Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

У грудні 2018 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява. Позивач свої позовні вимоги мотивував тим, що 01 березня 2000 року між попередником позивача та відповідачем було укладено договір про користування електричною енергією. Паперовий примірник даного договору у позивача не зберігся. Споживачу за адресою [ADDRESS], було відкрито особовий рахунок № [NUMBER]. Відповідач є споживачем електричної енергії від мереж ПрАТ "Київобленерго" та ним неодноразово проводилися перерахування грошових коштів за спожиту електроенергію (згідно особового рахунку), таким чином між енергопостачальником та споживачем є зобов'язання. Позивач посилається на рішення Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 04 червня 2008 року де зазначено, що підключення електроенергії і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених ЗУ "Про елекроенергетику" та Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357. 16 жовтня 2018 року на адресу відповідача направлено за вих. № 292 було направлено вимогу про оплату боргу за спожиту електроенергію, який станом на 30 вересня 2018 року складав 10 926, 57 грн. 30 листопада 2018 року на адресу відповідача направлено попередження № [NUMBER] про припинення постачання на об'єкті споживачав [ADDRESS]. 30 листопада 2018 року було сформовано рахунок відповідно до якого боржнику виставлено до оплати 11 870, 36 грн. Згідно акту контрольного огляду № 021859 від 27 грудня 2018 року на об'єкті споживача проведено контрольний огляд електролічильника заводський № 8401046. Станом на день огляду електролічильник має показник 011713,5, що підтверджує кількість спожитих відповідачем кВт е/е. На день подачі позову до суду відповідач жодних заяв та скарг на адресу ПрАТ "Київобленерго" не надходило, що свідчить про згоду з розміром заборгованості за спожиту електричну енергію. На підставі вищезазначеного позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача на банківські реквізити: п/рахунок із спеціальним режимом використання [NUMBER] в АТ "Ощадбанк", МФО 322669, код ЄДРПОУ 23243188, заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 11 870 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят) гривень 36 коп., стягнути з відповідача на користь позивача на банківські реквізити: п/рахунок [NUMBER] в ПАТ "Альфа-Банк", МФО 300346, код ЄДРПОУ 23243188, суму судового збору в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову та прийняття його судом без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Ураховуючи, що визнання відповідачем позову вимогам закону не суперечить, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд приймає визнання [PERSON] позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи, та ухвалює рішення про задоволення позову про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Факт сплати позивачем судового збору у розмірі 1762 грн підтверджується платіжним дорученням № 2009265853 від 12 грудня 2018 року, тому у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти на відшкодування судового збору у розмірі 1762 грн.

Outcome: approved