Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

ТОВ БПК "Агробудпром" в особі керівника [PERSON] звернулася до суду з позовом до Томаківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зняття арешту накладено на все майно згідно постанови АЕ948419 від 24.05.2006 року, вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис №3276443 від 31.05.2006 року про арешт нерухомого майна та зобов'язання скасувати арешт на все майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою АЕ948419 від 24.05.2006 року відділ ДВС Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області накладено арешт на все нерухоме майно ТОВ БПК "Агробудпром" по вул. Міжколгоспбудній 52А, с-ще Томаківка Дніпропетровської області, яка на теперішній час є перешкодою в здійсненні ліквідації об'єктів нерухомого майна, що належить ТОВ БПК "Агробудпром" на праві власності. На цей час будь-які спори між ТОВ БПК "Агробудпром" та іншими особами відсутні, виконавчі документи з примусового виконання відсутні, архів ДВС за строком зберігання знищено. Відкритих проваджень по арешту майна, що належить ТОВ БПК "Агробудпром" немає. Однак, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна значиться реєстраційний номер обтяження 3276443, підстава обтяження - постанова АЕ948419 від 24.05.2006 року. Тому з огляду ТОВ БПК "Агробудпром" посадовими особами Томаківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області порушено ч. 2 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження". У своїй заяві представник позивача, що діє на підставі довіреності №1 від 03.09.2015 року просить суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що підтримує позовні вимоги повністю. У своїх письмових запереченнях представник Томаківського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області посилається на те, що згідно відомостей ЄДРВП на примусовому виконанні у відділі ДВС перебуває ухвала суду Томаківського районного суду від 19.05.2006 року про накладення арешту на нерухоме майно, належне ТОВ БПК "Агробудпром" виконавче провадження №2050210, що фактично було виконане 20.07.2006 року. Арешт нерухомого майна до ЄДРВП було внесено Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою. Станом на 12.09.2016 року на примусовому виконанні у відділі ДВС відсутні виконавчі провадження про стягнення з ТОВ БПК "Агробудпром". Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Доведено, що за відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна накладено арешт на підставі постанови АЕ948419 з ориг. АА476586 від 24.05.2006 року ДВС у Томаківському районі Дніпропетровської області, а саме на : трансформаторну підстанцію літ. «А»; столярний цех, об'єкт нерухомості; контора для водіїв, об'єкт житлової нерухомості, що належать ТОВ БПК "Агробудпром", кунцевим бенефіціарним власником якого є [PERSON], згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Станом на 12.09.2016 року на примусовому виконанні у відділі ДВС відсутні виконавчі провадження про стягнення з ТОВ БПК "Агробудпром"(лист Томаківського РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 13.09.2016 року. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини». Копія постанови про зняття арешту надсилається боржнику, та органу якому було направлено постанову про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України передбачається право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення перешкод. Стаття 55 Конституції України встановлює, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відновлення порушеного конституційного права на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідача обов'язку усунути перешкоди у користуванні майном. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 26.12.2003 р. №14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження передбачено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками, але володіють ним на законних підставах. Тому, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат не поставлено в позові, тому суд його не вирішує.

Outcome: approved