Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

[PERSON] виклад позиції позивача та відповідача. 1. 23.08.2018 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. 2. Позов обґрунтований тим, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку, що розташований по вул. Галаганівська, буд. 9 в м.Прилуки на підставі договору дарування від 23.02.2004 року та договору дарування частини житлового будинку від 14.04.2008 року, в якому на даний час зареєстрований колишній зять [PERSON] [PERSON], проте з 2015 року в даному будинку не проживає. 3. Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи. 4. Позивачі в судове засідання не з'явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити позов, надав згоду на ухвалення судом заочного рішення ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Оскільки відповідач, з огляду на положення\~ст.128 ЦПК України, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи , проте в судове засідання не зявився без поважних причин, а позивачі не заперечували проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. 6. Судом на підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 7. Позивач [PERSON] являється власником частини житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями, що розташований по вул. Галаганівська, буд.9 в м.Прилуки, Чернігівської області на підставі договору дарування частини житлового будинку від 14.04.2008 року. 8. Позивач [PERSON] являється власником частини житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями, що розташований по вул. Галаганівська, буд.9 в м.Прилуки, Чернігівської області на підставі договору дарування від 23.02.2004 року. 9. Відповідач по справі зареєстрований за вище вказаною адресою, що підтверджується записами в домовій книзі для прописки громадян /а.с.14-16/. 10. Згідно акту про фактичне проживання без реєстрації від 19.06.2018 року, відповідач по справі фактично не проживає в належному позивачу домоволодінні з 2015 року /а.с.11/. V. Оцінка суду. 11. Відповідно до\~ст.47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. 12. Згідно з\~ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Як зазначає Європейський суд з прав людини, "втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла". "Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється "згідно із законом" та не може розглядатись як "необхідне в демократичному суспільстві..." («Кривіцька та Кривіцький проти України» § 41,42, ЄСПЛ, від 02.12.2010 року). Враховуючи фактичні обставини справи, суд повинен встановити відповідність визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням критеріям, що викладені в п.2 ст.8 Конвенції. 12. Згідно з ч.2\~ст.405 ЦК\~член сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 13. Відповідно до\~ст.321 ЦК\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 14.\~Згідно приписів ст.ст.12,81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З обставин, які предметом доказування в даній справі, є тривалість відсутності відповідача в спірному домоволодінні, згідно наданих в розпорядження суду доказів [PERSON] не проживає в належному позивачам будинку. Надані позивачами доказів, суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета доказування, логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для визнання відповідача, таким що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved