Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

03.08.2017 до суду надійшов даний позов, в якому позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відносно малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з урахуванням вимог чинного законодавства України, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь фізичної особи чи установи, яка в подальшому буде утримувати дітей, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з урахуванням вимог чинного законодавства України, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь фізичної особи або установи, яка в подальшому буде утримувати дітей, та передати органу опіки і піклування Шполянської райдержадміністрації малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] для подальшого їх влаштування. Свій позов представник позивач мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі. В шлюбі мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] має старшу доньку, [PERSON], [INFO]. [PERSON] та [PERSON] проживали з дітьми за адресою: [ADDRESS], в квартирі свекрухи, [PERSON]. Свекруха майже весь час проживала в Польші, працювала за кордоном. В сім'ї частими були сварки, бійки, які виникали після вживання алкогольних напоїв. [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-нарколога. Сім'я перебувала під постійним соціальним супроводом. Зі слів сусідів, у квартирі днями вживали алкогольні напої, були присутні сторонні люди. Сварки та бійки в присутності малолітніх дітей мали негативний вплив на психіку дітей, діти перебували у постійному страху. [PERSON] неодноразово була попереджена щодо наслідків невиконання батьківських обов'язків. Профілактичні бесіди з [PERSON] та [PERSON] бажаних результатів не дали. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку дітей, які потрапили в складні життєві обставини. До служби у справах дітей неодноразово надходили повідомлення щодо неналежного виконання батьківських обов'язків [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей. В березні 2017 року, після чергової сварки зі своїм чоловіком Мельніченком О.В., [PERSON] переїхала жити за адресою: [ADDRESS]. Працівники служби у справах дітей та районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді неодноразово відвідували дану сім'ю, проводилась профілактична робота щодо належного виконання батьківських обов'язків, забезпечення дітей належним харчуванням, створення умов для виховання дітей. 28.04.2017 до служби у справах дітей надійшло повідомлення, що [PERSON] залишила дітей без нагляду за адресою [ADDRESS]. Виявлено, що житло, в якому проживає сім'я, невпорядковане, немає нового дитячого одягу, іграшок, постільної білизни, необхідних продуктів харчування, молочні, м'ясні, рибні продукти відсутні. Діти були голодні, не змогли пояснити, де їх мати. За сприяння служби у справах дітей та працівників центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді діти були влаштовані в сім'ю бабусі - [PERSON]. Питання про виконання батьківських обов'язків [PERSON] та [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дітей. За інформацією Шполянського відділення Смілянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області від 22.06.2017 № 3090/64-01-2017 [PERSON] 17.03.2017 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2, ст. 173-2 КУпАП. Діючи в інтересах малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з метою визначення правового статусу дітей, забезпечення захисту їх прав та інтересів, орган опіки та піклування Шполянської районної державної адміністрації просить вирішити питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі у суд не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується поштовим повідомленням. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В суді встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.07.2012, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.07.2012, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №25 (а.с.8). [PERSON] народилась [INFO], актовий запис № 89, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.06.2012, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області (а.с.9), та Повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00016606606 від 30.04.2016 (а.с.10-11). [PERSON] народилась [INFO], актовий запис № 28, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.03.2016, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області (а.с.12), та Повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00016606798 від 30.04.2016 (а.с.13-14). [PERSON] народилась [INFO], актовий запис № 518, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.06.2009, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області (а.с.15), та Повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00018080619 від 19.05.2016 (а.с.16-17). Згідно з підтвердженням голови будинкового комітету будинку за адресою [ADDRESS], від 31.01.2014, [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов сім'ї спочатку [PERSON] та [PERSON], потім лише [PERSON], разом з якими проживають діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за різними адресами від 19.02.2016 до 26.04.2017, санітарний стан житлового приміщення незадовільний. Відсутній куточок для дітей, одяг, взуття, постільна білизна, книги в недостатній кількості. Взаємовідносини між дітьми доброзичливі. Батьки не займаються вихованням та навчанням дітей, не забезпечують їх належним харчуванням (а.с.25-30). Служба в справах дітей Шполянської районної державної адміністрації роз'яснювала [PERSON] про правову відповідальність та наслідки невиконання батьківських обов'язків ( с.184 КУпАП, ст.. 1178-1183 ЦКУ, ст., 164СК України, .ст. 166 КК України) 07.04.2016, 17.06.2016, 21.03.2017, 28.04.2017 (а.с.31-34). Наказами Служби в справах дітей Шполянської районної державної адміністрації №16 від 11.04.2016 та №22 від 25.05.2017 [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було поставлено на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах (а.с.35-36). Згідно з повідомленням начальнику служби в справах дітей Григорєвої Г.В. №23 від 09.03.2016, 04.03.2016 [PERSON] забрав зі школи неповнолітню [PERSON] і мав забрати із дитячого садочка «Зірочка» неповнолітню [PERSON] Однак через годину стало відомо (за телефонним дзвінком із дитячого садка) про те, що забирати [PERSON] прийшла лише [PERSON]. В зв'язку з тим, що працівники дитячого садка мають право віддавати неповнолітніх дітей тільки батькам, а зв'язатися з батьком не вдалося, про дану ситуацію було повідомлено по телефону матір неповнолітніх дітей. Встановити зв'язок з [PERSON] не вдалося ні матері дітей, ні працівникам школи та дитячого садка, в результаті чого, при сприянні служби у справах дітей, було викликано швидку допомогу і направлено неповнолітніх дітей до дитячого відділення Шполянської ЦРЛ. При відправленні неповнолітніх дітей до ЦРЛ до дитячого садка прийшов [PERSON] в стані алкогольного сп'яніння. Чоловік вів себе неадекватно, вимагав, щоб дітей віддали йому, погрожував працівникам дитячого закладу. Неповнолітні діти були налякані, і на запитання «Чи хочуть вони додому?» відповіли «Ні». (а.с.37). Відповідно до повідомлення комунального закладу «Шполянський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Шполянської районної ради №133 від 07.04.2016 [PERSON], [INFO], була госпіталізована на обстеження в дитяче відділення Шполянської ЦРЛ в зв'язку з функціональними розладами травлення, зумовленими неадаптованим вигодовуванням. Батько дитину нагодував вночі та вранці розведеним сухим молоком, непридатним для харчування дітей раннього віку. Крім того, в пляшечці, з якої годували немовля, знаходилась рідина жовто-зеленого кольору та шматочки паперу (а.с.38). Згідно з повідомленням дирекції Шполянського НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 3 - гімназія» №42 від 26.04.2017 учениця 2-В класу [PERSON] 26.04.2017 не з'явилася до школи з невідомих причин. Мати на телефонні дзвінки класного керівника не відповідала. О 09 год. 45 хв. сім'ю [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], відвідали класний керівник [PERSON] і практичний психолог [PERSON] В ході відвідин виявили, що матері [PERSON] немає вдома з учорашнього дня 25.04.2017. Троє малолітніх дітей ночували вдома самі. На момент надання повідомлення за дітьми наглядала сусідка [PERSON] В кімнаті брудно. [PERSON] голодна, тому що сусідка не знає чим її нагодувати, на тілі тини опрілості (а.с.39). Відповідно до повідомлення дирекції Шполянського НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 3 - гімназія» №56 від 25.05.2017 2-В класі навчається [PERSON], 2009 року народження. Мати дитини [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків, характеризується негативно: вживає спиртні напої, палить, за дітьми недоглядає, часто залишає дітей одних вдома. 25.04.2017 мати залишила дітей вдома і пішла в невідомому напрямку. Діти ночували вдома одні. В період з 26.04.2017 і по день надання повідомлення мати дитиною не цікавилася, а дитина проживала з бабусею вітчима (а.с.40). Згідно з довідками №64 від 29.05.2017, №75 від 14.06.2017, виданими Шполянською районною радою Черкаської області, [PERSON] дійсно навчається в Шполянському навчально-виховному комплексі «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 3 - гімназія» Шполянської районної ради Черкаської області в 2-Вкласі, 2016-2017 навчальний рік.Мати учениці [PERSON] не бере участі у вихованні дитини (навчальний заклад, за час навчання дочки не відвідувала, не спілкується з -учителями, не забирає дитину після занять та батьківські збори не відвідує) (а.с.18, 19). Відповідно до характеристики [PERSON] [INFO], учениці 2-В класу Шполянського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа 1-Ш ступенів № 3 - гімназія» Шполянської районної ради Черкаської області, [PERSON] мас хороший фізичний і розумовий розвиток, має середній рівень навчальних досягнень з усіх предметів. Учениця надає перевагу предметам гуманітарного циклу, має широкий кругозір, любить читати. [PERSON] вміє висловлювати власну думку усно та письмово, доводити її, при цьому демонструючи багатий словниковий запас. Мовлення виразне, емоційне, вміє декламувати вірші. Учениця має добре розвинуту довільну увагу, вільно переключається із одного виду діяльності на інший, вміє зосереджуватись на суттєвих фактах, вміє розподіляти увагу. Програмний матеріал засвоює швидко, ґрунтовно. Має добре розвинену пам'ять, швидко запам'ятовує навчальний матеріал і легко його відтворює. Вміє відрізняти істотні та другорядні ознаки предметів та явищ, має розвинену уяву. Організована, вміє самостійно працювати з книгою, заучувати матеріал, контролює себе, дотримується режиму дня. Вміє самостійно працювати з книгою, заучувати матеріал, контролювати себе. Дотримується режиму дня, реагує на похвалу чи осуд вчителя, любить малювати. Спокійна, врівноважена, вихована, чуйна, має авторитет серед учнів класу. Чуйна, добра, працелюбна, товариська (а.с.20). Згідно з довідками № 93, №124 від 08.06.2017, виданою Шполянською центральною районною лікарнею імені братів М.С. і О.С. Коломійченків, [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога з діагнозом: алкогольна залежність (а.с.21, 23). Відповідно до висновків щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції №9 від 07.04.2016, та №10 від 07.04.2017 [PERSON] перебував у стані гострого алкогольного сп'яніння (а.с.22, 24). Згідно з повідомленнямШполянського відділення Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області відомості про притягнення [PERSON], [INFO], до адміністративної відповідальності на території Шполянського району, Черкаської області відсутні. [PERSON], [INFO], 17.03.2017 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.2, ст. 173-2 КУпАП. Відомості щодо притягнення до кримінальної відповідальності вказаних осіб надати не мають права (а.с.45). Відповідно до витягу з протоколу засідання Комісії з питань захисту прав дитини від 18.05.2017 №6 про виконання батьківських обов'язків [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], було вирішено службі у справах дітей підготувати наказ про тимчасове влаштування дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в сім'ю бабусі [PERSON], та підготувати до Шполянського районного суду Черкаської області висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] та пакет документів щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно цих малолітніх дітей (а.с.41-42). Згідно з висновком органу опіки та піклування про доцільність батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на виховання дітей, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Орган опіки та піклування Шполянської районної державної адміністрації просить вирішити питання про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відносно малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.46-48). Таким чином, суд приходить до висновку, що наведені вище фактичні дані свідчать про безпричинне, свідоме ухилення відповідачів від виконання їхнього обов'язку по вихованню дітей, що є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України правовою підставою позбавлення батьківських прав матері, батька є ухилення їх від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.п.15, 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Савіни проти України» від 18.12.2008 ( заява №39948/06) право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла, п. 87). В Визначаючи, чи було конкретне втручання "необхідним у демократичному суспільстві", суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8 (див., наприклад, справи "Кутцнер проти Німеччини", N 46544/99, п. 65, ЄСПЛ 2002-I, та "Зоммерфельд проти Німеччини", [GC], N 31871/96, п. 66, ЄС/7/72003-VIII). Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу "Ньяоре проти Франції", N 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу "Скоццарі та Дж'юнта проти Італії" [GC], NN 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII). Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, справу "Хазе проти Німеччини", N 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004-III (витяги)). Можливо, потрібно буде з'ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я (див. справи "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", N 23848/04, п. 72, від 26 жовтня 2006 року; і "Гавелка та інші проти Чеської Республіки", N 23499/06, N 57, від 21 червня 2007 року). З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків (див., наприклад, справу "К. А. проти Фінляндії", N 27751 /95, п. 92, ЄСПЛ 2003-I). Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (див., наприклад, справу "Мозер проти Австрії", N 12643/02, п. 68, від 21 вересня 2006 року; згадані вище рішення у справі "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", пп. 73 - 76, та у справі Гавелка та інші, п. 61). Крім того, оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз'єднання сім'ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки), і чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (див., mutatis mutandis, ухвали у справах: "Шульц проти Польщі", N 50510/99, від 8 січня 2002 року; "Реммо і Узункая проти Німеччини", N 5496/04, від 20 березня 2007 року; та "Полашек проти Чеської Республіки", N 31885/05, від 8 січня 2007 року). Суд також повинен врахувати, чи самим дітям було надано можливість висловити свою думку, коли цього вимагали обставини (див., наприклад, згадані вище рішення у справах Гавелка та інші, п. 62, і Хазе, п. 97). Згідно з наданими доказами суд приходить до висновку, що відповідачі дійсно ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а тому суд вважає, що відповідачі свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками і не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до внутрішнього світу дітей, не піклуються про стан їхнього здоров'я, хоча б мали це робити, тобто по своїй вині ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Протягом усього часу розгляду справи по суті позивач не змінив підставу або предмет позову, не збільшив або не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Таким чином, з метою захисту прав і інтересів малолітніх дітей, суд вважає, що позбавлення відповідачів батьківських прав буде вчинене в інтересах Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів », за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно з ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 січня 2017 року становить 1355 грн., для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2017 року становить 1689 грн. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не надав доказів щодо його непрацездатності, наявності інших утриманців, а тому суд стягує з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 03.08.2017 до повноліття старшої дитини [PERSON], [INFO], тобто до [INFO], та з 04.06.2030 аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття [PERSON], [INFO], тобто до [INFO], на користь фізичної особи чи установи, яка в подальшому буде утримувати дітей. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не надала доказів щодо її непрацездатності, наявності інших утриманців, а тому суд стягує з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 03.08.2017 до повноліття старшої дитини [PERSON], [INFO], тобто до [INFO], з 14.06.2027 аліменти на утримання [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття [PERSON], [INFO], тобто до [INFO], та з 04.06.2030 аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття [PERSON], [INFO], тобто до [INFO], на користь фізичної особи чи установи, яка в подальшому буде утримувати дітей. З урахуванням обставин справи суд вважає, що присуджені суми будуть достатніми для нормального виховання і забезпечення дітей. Згідно з ч.1 ст.190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 367 ЦПК України. Передати органу опіки і піклування Шполянської районної державної адміністрації Малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], для подальшого їх влаштування передаються органу опіки і піклування Шполянської районної державної адміністрації. Заходи забезпечення позову не застосовувались. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача [PERSON] судовий збір в розмірі 1280,00 грн. на користь держави та з відповідача [PERSON] судовий збір в розмірі 1280,00 грн. на користь держави. На підставі ст. 60 ЦК України, п.2 ч.1 ст. 164, ст. ст. 165, 166, 180-182, 191 СК України, ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,

Outcome: approved