Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 16 вересня 1994 року, його мати [PERSON] , згідно до договору купівлі продажу, посвідченого нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Чорнобай З.Л., зареєстрованого в реєстрі за №2-2441, набула у власність квартиру [ADDRESS] . Право власності було зареєстроване в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі під №81П стлор.85, запис 85. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої спадщину прийняв лише позивач, як син спадкодавця, та 12 липня 2019 року ним отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видано приватним нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Перекопською І.С. та зареєстроване в реєстрі за №725. Відповідно до вказаного свідоцтва позивач отримав у власність квартиру [ADDRESS] . Право власності було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №1871294712110. В березні 2021 року позивач у належній йому квартирі бажав зареєструвати свого малолітнього сина [PERSON] , однак йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що на квартиру [ADDRESS] є застава. З цього приводу він звернувся до нотаріуса, який зробив витяг з якого позивач дізнався, що 10.08.2006 року Перша криворізька державна нотаріальна контора внесла в реєстр заборону на відчуження за реєстраційним номером 3583169, архівний запис №5596-106 від 01.04.1995 року. Також приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Перекопська І.С. надала листа в якому зазначено, що 14.01.1995 року Третьою Криворізькою державною нотаріальною конторою за №3-208 було вчинено нотаріальну дію - посвідчено Договір позики та застави, укладений між його матір`ю [PERSON] та [PERSON] . На підставі цього договору позики та застави, на квартиру був накладений арешт як на заставне майно. На нас укладання Договору позики та застави в 1995 році не було відповідного реєстру обтяжень, а тому у такий реєстр лише в 2006 році були внесені відповідні відомості. Позивачу відомо, що його мати повернула позику, а тому застава повинна бути знята, а відповідні відомості внесені до реєстру обтяжень. З цього приводу позивач звернувся із заявою до Першої та Третьої криворізьких державних нотаріальних контор. З Першої криворізької державної нотаріальної контори відповідь не надійшла. З Третьої криворізької державної нотаріальної контори, надійшла відповідь в якій зазначено, що для скасування заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, та внесення відповідних відомостей в реєстр, потрібно нотаріусу надати: копію зобов`язання, копію договору застави, квитанцію про внесення на депозит нотаріуса грошових коштів, копія повідомлена нотаріусу кредиторові про внесення боргу на депозит, копію заяви боржника. Однак, позивач вказані документи не має можливості надати, оскільки не був стороною при вчиненні нотаріальних дій, тому не має можливості такі документи отримати, із за тайни нотаріальної дії. Позивачу відомо, що боргові зобов`язання виконані, позика повернута, однак застава не припинена та відповідні відомості до Держреєстру не внесені. Тому, позивач звернувся до суду з позовною заявою про зняття (скасування) арешту (заборони на відчуження) квартири [ADDRESS] , номер запису про обтяження 32375642 внесений 10.08.2006 року, який внесений на підставі договору застави серія і номер: р-р №3-208 виданий 04.01.1995 року Третьою Криворізькою державною нотаріальною конторою, архівний запис №5596-106 від 10.04.1995 року, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] . В судове засідання сторони не викликалися. Відповідачем 25.11.2021 року отримано позовну заяву з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Правом на відзив не скористалася, клопотання про розгляд справи з викликом сторін не надавала. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Так з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.09.1994 року, який посвідчений державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Чорнобай З.Л. та зареєстрований в реєстрі за №2-2441, [PERSON] придбала двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-7). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 8). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказану спадщину прийняв [PERSON] , як син спадкодавця, про що приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Перекопською І.С. 12 липня 2019 року було видала свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано за реєстровим №725 (а.с. 10). На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом були внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого власником квартири за адресою: [ADDRESS] являється [PERSON] (а.с. 11). В березні 2021 року позивач звернувся до Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Металургійної районної у місті ради для реєстрації місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у належній йому на праві власності квартирі, проте 22.03.2021 року у реєстрації місця проживання відмовлено на підставі п.1,2 Постанови КМУ від 27.05.2020 року №481, оскільки за відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира знаходиться під заставою (а.с.13). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.03.2021 року встановлено, що 10.08.2006 року Перша криворізька державна нотаріальна контора внесла в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, за реєстраційним номером 358316, яке належало [PERSON] , підставою для державної реєстрації був договір застави, серії та номер: р-р №3-208, виданий 14.01.1995 року Третьою Криворізькою ДНК Дніпропетровської області. Додаткові відомості про обтяження: архівний запис №5596-106 від 01.04.1995 року (а.с.14). Згідно з наданою інформацією Криворізькою філією державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області на запит приватного нотаріуса Перекопської І.С., вбачається, що 14.01.1995 року Третьою Криворізькою державною нотаріальною конторою за №3-208 було вчинено нотаріальну дію - посвідчено Договір позики та застави, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, урегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Обтяження у зв`язку з реєстрацію прав перенесено в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, діяльність якого припинена. До реорганізації системи реєстрації прав, накладання та зняття заборони відчуження проводив нотаріус відповідно до Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. за № 31/5.\~Відповідно до п.1.1 вказаного Положення - Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна, вилучення записів про заборони. Згідно до п. 2.1 вказаного Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - Реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. На даний час зазначене положення втратило чинність. Оскільки обтяження в реєстрах порушують та обмежують права власності позивача, вона вирішила вчиняти дії на їх захист в передбаченому порядку. Враховуючи вимоги Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" запис про обтяження перенесено до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 73 ЗУ "Про нотаріат" нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; в усіх інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: \~реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; \~на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Статтею 74 Закону України «Про нотаріат» передбачено зняття заборони і у вказаній статті зазначено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно п.п. 5.1 пункту 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Позивач звертався до Першої та Третьої криворізьких державних нотаріальних контор щодо зняття заборони на відчуження нерухомого майна та внесення відповідних відомостей до реєстру обтяження (а.с. 16,17). Відповідно до відповіді Третьої криворізької державної нотаріальної контори Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), нотаріус може зняти заборону відчуження заставленого майна за заявою боржника, при умові надання наступних доказів: копію зобов`язання, копію договору застави, квитанцію про внесення на депозит нотаріуса належних кредиторові грошових коштів, які свідчили б про повне і безумовне виконання зобов`язання, копію повідомлення нотаріуса кредиторові про внесення боргу на депозит, копію заяви боржника, переданої нотаріусом кредиторові (а.с.18). Проте, вказані документи відсутні у позивача, оскільки він не був стороною вказаного зобов`язання. У відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною 1 ст. 574 ЦК України передбачено, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно з ч. 1, 2 ст. 577 ЦК України якщо предметом\~застави є\~нерухоме майно,\~а також\~в інших\~випадках,\~встановлених законом,\~договір застави\~підлягає нотаріальному\~посвідченню,\~крім випадків,\~установлених законом. Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом. Право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення, крім випадків, установлених законом, що передбачено ч. 1 ст. 585 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 593 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Як вбачається з тексту позовної заяви позивачу відомо про те, що боргові зобов`язання його матір`ю виконанні, позика повернута. На підтвердження вказаної обставини разом з позовною заявою позивачем було надано клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду при прийнятті до розгляду та відкритті провадження за вказаним позовом клопотання позивача про витребування доказів було задоволено та витребувано з Криворізької Філії Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області (50036, м. Кривий Ріг, вул. Льотчиків, 36) копію договору позики та застави, укладений 14.01.1995 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори номер №3-208, а також копію документу (документів), який би підтверджував виконання договору позики. Проте, ухвала суду не виконана, витребувані докази не надані, тобто доводи позивача не спростовані. Крім того, зважаючи на відсутність будь-яких спростувань зі сторони відповідача, суд вважає доведеною позицію сторони позивача, що боргові зобов`язання між [PERSON] та [PERSON] виконанні, позика повернута. Відповідно до ст. 4 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу. Згідно вимог ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зі змісту\~ст.\~316\~Цивільного кодексу\~України вбачається, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321\~Цивільного кодексу\~України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до\~ст.\~391\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 81\~Цивільно-процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з\~статтею 76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на вищевикладене, суд доходить до висновку, що правовою підставою для реєстрації в Державному реєстрі нерухомого майна обтяження на нерухоме майно позивача є заборона на відчуження нерухомого майна, яка накладена нотаріусом. Дане обтяження вважаться чинним до здійснення нотаріусом дій по зняттю заборони в визначеному законодавством порядку та здійснення нотаріусом, як спеціальним суб`єктом, реєстрації припинення такого обтяження. Нотаріус не має можливості здійснити дії по зняттю заборони за відсутністю належного повідомлення про виконання зобов`язання за договором позики. Існуюча заборона на нерухоме майно та зареєстроване обтяження порушують права та інтереси власника майна, тому порушені права підлягають захисту шляхом зняття заборони на нерухоме майно. Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved