Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Хильківської сільської ради Хорольського району , СВК " Хильківський", Хорольської районної державної адміністрації про встановлення факту належності спадкодавцю земельної частки ( паю) та визнання спадкоємця таким, що має право на земельну частку (пай) , мотивуючи його тим, що [INFO] в м. Миргород Полтавської області померла [PERSON] , [INFO] (Спадкодавиця). Після її смерті спадщину за законом після смерті матері ( [PERSON] ) прийняв її син - позивач [PERSON] , оскільки спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкодавиця до виходу на пенсію, працювала в КСП «40-річчя Жовтня» с. Хильківка, Хорольського району Полтавської області, до смерті була його членом, заява про її вихід із членів КСП, не зберігається. Померла [PERSON] мешкала в [ADDRESS] , а в серпні 1988 року, з поважної причини, а саме, в зв`язку із тяжким станом здоров`я, через непомірно тяжку роботу в КСП «40-річчя Жовтня», потребувала стороннього догляду, саме тому у віці 58 років, була вимушена переїхати до м. Миргороду, Полтавської області, оскільки потребувала стороннього догляду та піклування з боку сина. На день видачі державного акта на право колективної власності на землю, [PERSON] була дійсним членом зазначеного підприємства, не була внесена до списку на паювання земель, у зв`язку з тим що на час розпаювання хоча й була дійсними членами КСП, пенсіонером, але не проживала та не був зареєстрована по Хильківський сільській раді, що позбавило її законного права на отримання земельної частки (паю). По КСП «40-річчя Жовтня» на території с. Хильківка, Хорольського району Полтавської області проведено уточнення розміру і вартості земельної частки (паю) згідно схеми організації території земельних часток (паїв)в межах розпайованих земель КСП та затверджено розпорядженням Хорольської районної державної адміністрації №439 від 24.12.2009 року, згідно якого розмір земельної частки (паю) становить - 5,35 га, уточнена вартість земельної частки (паю)станом на 01.01.2018 року з урахуванням коефіцієнту індексації - 4,7964, та коефіцієнту - 1,756 (Постанова КМУ № 1185 від 31.10.2011 року) становить - 200 631,77 грн. За таких обставин, враховуючи те, що на 17 січня 1996 року (день видачі) господарству - КСП «40-річчя Жовтня» с. Хильківка, Хорольського району Полтавської області державного акту серія ПЛ №00005 на право колективної власності на землю померла: [PERSON] , являлася членом вказаного господарства, хоча й не була зареєстрована на території Хильківської сільської ради, та помилково не була внесена до списку на розпаювання, хоча вона мала право на земельну частку (пай), яку їй необхідно було виділити із земель запасу Хильківської сільської ради Хорольського району Полтавської області. Згідно схеми організації території земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель КСП «40-річчя Жовтня» розмір середньої частки (паю) в кадастрових гектарах становить 6,02 га, а тому числі: 5,35 га рільних земель та 0,67 га пасовищ. На території Хильківської сільської ради за її межами населеного пункту с. Хильківка є в наявності вільні землі запасу, орієнтовною площею 16,06 га, а тому є можливість надати її у власність для громадян, які мають право на одержання земельної частки (паю) за рішенням суду та за погодженням сільської ради. За життя [PERSON] не знала про своє право на отримання земельної частку (паю), про право матері на земельну частку (пай) та своє право на її спадкування Позивач дізнався випадково лише у липні 2019 році, із засобів інформації, а саме телевізійної програми, після чого почав збирати відповідні документи для звернення до суду, а тому він не пропустив строку позовної давності для звернення за захистом своїх прав та інтересів до суду, адже строк позовної давності починає текти з того часу, коли особа дізналася про своє порушене право. В судове засідання позивач та його представник не з"явилися, але в позовній заяві прохали суд провести розгляд справи за їх відсутності. В судове засідання представник відповідача Хильківської сільської ради Хорольського району Полтавської області не з"явився, але подали заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. В судове засідання представник відповідача СВК " Хильківський" не з"явився, але подали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника . В судове засідання представник відповідача Хорольської РДА не з"явився, але подали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника . У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Миргород Полтавської області померла [PERSON] , [INFO] (Спадкодавиця). Після її смерті спадщину за законом після смерті матері ( [PERSON] ) прийняв її син - позивач [PERSON] , оскільки спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкодавиця до виходу на пенсію, працювала в КСП «40-річчя Жовтня» с. Хильківка, Хорольського району Полтавської області, до смерті була його членом, заява про її вихід із членів КСП, не зберігається. Стаття 33 Конституції України визначає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України гарантується вільний вибір місця проживання. Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно із вимогами ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За положеннями ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1269 Цивільного кодексу визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно п. г) ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 р. №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-IV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-IV, документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п.3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122, у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, спадкоємців права на земельну частку(пай), посвідченого сертифікатом, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про: коригування проекту землевпорядною організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). У разі неприйняття сільською, селищною, міською радою чи райдержадміністрацією рішення (розпорядження) щодо коригування проекту або надання таких ділянок земель запасу чи резервного фонду питання вирішується у судовому порядку. Абзацом четвертим пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 передбачено, що позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, тощо), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі. Вимоги щодо земельних часток (паїв) можуть задовольнятись за рахунок земель резервного фонду на підставі положень пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Відповідно до ст.1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Викладені обставини підтверджуються письмовими доказами : - фотокопіями: паспорта громадянина України серії [NUMBER] та картки фізичної особи - платника податків; - фотокопією свідоцтва про народження Позивача серії [NUMBER] ; - фотокопією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] ; оригіналом довідки Миргородського КЖЕУ ; фотокопією сторінок Трудової книжки колгоспника [PERSON] ;фотокопією довідки Хильківської сільської ради, за вих. №02-27/194 від 31.07.2019 року;оригіналом довідки № б/н СВК «Хильківський»;оригіналом листа відділу Держгеокадастру в Хорольському районі від 16.08.2019 року за вих. №815/116-19;фотокопією довідки Хильківської сільської ради, за вих. №02-27/513 від 09.10.2019 року, оригіналом викопіювання з плату земель запасу Хильківської сільської ради; фотокопією з копії Розпорядження Хорольської РДА № 04 від 11.01.2001 року;фотокопією Державного акту на право власності на землю серії ПЛ 00005. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved