Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

В травні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до виробничого кооперативу «Новое время» (далі- ВК «Новое время») із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 вересня 2014 року він був прийнятий на роботу на посаду директора ринку ВК «Новое время». Розпорядженням голови кооперативу [PERSON] №1 від 07 травня 2015 року скорочено посаду директора ринку і цим же розпорядженням його звільнено з роботи з займаної посади. Просив скасувати дане розпорядження, так його звільнено з роботи без попередження про наступне звільнення у звязку зі скороченням займаної ним посади за два місяці перед звільненням. Крім того, в порушення вимог ст..49-2 КЗпП України йому не були запропоновані всі інші вільні посади в кооперативі, а також іншу роботу. Просив визнати неправомірним розпорядження голови кооперативу про його звільнення та поновити його на роботі на посаді директора ринку ВК «Новое время». Третя особа за первісним позовом [PERSON] подала в суд позовну заяву до ВК «Новое время» та [PERSON], в якому просила визнати незаконним та скасувати розпорядження голови кооперативу [PERSON] №3 від 28.09.2014 року про введення в кооперативі штатної посади директора ринку та встановлення посадового окладу, прийняття на роботу на вказану посаду [PERSON] Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вказане розпорядження прийнято головою кооперативу [PERSON] з перевищенням наданих йому Статутом кооперативу повноважень, так як згідно п.9.1 Статуту питання щодо визначення організаційної структури кооперативу та визначення умов оплати праці посадових осіб кооперативу віднесено до компетенції загальних зборів кооперативу. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в ньому, позовну заяву [PERSON] не визнав, суду пояснив, що він був прийнятий на роботу на посаду директора ринку його батьком [PERSON], який був головою кооперативу. В його обовязки входив контроль за розміщенням торгових точок на території ринку. Також йому було встановлено заробітну плату в розмірі 800 грн, однак фактичні виплати становили біля 1200 грн щомісячно. Також батько довіряв йому печатку кооперативу та видав доручення на право підпису документів від його імені, що стосуються діяльності кооперативу. Після смерті батька головою кооперативу став [PERSON], який звільнив його незаконно з посади та намагався порушити відносно нього кримінальні провадження. В день звільнення він не був на роботі, так як на теперішній час ринок працює лише два дні на тиждень, а тому необхідності виходити щодня на роботу не має. Тому про власне звільнення з роботи не знав, з наказом про звільнення не був ознайомлений. Просив в суді задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Також просив відмовити в задоволенні позову [PERSON], так як він заявлений безпідставно. Представник відповідача голова ВК «Новое время» [PERSON] та його представник [PERSON], який діяв на підставі доручення, позов [PERSON] не визнали, позов [PERSON] просили задовольнити. Суду пояснили, що [PERSON] обрано головою кооперативу «Новое время» та він, виконуючи вказані обовязки, виявив що в кооперативі колишнім його директором незаконно введено штатну посаду директора ринку і що цю посаду займає [PERSON] Ознайомившись з фінансовим станом кооперативу він виявив ряд фінансових порушень збоку колишнього керівництва та неможливість кооперативу здійснювати в повному обсязі фінансову діяльність. На ринку встановлено два робочі дні, а тому відпала необхідність утримувати посаду директора ринку і тому було прийнято рішення про скорочення вказаної посади та звільнення з роботи [PERSON] [PERSON] звільнений з роботи в звязку з скороченням штату працівників. Про звільнення з роботи він був усно попереджений за два місяці, однак за цей час він вчинив ряд злочинів, заволодівши незаконно печаткою кооперативу, забрав касовий апарат та незаконно отримував виручку від роботи ринку. В день звільнення [PERSON] був відсутній на роботі, тому копію розпорядження про звільнення йому було відправлено поштовим відправленням. Оскільки іншої роботи або вакантних посад в кооперативі не має, тому йому при звільненні не було запропоновано іншу роботу або посаду. Третя особа з самостійними вимогами [PERSON] надала суду заяву про слухання справи без її участі , просила її позовні вимоги задовольнити.(а.с.76) Третя особа [PERSON] про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, в останнє судове засідання не зявився без поважних причин, про поважні причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача-відповідача [PERSON], відповідачів - представника ВК «Новое время» [PERSON] та його представника [PERSON], дослідивши письмові докази по справі та давши оцінку їх законності та обґрунтованості, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON]В, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва праці, у тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. За правилами ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у звязку зі змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Відповідно до вимог ч.2 ст.49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв"язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Згідно з розясненнями, викладеним в п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудовий спір, повязаний зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суд має зясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема: ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників; чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника; які є докази щодо змін в організації виробництва і праці; про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноваженим ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, установі, організації: чи користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне звільнення. Встановлено, що 28 вересня 2014 року розпорядженням голови ВК «Новое время» №3 в ВК «Новое время» введено посаду директора ринку та на вказану посаду цим же розпорядженням призначено [PERSON] з встановленням йому посадового окладу за виконувану роботу в розмірі 0,5 ставки (800 грн).(а.с.4) 07.05.2015 року розпорядженням голови ВК «Новое время [PERSON] за №1 в звязку з тим, що ринок ВК «Новое время» працює лише один повний день на тиждень (неділя), інші дні тижня частково, з 07 травня 2015 року скорочену посаду директора ринку і цим же наказом звільнено з займаної посади [PERSON] 07 травня 2015 року.(а.с.8) Копія розпорядження була направлена [PERSON] поштовим відправленням 27.05.2015 року . (а.с.8) [PERSON] звільнено з роботи в зв"язку зі скороченням штату працівників, яке передбачено ст.40 п.1 КЗпП України, а тому про його звільнення ВК "Новое время" повинен був дотримуватись гарантій, які встановлені для вивільнюваних на вказаних підставах працівників, зокрема вимог ст.49-2 КЗпП України. Судом із пояснень сторін в суді встановлено, що дійсно на час звільнення [PERSON] з роботи було скорочено об"єм роботи ринку виробничого кооперативу "Новое время", економічно доцільно було влаштовувати на ринку робочий день один день на тиждень неділю, а в інші дні попиту на продукцію ринку не було, а тому потреба в посаді директора ринку відпала, тому суд вважає, що дійсно мало місце скорочення штату працівників ринку ВК «Новое время» в звязку з зменшенням часу роботи ринку та необхідністю внесення змін в організації праці працівників кооперативу. Дане розпорядження прийнято теперішнім головою кооперативу [PERSON] в межах повноважень голови кооперативу, так як вказана посада в кооперативі була запроваджена також колишнім головою кооперативу ВК «Новое время», шляхом видачі ним розпорядження. Із наданої суду довідки ВК «Новое время» від 03.12.2015 року на час звільнення [PERSON] з займаної посади - посада директора ринку в кооперативі була одна, її скорочено розпорядженням голови кооперативу і будь-яка перевага в цьому випадку не могла бути реалізована. Крім скороченої посади, в кооперативі були посади охоронця, касира, робітника, які на той час були зайняті, вакантних посад не було. Дані обставини також підтверджуються листом Роздільнянського РЦЗ від 03.12.2015 року, згідно якого інформації на попит на робочу силу (вакансії) від ВК «Новое время) протягом 2014-2015 років не надходило. Тому перевести [PERSON] при звільненні на будь-яку іншу роботу в порядку ч.2 ст.49-2 КЗпП України в кооперативі можливості не було, не користувався він і будь-якими перевагами перед іншими працівниками при звільненні. Однак з урахуванням положень ст.49-2 КЗпП України звільнення [PERSON] на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України в звязку з скороченням штату за розпорядженням від 07 травня 2015 року за №1 мало мати місце не раніше ніж через два місяці після прийняття рішення про скорочення посади директора ринку та попереднього персонального попередження про наступне вивільнення, тобто не раніше 07 липня 2015 року, в той час як розпорядження про звільнення [PERSON] видано в той же день - 07 травня 2015 року. В матеріалах справи відсутній належний доказ персонального попередження [PERSON] про його наступне вивільнення в звязку зі скороченням займаної ним посади до видання розпорядження від 07 травня 2015 року. Тому судом встановлено, що при звільненні [PERSON] з займаної посади директора ринку мало місце порушення встановленого строку попередження працівника про наступне вивільнення, який передбачений ст..49-2 КЗпП України. Однак закон не встановлює будь-якої суворої санкції за порушення встановленого строку попередження працівника про наступне вивільнення. Також Пленум Верховного суду України не допускає можливості поновлення працівника на роботі лише тому, що він не був своєчасно попереджений про майбутнє вивільнення і розяснює в п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», що недодержання строку попередження працівника при звільненні, якщо він не підлягає поновленню на роботі за іншими підставами, тягне лише зміну судом дати звільнення в урахування строку попередження, протягом якого він працював. Судом при розгляді даної справи інших порушень трудових прав [PERSON], окрім недотримання строку попередження про наступне звільнення, не встановлено, а відтак інших підставі для його поновлення на роботі також не має. Тому суд, виходячи з даної правової позиції Верховного суду України, не маючи інших підстав для поновлення на роботі, має право лише змінити дату його звільнення, в даному випадку з 07 травня 2015 року на 07 липня 2015 року з урахуванням двомісячного строку попередження. Право на стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачу розяснено судом в підготовчій частині судового засідання, однак він даним право щодо стягнення середнього заробітку при подачі позову не скористався і відповідних вимог по справі не заявив. Тому дана справа розглянута судом в межах заявлених позовних вимог і позов [PERSON] належить задовольнити частково, визнавши частково незаконним розпорядження №1 від 07.05.2015 року про звільнення [PERSON] з посади директора ринку ВК «Новое время» в частині вказаної дати звільнення, внести зміни в розпорядження про звільнення, вказавши дату звільнення [PERSON] з займаної посади директора ринку ВК «Новое время» 07 липня 2015 року. Також суд вважає, що частковому задоволенню підлягають позовні вимоги [PERSON]В, виходячи з наступного. Встановлено, що 28 вересня 2014 року розпорядженням голови ВК «Новое время» №3 в ВК «Новое время» введено посаду директора ринку та на вказану посаду цим же розпорядженням призначено [PERSON] з встановленням йому посадового окладу за виконувану роботу в розмірі 0,5 ставки (800 грн).(а.с.4) Судом встановлено, що Збір учасників кооперативу «Новое время» будь-яких рішень щодо внесення змін в штатний розпис, щодо введення нової посади на ринку в межах наданої їм компетенції не приймав. Оспорюючи розпорядження колишнього голови кооперативу [PERSON] від 28.09.2014 року, [PERSON], яка згідно Статут кооперативу, є членом кооперативу «Новое время».(а.с.53), вважає, що даним розпорядженням порушено її право на участь у визначенні організаційної структури кооперативу та контролю за витрачанням доходів кооперативу. З урахуванням даних обставин та обґрунтованості підстав для звернення в суд за захистом порушених прав, суд вважає, що в даному випадку [PERSON] є належним позивачем по справі. При дачі оцінки законності даного розпорядження, суд виходить із того, що дані спірні правовідносини між сторонами регулюються Законом України «Про кооперацію» №1087 від 10.07.2003 року та Статутом ВК «Новое время». Відповідно до ст.15 Закону України «Про кооперацію» від 10.07.2003 року за №1087 Вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу, до компетенції яких віднесено зокрема вирішення питання про утворення органів управління кооперативом, інших органів кооперативу, визначення розмірів оплати праці голови правління, голови ревізійної комісії, а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю. Відповідно до ст.16 цього ж Закону виконавчим органом управління кооперативу є правління кооперативу на чолі з головою правління, а у кооперативі, до складу якого входять менше 10 членів, обирається лише голова кооперативу, який відповідно до наданих йому повноважень має право крім інших прав, вказаних в законі, укладати угоди між кооперативом та іншими особами. Статут ВК «Новое время не суперечить вимогам Закону України «Про кооперацію» і аналогічно урегульовує дані спірні питання. Так відповідно до п.9.1 Статуту кооперативу «Новое время» найвищим органом управління кооперативу являється збір його учасників, до виключної компетенції якого відноситься: -п. «ж» - визначення організаційної структури кооперативу; -п. «з» - визначення умов оплати праці посадових осіб кооперативу. (а.с.65) Відповідно до п.9.5 Статуту голова кооперативу самостійно вирішує усі питання діяльності кооперативу, за виключенням тих, котрі входять в компетенцію збору членів кооперативу. (а.с.65) Таким чином питання визначення організаційної структури, чисельності та штату працівників відповідно до Закону та Статуту ВК «Новое время» вправі вирішувати лише Збір членів кооперативу "Новое время", тому при прийнятті оспорюваного розпорядження №3 від 28 вересня 2014 року голова кооперативу [PERSON], самостійно включаючи в штат нову посаду та встановлюючи посадовий оклад за вказаною посадою діяв незаконно, так як не мав повноважень на прийняття таких рішень, порушив при цьому п.9.5. Статуту, ст.15 Закону України «Про кооперацію», а тому п.2 розпорядження голови кооперативу №3 від 28.09.2014 року стосовно введення штатної одиниці та посади директора ринку в ВК «Новое время» з встановленням окладу за вказаною посадою є незаконним та підлягає скасуванню. Оспорюване розпорядження в частині прийняття на роботу [PERSON] суд вважає таким, що не суперечить нормам закону, так як голова кооперативу наділений правом укладати трудові угоди з працівниками і ніяких правових наслідків стосовно періоду роботи на вказаній посаді [PERSON] на породжує, так як договір з [PERSON] на підставі даного розпорядження вважається укладеним з моменту, коли він приступив до виконання своїх службових обовязків. Таким чином позов [PERSON] підлягає задоволенню частково та із оспорюванного розпорядження належить визнати незаконним та скасувати лише п.2 розпорядження №3 від 28 вересня 2014 року стосовно введення штатної одиниці та посади директора ринку з встановленням посадового окладу за займаною посадою. Судовий збір по справі складає 243,60 грн, який в звязку з частковим задоволенням позову [PERSON] належить стягнути з ВК "Новое время" на користь держави. Позивачем [PERSON] вимоги щодо відшкодування судових витрат не заявлялись, судовий збір нею сплачено в повному обсязі при зверненні до суду на користь держави. На підставі ст.24, 40-1, 42, ч.2 49-2 КЗпП України, п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», ст.15, 16 Закону України «Про кооперацію» №1087 від 10.07.2003 року,

Outcome: partial