Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

02.06.2015 року позивач звернувся до суду та просив: - стягнути з ПАТ "Легбанк" на користь [PERSON] ([NUMBER]) середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 6309,36 грн.; - в межах суми середньомісячної заробітної плати - 2519,07 грн. допустити негайне виконання рішення суду; - забов'язати ПАТ "Легбанк" сплатити обов'язкові внески (ЄСВ, ПДФО) за січень та лютий 2015 р. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 07.03.2013 року - 17.02.2015 року працював у ПАТ "Легбанк" на посаді охоронника відділу внутрішнього режиму Управління безпеки. 16.02.2015 на підставі наказу № 13-0 був звільнений з роботи за скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. З поданої позовної заяви вбачається, що 05.06.2015 року Солом'янським районним суд м. Києва було видано судовий наказ у справі № 760/10664/15-ц на підставі якого з ПАТ "Легбанк" на користь [PERSON] було стягнуто 5259,57 грн. заборгованості по заробітній платі. Таким чином, при звільненні відповідачем не було здійснено повного розрахунку з позивачем на виконання вимог ст. 116, 117 КЗпП України, а тому враховуючи додані довідки щодо наявної заборгованості з підтвердженням розміру заборгованості перед позивачем, судового наказу у справі № 760/10664/15-ц, просив позов задовольнити в повному обсязі. 05.06.2015 року ухвалою судді відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду. 27.07.2015 року, 10.09.2015 року, 11.09.2015 року відповідач в судове засідання не з'явився, повноважних представників в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, не зважаючи на те, що був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином відповідно до вимог ст. 74, 75, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України. Позивачем до суду було подано клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. 05.06.2015 року Солом'янським районним суд м. Києва було видано судовий наказ у справі № 760/10664/15-ц на підставі якого з ПАТ "Легбанк" на користь [PERSON] було стягнуто 5259,57 грн. заборгованості по заробітній платі. Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. З точки зору закону заходи, встановлені ст.117 КЗпП України, є відповідальністю роботодавця перед працівником в разі несвоєчасного розрахунку при звільненні. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 розрахунок розміру середньої заробітної плати проводиться виходячи з розміру заробітної плати за останніх два місяці роботи. Відповідно до абзацу першого пункту 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 p. N 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються: б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо); л) компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. З довідки від 12.03.2015 року вбачається, що заборгованість по заробітній платі останнього на день звільнення становить 5259,57 грн.( а.с. 11). З довідки №0611-252 від 19.02.2015 року вбачається, що середній заробіток позивача складає 2519,01 грн. ( з розрахунку (2843,72 +2194,30):2 ) Таким чином, з відповідача на користь позивача в порядку ст. 117 КЗпП України підлягає стягненню середній заробіток за затримку в розрахунку при звільненні в розмірі 18789,52 грн. за період з 18.02.2015 по 11.09.2015 року з наступного розрахунку: 11 днів лютого, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень та 9 днів вересня. Щодо вимоги позивача про забов'язати ПАТ "Легбанк" сплатити обов'язкові внески (ЄСВ, ПДФО) за січень та лютий 2015 р., то вона не підлягає задоволенню так-як 5259,57 грн. заборгованості по заробітній платі яка підлягає стягненню стягується з вирахуванням сум нам ЄСВ, ПДФО. Зазначене вбачається з довідки ПАТ "Легбанк" від 12.03.2015 № 06/1-438 (а.с. 8). У відповідності до ст. 88 ЦПК України, враховуючи те, що позивача відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial