить - 220,00 грн. Дата повернення кредиту - 07.03.2015 року (п.1.2 Договору). Відповідно до п.2.7 Договору, погашення позичальником заборгованості за кредитом здійснюється щомісячно рівними платежами в сумі 850,00 грн. (т.1 а.с.22,23-24). 04 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №143712/0005XSGF від 04 червня 2013 року, відповідно до умов якого позичальник [PERSON] отримала кредит в сумі 10000,00 гривень, строком на 36 місяців, розмір процентної ставки становить 29,99 % річних (п.4.1.Договору). Відповідно до п.1.5, п.1.6 укладеного Договору, погашення кредиту та внесення плати за ним здійснюється шляхом сплати щомісячного платежу в сумі 650,00 грн., розмір щомісячної комісії за кредитне обслуговування рахунку становить 199,00 грн., копія кредитного договору № 143712/0005XSGF від 04 червня 2013 року міститься в матеріалах справи (т.1 а.с.3, 4-5, 6-7). В подальшому, 21 липня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 20150721-Г, за умовами якого Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача загальної суми всіх грошових зобов"язань за Портфелем заборгованості по кредитному договору №143712/0005XSGF від 04 червня 2013 року, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача [PERSON] в загальній сумі 18627,06 грн. за кредитним договором №143712/0005XSGF від 04 червня 2013 року, що підтверджується витягом з Додатку №1 до Договору факторингу № 20150721-Г від 21 липня 2015 року, копія якого міститься в матеріалах справи (т.1 а.с.18, 19-12). 25 листопада 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 20151125-Г, за умовами якого Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача загальної суми всіх грошових зобов"язань за Портфелем заборгованості по кредитному договору № 489/4301BPLA від 07 березня 2012 року, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача [PERSON] в загальній сумі 21157,90 грн. за кредитним договором № 489/4301BPLA від 07 березня 2012 року, що підтверджується витягом з Додатку №1 до Договору факторингу № 20151125-Г від 25 листопада 2015 року, копія якого міститься в матеріалах справи (т.1 а.с.42, 43-45). На виконання умов договорів факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 року та № 20151125-Г від 25.11.2015 року від імені ПАТ «Платинум Банк» від 27 липня 2015 року (вих.№ 001154531) та 02 грудня 2015 року (вих.№ 001269443) відповідно, на адресу відповідача [PERSON] були направлені повідомлення про відступлення права грошової вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та позичальника [PERSON] було сповіщено про наявність заборгованості за кредитним договором №143712/0005XSGF від 04 червня 2013 року в загальній сумі 18627,06 грн., та заборгованості за кредитним договором № 489/4301BPLA від 07 березня 2012 року в загальній сумі 21157,90 грн., відповідно, що підтверджується письмовими повідомленнями, копії яких містяться в матеріалах справи (т.1 а.с.16, 40). Крім того, повідомленнями ТОВ «Фінансової компанії «Європейська агенція з повернення боргів» за вих. № 001154531-1 від 27 липня 2015 року та за вих. № 001269443-1 від 02.12.12015 року позичальник [PERSON] повідомлялася про порядок погашення заборгованості в сумі 18627,06 грн. по кредитному договору №143712/0005XSGF від 04 червня 2013 року та заборгованості в сумі 21157,90 грн. по кредитному договору № 489/4301BPLA від 07 березня 2012 року та про включення її даних до бази персональних даних (т.1 а.с.17, 41). Всупереч умовам Кредитних договорів №143712/0005XSGF від 04 червня 2013 року та № 489/4301BPLA від 07 березня 2012 року, незважаючи на неодноразові повідомлення, позичальник [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала та після відступлення Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» позивачу права грошової вимоги, відповідачка [PERSON] не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Тому, на теперішній час відповідачка [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем ТОВ «Фінансова агенція «Європейська агенція з повернення боргів»: - за кредитним договором №143712/0005XSGF від 04 червня 2013 року в загальному розмірі 18627,06 грн., з яких: 9725,39 грн. - заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту); 8001,67 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 900,00 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості; - за кредитним договором № 289/4301BPLA від 07 березня 2012 року в загальному розмірі 21157,90 грн., з яких: 7097,68 грн. - заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту); 1780,22 грн. - заборгованість за процентами та комісією; 12280,00 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості, що підтверджується відповідними розрахунками суми заборгованості, складеними та наданими ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» станом на березень та липень 2015 року та безпосередньо викладеними у додаткових поясненнях позивача (т.1 а.с.15,38, 173, 212-217,230-235) . Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Згідно правової позиції Верховного Суду України № 6-116цс13 від 06.11.2013 року, у разі встановлення у договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов, одночасне застосування таких заходів відповідальності як пеня та штраф не свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно з ч.2 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зроблено до винесення ним рішення. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем [PERSON] у своїй заяві від 29.06.2017 року було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності і до основних вимог і до додаткових вимог позивача (т.1 а.с.189, т.2 а.с.17). Аналіз вимог ст. 266, ч. 2 ст.258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується у межах строку позовної давності за основною вимогою. Тому, пеню слід стягувати за один рік (ч.2 ст.258 ЦК України), а саме: за період з 31 жовтня 2015 року по день звернення до суду, тобто по 31 жовтня 2016 року, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за вищевказаними кредитними договорами, який складений лише станом на березень та липень 2015 року. Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позивачем пропущена спеціальна (скорочена) позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (пені), клопотань про поновлення позовної давності представник позивача не заявляв, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження поважності пропуску строку позовної давності позивачем суду не надано та в судовому засіданні не доведено, а тому у задоволені позовних вимог позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідача [PERSON] в частині стягнення за кредитними договорами №143712/0005XSGF від 04 червня 2013 року та № 489/4301BPLA від 07 березня 2012 року неустойки (пені) в розмірі 900 грн. та 12280 грн. відповідно, слід відмовити. Разом з тим, заперечення відповідача [PERSON], викладені у письмових запереченнях проти позову (т.2 а.с.8), відповідно до яких відповідачка посилається на неповідомлення ї про перехід прав у зобов'язанні за кредитними договорами, суд не приймає до уваги за безпідставністю, оскільки дані обставини спростовуються наявними в матеріалах справи повідомленням про відступлення права грошової вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», які направлені на адресу позичальника [PERSON] за останньою відомою Банку адресою, що підтверджується письмовими повідомленнями, копії яких містяться в матеріалах справи (т.1 а.с.16, 40). На виконання умов договорів факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 року та № 20151125-Г від 25.11.2015 року від імені ПАТ «Платинум Банк» від 27 липня 2015 року (вих.№ 001154531) та 02 грудня 2015 року (вих.№ 001269443) відповідно, на адресу відповідача [PERSON] письмові повідомлення були направлені. Крім того, повідомленнями ТОВ «Фінансової компанії «Європейська агенція з повернення боргів» за вих. № 001154531-1 від 27 липня 2015 року та за вих. № 001269443-1 від 02.12.12015 року позичальник [PERSON] повідомлялася про порядок погашення заборгованості в сумі 18627,06 грн. по кредитному договору №143712/0005XSGF від 04 червня 2013 року та заборгованості в сумі 21157,90 грн. по кредитному договору № 489/4301BPLA від 07 березня 2012 року та про включення її даних до бази персональних даних (т.1 а.с.17, 41). Проте, всупереч умовам Кредитних договорів №143712/0005XSGF від 04 червня 2013 року та № 489/4301BPLA від 07 березня 2012 року, незважаючи на неодноразові повідомлення, позичальник [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала та після відступлення Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» позивачу права грошової вимоги, відповідачка [PERSON] не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за вищевказаними кредитними договорами у загальному розмірі 26604,96 грн., яка складається з наступного. По кредитному договору №143712/0005XSGF від 04 червня 2013 року в сумі 17727,06 грн. (за виключенням пені), з яких : 9725,39 грн. - заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту); 8001,67 грн. - заборгованість за процентами та комісією; По кредитному договору № 289/4301BPLA від 07 березня 2012 року в сумі 8877,90 грн. (за виключенням пені), з яких: 7097,68 грн. - заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту); 1780,22 грн. - заборгованість за процентами та комісією. . Згідно ст.79,88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно від розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 1378,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 18.10.2016 року, яке міститься в матеріалах справи (т.1 а.с.2а), тому відповідно до положень ст.79,88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально ним підтверджені (т.1 а.с.2а) судові витрати по оплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі - 923,26 грн., виходячи з наступного розрахунку: 26604,96 грн. х 100 % : 39784,96 грн. = 67 % (відсоток розміру задоволених позовних вимог); 1378,00 грн. х 67 % : 100 % = 923,26 грн. (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову).

Outcome: partial