Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та просило стягнути з відповідача, яка є власником квартири [ADDRESS] заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 1485 грн. 65 коп., посилаючись на те, що внаслідок несумлінного ставлення відповідача до своїх обов'язків по сплаті сум за спожиті житлово-комунальні послуги, позивач зазнає збитків стосовно утримання будинку. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним витрати на оплату судового збору в загальному розмірі 243, 60 грн. В судовому засіданні представник позивача, зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 1 436,76 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, зазначених у письмовому запереченні, долученому до матеріалів справи, вказавши, що позивач не є ні управителем, ні балансоутримувачем багатоквартирного будинку відповідача, а тому він не мав права надавати у вказаний період жодних послуг, і тому не має жодних правових підстав на одержання оплати за житлово-комунальні послуги. Окрім цього, зазначив, що протоколом загальних зборів ОСББ «13-й квартал» № 2/2014 від 16.10.2014 року було затверджено рішення співвласників будинку щодо відмови з 01.11.2014 року від послуг позивача по наданню послуг по експлуатації та обслуговуванню будинку та прибудинкової території та уповноваження ОСББ «13-й квартал» на управління будинком з 01.11.2014 року. Вислухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Закон України "Про житлово-комунальні послуги" регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що: - виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; - балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; - утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) від 11 грудня 2012р. № 2216, зареєстрованого в Головному управлінні юстиції у м. Києві 25 грудня 2012р. за № 75/992 «Про внесення змін до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) від 10 квітня 2012р. № 579» ТОВ «Рада» є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та будинкових територій по [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи позивач є організацією, яка обслуговує будинок [ADDRESS] та здійснює поточний ремонт житлового будинку та прибудинкої території. Статтями 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Судом встановлено, що 22.04.2003 року між ТОВ «Рада» та [PERSON], яка є власником квартири [ADDRESS] було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до умов договору позивач надає комунальні послуги та послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, а відповідач своєчасно оплачує надані послуги за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором. Відповідно до п.п. 2.2.4 Договору відповідач взяв на себе зобов'язання вносити передбачену плату за послуги не пізніше 1-го числа наступного місяця, який слідує за розрахунковим. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України, п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2006 р. № 45, споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно до загальної площі належної йому квартири. Згідно з положенням ст. 32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] своєчасно та не в повному обсязі не сплачує вартість наданих послуг. Станом на 04.06.2015 року заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги складає 1 436,76 грн., з яких 1 323 гривні 20 копійок - сума основного боргу; 82 гривні 89 копійок - інфляційна складова; 30 гривень 68 копійок - 3% річних. Докази звернення відповідачів в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг чи будь-які інші претензії у матеріалах справи відсутні. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд критично ставиться до твердження відповідача про відмову сплачувати за житлово-комунальні послуги позивачу, виходячи з наступного. В силу статті 4 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" основна діяльність об'єднання співвласників багатоквартирного будинку полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном, належне утримання будинку та прибудинкової території, тощо. Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" об'єднання після набуття статусу юридичної особи може прийняти на власний баланс весь житловий комплекс. Житловий комплекс - це не тільки квартири, а єдиний комплекс нерухомого майна, що утворений земельною ділянкою в установлених межах, розміщеним на ній жилим багатоквартирним будинком разом із спорудами та інженерними мережами (стаття 1 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку"). Частиною 6 статті 11 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлено, що передача майна відбувається у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМ України). Постановою КМ України від 11 жовтня 2002 року N 1521 "Про реалізацію Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" затверджено Порядок передачі майна на баланс об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - Порядок). Пунктами 2 та 5 Порядку передбачено, що передача житлового комплексу на баланс об'єднання співвласників багатоквартирного будинку відбувається разом з планом земельної ділянки, технічним паспортом будинку та відповідною технічною документацією (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, плани зовнішніх мереж тощо) після прийняття загальними зборами об'єднання співвласників багатоквартирного будинку відповідного рішення та у двомісячний термін після надходження відповідного звернення від об'єднання. Цей Порядок встановлює процедуру такої передачі на баланс об'єднання співвласників багатоквартирного будинку як житлових комплексів, що перебували на балансах ЖЕКів та інших організацій, так і новозбудованих житлових комплексів. Законом України від 24 червня 2004 року "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до статті 11 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" загальні збори ОСББ можуть прийняти рішення про прийняття свого будинку на баланс. Ця процедура проводиться згідно постанови КМУ № 1521, якою затверджена форма акту і порядок прийому-передачі будинку. Належних доказів того, що спірний будинок прийнятий на баланс ОСББ «13 квартал» суду не надано. Крім того, доказів на підтвердження того, що договір про участь на утримання будинку та прибудинкової території, укладений між [PERSON] та ТОВ «Рада» було розірвано, визнано недійсним чи припинено, а також те, що ТОВ "Рада" припинено надання послуг суду не надано. Споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Належних та допустимих доказів на підтвердження неотримання житлово-комунальних послуг або відмови від користування житлово-комунальними послугами сторонами не надано. Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги щодо стягнення плати за житлово-комунальні послуги надані ТОВ «Рада», є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати: а саме - судовий збір в розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved