Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

ТОВ «Фінтаргет» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №21803 від 19.12.2018 року в розмірі 77541,10 грн., а також вирішити питання про судові витрати та витрати на провову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.12.2018 між ТОВ «Фінтаргет» та [PERSON] в електронній формі укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту (Публічна пропозиція (Оферта)) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінтаргет» за умовами програми «Microcash» за № 21803. Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав кошти в розмірі 3000,00 грн., строк надання кредиту з 19.12.2018 по 18.01.2019 на 30 (тридцять) календарних днів, проценти нараховуються на суму кредиту (а у разі часткового погашення - на непогашену частину) та встановлюються у розмірі 0.9 процентів в день, процентна ставка є фіксованою, додаткові проценти за прострочення заборгованості за Кредитом встановлюються у розмірі 3.4 проценти в день, повернення Кредиту здійснюється не пізніше останнього дня користування Кредитом, а саме: 18.01.2019 року. ТОВ «Фінтаргет» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, проте відповідач не виконав. У зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за договором № 21803 від 19.12.2018 року, яка становить 77541,10 грн. і складається з наступного: 3000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 810,00 грн. - заборгованість по відсотках; 73338,00 грн. - заборгованість по прострочених відсотках; 177,04 грн. - 3% річних від простроченої суми та 216,06 грн. - індекс інфляції. Процесуальні дії по справі: Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.02.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони. Представник позивача у судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення даного судового засідання на адресу суду не надходило. При цьому, до суду поступило клопотання представника позивача Лозовської З.В. , згідно якого просить позов розглянути без участі представника позивача за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, інші клопотання відсутні. Крім того, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в тому числі і шляхом оголошення на веб-сайті «Судова влада України», про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що 19.12.2018 між ТОВ «Фінтаргет» та [PERSON] в електронній формі укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту (Публічна пропозиція (Оферта)) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінтаргет» за умовами програми «Microcash» за № 21803 (а.с. 14-18). Відповідно до п. 1.1. Примірного Договору кредитодавець надає позичальнику фінансовий кредит в тимчасове, строкове, платне користування у національній валюті України на загальну суму, яка визначається в Додатку № 1, а позичальник зобов`язується повернути вчасно кредит та сплатити проценти за користування ним у розмірах, що визначені у Додатку № 1. Згідно п.1.2. Договору кредит надається позичальнику шляхом перерахування грошових коштів на рахунок банківської платіжної картки позичальника, зареєстрованої Позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті Кредитодавця. У відповідності до розділу 4 Додатку №1 до Договору, підписанням цієї Заяви-Приєднання у відповідності до положень ч.6 ст. 11 та ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» [PERSON] підтвердив укладення Договору на наступних умовах: сума кредиту (загальний розмір наданого кредиту) - 3000,00 грн.; строк надання кредиту з 19.12.2018 по 18.01.2019 на 30 (тридцять) календарних днів; проценти нараховуються на суму кредиту (а у разі часткового погашення - на непогашену частину) та встановлюються у розмірі 0.9 процентів в день; процентна ставка є фіксованою; додаткові проценти за прострочення заборгованості за Кредитом встановлюються у розмірі 3.4 проценти в день; повернення Кредиту здійснюється не пізніше останнього дня користування Кредитом, а саме: 18.01.2019. Згідно п.7 Додатку №1 до Договору підписанням цієї Заяви-приєднання, [PERSON] стверджує, що до моменту підписання цієї Заяви-приєднання до Договору ознайомився (лась) з Внутрішніми правилами, умовами, викладеними в Договорі на веб-сайті Кредитодавця microcash.com.ua, положеннями Законів України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»; отримав(ла) інформацію передбачену частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Зміст вищезазначених законів України та статей 6, 207, 526, 527, 529, 530, 536, 549, 611, 612, 627, 633, 634 та параграфу першого Глави 71 Цивільного Кодексу України йому зрозумілий та надає згоду щодо письмової /електронної форми Договору. Долученою інформаційною довідкою Вих. №146/12 від 29.12.2020 р. підтверджується виконання кредитодавцем обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 3000,00 грн. позичальнику. Звертаючись з позовом до суду позивач посилається на невиконання умов договору відповідачем у добровільному порядку, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті суми кредиту, процентів за користування ним та процентів за прострочення терміну повернення коштів. Згідно з розрахунком наведеним у позовній заяві заборгованість [PERSON] перед позивачем за договором № 21803 від 19.12.2018 року, станом на 06.01.2021 року становить 77541,10 грн., яка складається з наступного: 3000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 810,00 грн. - заборгованість по відсотках; 73338,00 грн. - заборгованість по прострочених відсотках; 177,04 грн. - 3% річних від простроченої суми та 216,06 грн. - індекс інфляції. Також, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Фінтаргет" зареєстровано як фінансова установа відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 07.08.2018 № 1389. Основним видом діяльності позивача є інші види кредитування, що підтверджується випискою є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Позиція суду та оцінка доводів: Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: -надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Входячи з наведеного, Договір № 21803 від 19.12.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору. На виконання цього договору ТОВ «Фінтаргет» надало відповідачу кошти в сумі 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності: на 30 днів зі сплатою 0.9% за кожен день користування позикою, а [PERSON] зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування нею. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Фінтаргет» перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 3000,00 грн., що підтверджується інформаційною довідкою Вих. №146/12 від 29.12.2020 р. через платіжний сервіс «Platon». У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частини 1статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки (пункти 1 та 3 частини 1статті 611 ЦК України). Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 21803 від 19.12.2018 року, станом на 06.01.2021 року становить 77541,10 грн., яка складається з наступного: 3000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 810,00 грн. - заборгованість по відсотках; 73338,00 грн. - заборгованість по прострочених відсотках; 177,04 грн. - 3% річних від простроченої суми та 216,06 грн. - розмір індексу інфляції. Інших доказів щодо відсутності заборгованості чи її наявність у іншому розмірів відповідачем суду надано не було. При цьому, як вбачається із розрахунку позивач, окрім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) просить стягнути з відповідача заборгованість по прострочених відсотках; 177,04 грн. - 3% річних від простроченої суми та 216,06 грн. - розмір індексу інфляції. Суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ " ФІНТАРГЕТ" в частині стягнення з [PERSON] заборгованості, яка складається із суми позики 3000,00 грн., 3% річних від простроченої суми і індексу інфляції за весь час прострочення. При цьому, суд не в повній мірі погоджується із вимогами позивача в частині стягнення процентів, виходячи з наступного. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, Крім того, у відповідності до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, та висновку Верховного Суду у постанові від 08.05.2019 у справі №520/16880/14-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на наведені правові висновки Великої Палати Верховного Суду, суд вважає відсутніми підстави для нарахування позивачем процентів згідно умов договору з 19.01.2019, оскільки ТОВ "Фінтаргет" не доведено належними доказами про продовження договірних відносин після дати зазначеної в заяві - приєднанні № 21803 від 19.12.2018 р. За таких обставин ТОВ " ФІНТАРГЕТ" має право на нарахування процентів за користування позикою лише в межах строку її надання (з 19.12.2018 по 18.01.2019), тому з [PERSON] підлягають стягненню проценти в розмірі 810,00 грн. Крім того, як вбачається із прохальної частини позовної заяви позивач просить вирішити питання про стягнення витрат на правову допомогу, разом з тим не вказує яку саме суму просить стягнути, відтак суду відсутня можливість вирішити таку. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: partial