Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

У серпні 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.09.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № VIW3АU07742331, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 9595,81 дол. США на термін до 18.09.2012 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Однак відповідач своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у звязку з чим станом на 16.07.2015 року його заборгованість перед позивачем склала 15 300 дол. США 98 цент, яка складається з: заборгованості за кредитом 6412 дол. США 97 цент; заборгованості по процентам за користування кредитом - 3593 дол. США 07 центи; заборгованості по комісії за користуванням кредитом 345 дол. США 45 центів; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 4949 дол. США 49 центів. Оскільки в добровільному порядку відповідач заборгованість не повертає, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" не зявився, надіславши на електронну адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у відсутність відповідача, на підставі наявних в справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.09.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № VIW3АU07742331 (а.с. 8-10). У відповідності до п. 7.1. кредитного договору, банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 20.09.2007 року по 18.09.2012 року включно у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 12 232,47 дол. США на наступні цілі: купівля автомобіля 9595,82 дол. США, а також у розмірі 34 грн. для сплати реєстрації предмета застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п. 1.2 у розмірі 2636,63 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,08 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,14% від суми надання кредиту щомісячно в період сплати відсотків за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11. даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з п. 6.2. даного договору. Періодом сплати вважати період з "20" по "25" число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється щомісяця у сумі 232,47 доларів США. В свою чергу позичальник зобовязується використати кредит на цілі, зазначені в п. 7.1. даного договору, сплатити відсотки за користування кредитом та винагороду в порядку, сумах і строки, передбачені п. 2.3.3. та 7.1. цього договору (п. 2.2.1., 2.2.2., 2.2.3., 2.2.4. кредитного договору). При порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених п. 1.1., 2.2.4., 2.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,09 % на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом (п. 7.4. кредитного договору). При порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого п. 2.2.2, 2.2.3. даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки (п. 4.1. кредитного договору). Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором № VIW3АU07742331 від 20.09.2007 року виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у розмірі 47 000,00 дол. США та 9\~401,00 дол. США, що підтверджується ордерами розпорядженнями про надання кредиту № VIW3АU07742331 від 20.09.2007 року (а.с. 11, 11 зворіт). Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань за вищевказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 16.07.2015 року його заборгованість перед позивачем становить 15300 дол. США 98 цент, що станом на 16.07.2015 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 338 151 грн. 66 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 6412 дол. США 97 центи, що станом на 16.07.2015 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 141\~726 грн. 64 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 3593 дол. США 07 центи, що станом на 16.07.2015 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 79\~406 грн. 85 коп.; заборгованості по комісії за користуванням кредитом 345 дол. США 45 центів, що станом на 16.07.2015 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 7\~634 грн. 45 коп.; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 4949 дол. США 49 центів, що станом на 16.07.2015 року відповідно до офіційного курсу НБУ еквівалентно 109\~383 грн. 73 коп. (а.с. 4-6). Суд прийшов до висновку, що відносини, які виникли між сторонами, є кредитними відносинами та підлягають врегулюванню відповідно до норм 1054-1056-1 ЦК України та загальних положень про зобов'язання. Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). У відповідності до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З огляду на те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором №VIW3АU07742331 та утворення у зв'язку з цим заборгованості, суд вважає, що заборгованість на користь позивача підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 3381,52 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved