Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON] з посиланням на те, що 20.10.1995 року передано безкоштовно в приватну власність [PERSON] , земельну ділянку площею 0,73 га, розташовану по [ADDRESS] , а саме: 0,25 га для будівництва та 0,48 га для особистого підсобного господарства. 29.10.2002 року [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю - земельні ділянки площею 0,698 га, розташовані на території села Сніжки Ставищенського району Київської області, передані для обслуговування житлового будинку - 0,135 га, ведення особистого підсобного господарства - 0,563 га, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №000049. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцею за законом першої черги померлого була дочка [PERSON] , яка 21.12.2005 року отримала свідоцтво про право на спадщину. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцями за законом першої черги померлого є діти спадкодавці [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину, подавши 28.01.2020 року заяви про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори, та чоловік померлої. Їх батько [PERSON] вважається таким, що спадщину не прийняв. 14 липня 2020 року спадкоємці уклали між собою договір про поділ спадщини, посвідчений Ставищенською РДНК за реєстраційним №540, відповідно до умов якого [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, що складається із земельної ділянки розташованої на території Сніжківської сільської ради Ставищенського району Київської області з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що складається з квартири [ADDRESS] та житлового будинку в [ADDRESS] . За умовами вказаного договору [PERSON] має право на отримання свідоцтва про право на спадщину на дві земельні ділянки, які розташовані біля цього будинку в [ADDRESS] . Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом та поділу спадщини після смерті [INFO] матері [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 3224286001:01:006:0804 та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом та поділу спадщини після смерті [INFO] матері [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 3224286001:01:006:0805. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, в позові зазначила, що просить справу розглядати у її відсутність. Представник відповідача Сніжківської сільської ради в підготовче судове засідання не прибув, до суду від сільської ради надійшов лист про визнання позовних вимог та розгляд справи у відсутність її представника. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не прибула, до суду подала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає, справу просить розглядати без її участі. Третя особа: [PERSON] в підготовче судове засідання не прибув, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, перевіривши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Встановлено, що 20.10.1995 року Сніжківська сільська ради народних депутатів Ставищенського району Київської області прийняла рішення, яким передала безкоштовно в приватну власність громадянам села Сніжки земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, особистого підсобного господарства, зокрема [PERSON] , земельну ділянку площею 0,73 га, розташовану по [ADDRESS] , а саме: 0,25 га для будівництва та 0,48 га для особистого підсобного господарства, що підтверджується архівним витягом №05-04/158 від 14.07.2020 року архівного відділу Ставищенської районної державної адміністрації (а.с. 15). [INFO] [PERSON] помер, спадкоємцею за законом першої черги померлого була дочка [PERSON] , яка 21.12.2005 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом ВСК №460358 зареєстроване в реєстрі за №3824 (а.с. 28). [INFO] [PERSON] померла, спадкоємцями за законом першої черги померлої є діти спадкодавці: [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину, подавши 28.01.2020 року заяви про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори (а.с. 56). З метою оформлення спадкових прав на земельні ділянки, які згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ 28.09.2001 року належали померлому [INFO] [PERSON] , і право на спадщину на які посвідчувалося свідоцтвом про право на спадщину за законом ВСК №460358 виданим на ім`я [PERSON] зареєстрованим в реєстрі за №3824, позивач звернулася за виготовленням технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та державною реєстрацією земельних ділянок в Державному земельному кадастрі 24.06.2020 року на земельну ділянку кадастровий номер 3224286001:01:006:0804; місце розташування: [ADDRESS] ; цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; площею 0.1351 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акта від 29.03.2002 року ІІ-КВ 068462, зареєстровано в Державному земельному кадастрі, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-3219610412020 від 24.06.2020 (а.с. 23-24). Невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель (0.135 га), її дійсній площі (0.1351 га) згідно відомостей внесених до Державного земельного кадастру виникла у зв`язку із зміною методів підрахунку, що підтверджується копією довідки від 24.06.2020 року державного кадастрового реєстратора Міжрайонного управління у Ставищенському та Таращанському районах ГУ Держгеокадастру у Київській області (а.с. 25). Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 3224286001:01:006:0804 сформованого 17.07.2020 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 133583,75 гривень (а.с. 26). 24.06.2020 року земельну ділянку кадастровий номер 3224286001:01:006:0805; місце розташування: Київська область, Ставищенський район, с.Сніжки; цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; площею 0.5632 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акта від 29.03.2002 року ІІ-КВ 068462, зареєстровано в Державному земельному кадастрі, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-3219610502020 від 24.06.2020 (а.с. 20-21). Невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель (0.563 га), її дійсній площі (0.5632 га) згідно відомостей внесених до Державного земельного кадастру виникла у зв`язку із зміною методів підрахунку, що підтверджується копією довідки від 24.06.2020 року державного кадастрового реєстратора Міжрайонного управління у Ставищенському та Таращанському районах ГУ Держгеокадастру у Київській області (а.с. 22). Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 3224286001:01:006:0805 сформованого 17.07.2020 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 8152,70 гривень (а.с. 27). 14 липня 2020 року спадкоємці уклали між собою договір про поділ спадщини, посвідчений Ставищенською РДНК за р.540, відповідно до умов якого [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки розташованої на території Сніжківської сільської ради Ставищенського району Київської області з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що складається з квартири [ADDRESS] та житлового будинку в [ADDRESS] . За умовами вказаного договору [PERSON] має право на отримання свідоцтва про право на спадщину на дві земельні ділянки, що розташовані біля цього будинку в [ADDRESS] (а.с. 65). Державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори 05.06.2020 року за №639/02-31 винесла постанову, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність державної реєстрації права власності на ім`я померлої та відсутність правовстановлюючого документа на майно на ім`я спадкодавці, що позбавляє позивача можливості оформити свої спадкові права в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі (а.с. 33). Положеннями пункту 21 Розділу X. "Перехідні положення" Земельного Кодексу України встановлено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності. Вказаний закон набрав чинності 01.01.2019 року. Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних частко (паїв)», з останніми внесеними змінами від 01.01.2019 року, рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) приймають сільські, селищні, міська ради. Згідно із ч. 1 ст. 22 ЗК України 1990 року, чинної на час набуття вказаної земельної ділянки, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Згідно з п. 7 Перехідних положень ЗК України 2001 року громадяни, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Відповідно до вимог статті 202 Земельного Кодексу України (в редакції чинній з 01.01.2002 року) державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку. Відповідно до ч. 1 статті 125 Земельного Кодексу України (в редакції на час отримання державного акта на право приватної власності на землю) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. У відповідності до ч. 1 ст. 126 Земельного Кодексу України (в редакції чинній до 05.03.2009р.) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з положеннями ст. 1218, частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. У відповідності до абзацу 9 п.п.1.12 пункту 1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України за відсутності нерухомого майна місцем відкриття спадщини є місцезнаходження основної частини рухомого майна, що може бути підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу, витягом з реєстру прав власності на цінні папери, ощадною книжкою тощо. Як видно з вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно статті 1225 вказаного Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. У відповідності до частини 1,5 статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частинами 2, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. У відповідності до статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов`язкова державна реєстрація прав базується на кадастровому номері, присвоєному у встановленому законом порядку. Як вбачається із п. "г" ч.1 статті 81 Земельного Кодексу України ( від 25 жовтня 2001 року) громадяни набувають права власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини. З роз`яснень п.23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі позивач просить покласти на неї.

Outcome: approved