Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

\~ \~ Позивач [PERSON]\~звернувся в\~суд з\~позовом,\~в якому\~просить стягнути\~з відповідача\~на його\~користь 17306,45\~грн.\~витрат на\~погашення майнової\~шкоди та\~судові витрати\~у справі.\~ Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 15.04.2016 року був укладений поліс №АЕ/8634395 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відносно належного позивачеві автомобіля Peugeot Partner, номерний знак [NUMBER], номер кузову VF3GIWIYB95310666, рік випуску 2007. Строк дії вказаного полісу один рік, тобто до 15.04.2017 року. 19 жовтня 2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю вищезазначеного застрахованого автомобіля Peugeot Partner та автомобіля SKODA OCTAVIA TOUR, реєстраційний номер [NUMBER]. Було оформлено європротокол. Про страховий випадок було повідомлено страхову компанію - Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» у встановленому порядку та дана подія була кваліфікована, як страховий випадок. 16 листопада 2016 року у відповідь на заяву власника пошкодженого автомобіля SKODA OCTAVIA TOUR - ТОВ «СП-Біогран», в присутності представника страхової компанії AT Страхова група «ТАС» [PERSON], субєктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] було проведено огляд пошкодженого автомобіля SKODA OCTAVIA TOUR. Згідно Звіту №16/403 про призначення матеріального збитку завданого власнику КТЗ SKODA OCTAVIA TOUR, реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП станом на 16.11.2016 року, матеріальний збиток був оцінений в розмірі 39335,68 грн. 19.01.2017р. страховик на рахунок ТОВ «СП-Біогран» здійснив оплату матеріального збитку в розмірі 32529,74 грн. (за вирахуванням розміру франшизи - 250 грн. та податку на додану вартість - 6555,94 грн.). Однак, враховуючи, що при відновлювальному ремонті транспортного засобу потерпіла особа понесла збитки в загальному розмірі 48 986,19 грн., останній звернувся з позовом до суду про стягнення з [PERSON], різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Так, рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 02.02.2018р. по справі №126/782/17, позов ТОВ «СП-Біогран» задоволено повністю та стягнуто з позивача 16 456,45 грн. майнової шкоди, судового збору в розмірі 1600 грн. та 850 грн. вартості товарознавчого дослідження. Дане рішення було залишено без змін судом апеляційної інстанції. Враховуючи положення ч. 5 ст. 124 та п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України позивачем 05.06.2018р. було виконано судове рішення по справі №126/782/17 шляхом внесення грошових коштів через касу ТОВ «СП-Біогран» в загальній сумі 18906,45 грн. З урахуванням того факту, що 1 лютого 2016 року суми максимальних виплат за шкоду майну потерпілих при оформленні ДТП за європротоколом збільшено до 50 тис. грн. відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання к сфері фінансових послуг від 29.12.2016 №3471, а страхове відшкодування Приватним акціонерним товариством Страхова група «ТАС» було сплачено в розмірі 32529,74 грн., позивач, як страхувальник, з якого стягнуто різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим - відшкодуванням) в розмірі 16 456,45грн., вправі звернутися до свого страховика з вимогою про здійснення на його користь розміру страхового відшкодування згідно умов та в межах страхового полісу АЕ/86343395. [PERSON] звертався до відповідача з заявою про відшкодування розміру коштів, виплачених ним потерпілій особі у зв'язку з виконанням рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 02.02.2018р. по справі №126/782/17. Однак, згідно відповіді від 16.08.2018р. №Г0401/3130 за підписом директора юридичного департаменту ПАТ «СГ «ТАС», йому відмовлено у виплаті страхового відшкодування у звязку з тим, що він виконав рішення суду без попереднього узгодження зі страховиком. Дана позовна заява надійшла до суду 27.11.2018 року та відповідно до автоматизованої системи документообігу була передана для розгляду судді Хмель Р.В. Ухвалою від 30.11.2018 відкрито спрощене позовне провадження та призначено перше судове засідання на 11.01.2019 року. В подальшому судове засідання було відкладено у звязку з неявкою відповідача. Позивач, [PERSON], надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив слухати у його відсутність. Представник позивача також надав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі та через канцелярію суду подав відповідь на відзив, у якому вказав, що відповідач був ознайомлений із сумою, яка підлягала сплаті за рішенням суду, оскільки представник страхової компанії (яка була третьою особою у справі) надавав пояснення з приводу позову та мав можливість ознайомитись із змістом рішення суду. Крім того вказав, що позивач сплатив визначену судом суму витрат за відшкодування шкоди, завданої ДТП без погодження з відповідачем, як виконання судового рішення, що є обов'язковим. Щодо визначення підсудності то у відповіді на відзив наведено позицію Верховного Суду України за 2015 рік, де вказано, що спори даної категорії підпадають під дію ЗУ "Про захист прав споживачів", в тому можуть пред'являтися за місцем проживання позивача. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився та не повідомив причини неявки. 10.01.2019 року на електронну адресу суду та 15.01.2019 року до суду через поштове відправлення надійшов відзив відповідача, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог, вказавши наступне. Матеріальний збиток, завданий ТОВ «СП-Біогран» як власнику автомобіля [NUMBER]. відповідно до Звіту № 16/403 від 07.12.2016 р. ФОП [PERSON] замовленої ТОВ «СП-Біогран», становить 32779,74 гри. без ПДВ. Згідно п.\~36.2.\~ст.\~36\~ЗУ «Про\~обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»: «Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо\~на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди зменшується на\~суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не\~перевищує суми\~податку, здійснюється за умови\~отримання страховиком (у\~випадках,\~передбачених статтею\~41\~цього Закону,\~-\~МТСБУ)\~документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту». ТОВ «СП-Біогран» не надавав документи про підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Окрім того, згідно п. 5 Полісу № АЕ/8634395, франшиза становить 250.00 грн., а згідно абз. 2, п. 12.1., ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування\~завжди зменшується на суму фрашиизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно п. 36.6., ст. 36 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування розраховується наступним чином: 32779,74 (вартість ремонту з урахуванням зносу без ПДВ) - 250,00 (франшиза) = 32529,74 грн. На підставі вищевикладеного, АТ «СГ «ТАС» здійснило ТОВ «СП-Біогран» виплату страхового відшкодування в розмірі 32529,74 грн., про що не заперечується позовній заяві, а отже належним чином та в повному обсязі виконав своє зобовязання за Полісом № АЕ/8634395. Щодо додаткових витрат, визначених рішенням суду, то позивач не звертався до відповідача за погодженням сплати даних витрат. Крім того, представник відповідача, надав суду клопотання, в якому він просив передати справу на розгляд до Святошинського районного суду м. Києва, оскільки Верховним Судом України у 2011 році зроблено висновок про те, що ЗУ "Про захист прав споживачів" не поширюється на правовідносини, які випливають із ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та правовідносини з добровільного майнового страхування відповідно до ЗУ "Про страхування", тому даний позов повинен розглядатися за місцем знаходження відповідача. Дане клопотання оцінено судом критично та визнано таким, що не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Норми даного кодексу містять також можливість визначення підсудності за вибором позивача, зокрема згідно ч. 5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. У Постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року у справі №6-12цс14 зазначено, що ЗУ "Про захист прав споживачів" регулює також відносини страхування, так як за своєю правовою природою договір страхування є договором про надання послуг, а тому позивачем обрано підсудність позову за вимогами ЦПК України. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. 15.04.2016 року був укладений поліс №АЕ/8634395 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відносно належного позивачеві автомобіля Peugeot Partner, номерний знак [NUMBER], номер кузову VF3GIWIYB95310666, рік випуску 2007 ( а.с.90) Строк дії вказаного полісу один рік, тобто до 15.04.2017 року. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 02.02.2018р. по справі №126/782/17 (а.с.11-15), встановлені факти, які відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не потребують доказування. Так у даному рішенні вказано, що 19 жовтня 2016 р. [PERSON],\~ керуючи автомобілем PEUGEOT PARTNER держ. № [NUMBER] в м. Бершадь по вул. Юрія Коваленка, рухаючись зі сторони с. Бирлівка Бершадського району, повертаючи ліворуч на територію станції технічного обслуговування, що знаходиться по вул. Юрія Коваленка, не врахував дорожню обстановку, не дотримався руху як найближче до правого краю проїзної частини, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, що призвело до зіткнення з автомобілем SKODA OCTAVIA TOUR держ. № [NUMBER] під керуванням працівника ТОВ «СП-БІОГРАН» [PERSON] з вини відповідача (позивача за даним позовом). Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована AT «Страхова група «ТАС» згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ 8634395 від 15.04.2016 р. AT «Страхова група «ТАС» відшкодувало\~ ТОВ «СП -Біогран» 32529.74 грн. заподіяної майнової шкоди, котра визначена відповідно до Звіту № 16/403 від 07.12.2016 р. ФОП [PERSON] за мінусом 250 гривень франшизи. Згідно актів виконаних робіт №ДПТО1604102 від 30.11.2016р. на суму 46166,21 грн. та №ДПТО 1604826 від 06.12.2016р. на суму 2819,98грн. дочірнє підприємство «Автотрейдінг - Вінниця» для ТОВ «СП-Біогран» здійснило ремонтні роботи автомобіля Skoda Octavia Tour 1.9 TD/66kW (номер кузова [NUMBER]) на вищевказану суму. \~AT «Страхова група «ТАС» відшкодувало позивачу 32529.74 грн. заподіяної майнової шкоди за мінусом 250 гривень франшизи. \~Різниця між відшкодованими страховою компанією збитками та реальними збитками становить (48986.19 32529.74) 16456 грн. 45 коп. і ця сума за даним рішенням була стягнута з [PERSON] Факт виконання позивачем зазначеного рішення підтверджений квитанціями від 05.06.2018 року (а.с.21). Відповідно до листа відповідача від 16.08.2018 року (а.с.25) у відшкодуванні вказаних коштів страховою компанією, [PERSON] було відмовлено, оскільки дана виплата не була попередньо погоджена із страховиком. Відповідно до ст. 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову плату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови говору. Згідно вимог ст.. 980 цього ж кодексу, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і повязані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Страховою виплатою, відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про страхування», є - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Пунктом 22.1 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено обовязок страховика відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодувати у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно з п. 22.1 .ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобовязання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес з договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності . Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6- 2808цс15. Ст.\~89\~ЦПК України,\~визначає,\~що суд\~оцінює докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~ Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний звязок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Ч. 2 ст. 78 ЦПК України, визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Тому, суд вважає, що обставини даної справи, які вже встановлені рішенням Бершадського\~районного суду\~Вінницької області\~від 02.02.2018р.\~по справі\~№126/782/17 , не потребують додаткового дослідження. Так, у рішенні вказано, що представник третьої особи без самостійних вимог ПАТ «Страхова група «ТАС» про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не зявився, надав письмову відповідь в якій вказував на те, що страхувальником було здійснено виплату згідно вимог чинного законодавства. Аналіз зазначених обставин дає суду можливість критично оцінити посилання відповідача на те, що виплата здійснена позивачем на користь ТОВ «СП Біогран» була проведена без погодження із страхувальником, оскільки будучи третьою стороною у справі, відповідач був ознайомлений з позовними вимогами та змістом рішення суду. Крім того, позивачем було проведено виплату на виконання судового рішення, яке є обовязковим для виконання. Тому надані відповідачем докази, в контексті відсутності повідомлення про здійснення виплат, судом не досліджується. Доходячи до такого висновку, суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Крім того, судом критично оцінено посилання відповідача на те, що доплачена позивачем сума перевищує суму страхової виплати, оскільки відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання к сфері фінансових слуг від 29.12.2015 №3471, з 1 лютого 2016 року суми максимальних виплат за шкоду майну потерпілих при оформленні ДТП за європротоколом збільшено до 50 тис. грн. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково. Щодо виплати [PERSON] на користь ТОВ «СП- Біогран» 850 грн. судових витрат, то позивачем не обгрунтовано підстав стягнення з відповідача даної суми коштів, так як вона була сплачена на користь ТОВ "СП -Біогран", як судові витрати, а тому сам факт їх сплати не є підставою стягнення даної суми із страхувальника. Задовольняючи частково позовні вимоги суд встановив, що позивачем було сплачено 704 ,80 грн. судового збору за звернення до суду з одним позовом та 9219,16 грн. витрат на професійну правничу допомогу ( згідно розрахунку). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України дані кошти підлягають стягненню з відповідача пропорційно сумі задоволених вимог, тому задовольняючи частково позовні вимоги у відсотковому співвідношенні на 95% з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судового збору у такому ж співвідношенні, що складає 669,56 грн. Щодо правничої допомоги, то ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України вказує на те, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Представником позивача суду надано розрахунок суми гонорару за надану професійну правничу допомогу, з якого вбачається, що адвокатом за надані ним послуги було обраховано плату, розмір якої погоджено сторонами у договорі та додатку до нього, які містяться в матеріалах справи. Сума, вказана в розрахунку фактично понесена позивачем, про що надані квитанції на суму 9219,16 грн. При цьому, судом критично оцінено трьохгодинну роботу адвоката, вказану у розрахунку, яка включає підготовку позовної заяви про визнання договору оренди землі недійсним, оскільки дана вимога не стосувалась предмету спору та не була предметом розгляду. Тому суд вважає за необхідне виключити дану суму із витрат на професійну правничу допомогу та визначити розмір даної категорії витрат в сумі 7009,96 грн. Саме таку суму суд вважає доведеною, оскільки відсутнє клопотання про її зменшення згідно вимог ч. 5 ст. 137 ЦПК України. Отже задовольняючи позовні вимоги на 95 % суд вважає за доцільне стягнути судові витрати з відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 95 % від 7009,96 грн., що становить 6659,46 грн.

Outcome: partial