Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутова Тетяна Анатоліївна про відновлення права іпотекодержателя, скасування записів про припинення іпотеки та обтяження і поширення статусу іпотекодавця на нового власника предмета іпотеки. В підтвердження позову позивач посилається на те, що 17 квітня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» та [PERSON] укладено 2 кредитних договори, а саме: - Кредитний договір №29-0061006/ФКВ-08 від 17.04.2008, згідно якого позичальнику було надано кредит у розмірі 76 000,00 дол. США з кінцевим терміном повернення заборгованості 15 квітня 2033 року. - Кредитний договір №30-0061006/ФКВ-08 від 17.04.2008, майнові права за яким не придбавалися АТ «Дельта Банк». В якості забезпечення зобов'язань за Кредитним договором між сторонами було укладено Іпотечний договір №29-0061006/Zфквіn-08 від 17 квітня 2008 року, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутовою Т.А., зареєстрований в реєстрі за №1584. 17 квітня 2008 року приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутовою Т.А., накладена заборона на відчуження зазначеного в договорі житлового будинку до припинення дії чи розірвання договору іпотеки, зареєстровано в реєстрі за № 1585. Предметом іпотеки за Іпотечним договором є нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями, а саме: будинок літ. «А», загальною площею 51,3 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м., надвірні будівлі: сарай літ. «Б», погріб літ. «б», сарай літ. «В», убиральня літ. «Г», душ літ. «Д», колонка N, огорожа N1-N3, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 17.04.2008 року, що посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутовою Т.А., зареєстрований в реєстрі за №1581, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за номером 2841595, згідно витягу з державного реєстру правочинів за номером 5799591 від 17.04.2008. У зв'язку з укладенням Іпотечного договору, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, було зареєстровано обтяження: тип обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження - 7042260, зареєстровано 17.04.2008, об'єкт обтяження - будинок, надвірні будівлі: сараї літ. Б, В, льох літ. Б, вбиральня літ. Г, літній душ літ. Д, колонка літ. N, огорожа N1-N3, за адресою: [ADDRESS], номер РПВН:15823266; в Державному реєстрі іпотек було зареєстровано обтяження: тип обтяження - іпотека, реєстраційний номер обтяження - 7042339, зареєстровано 17.04.2008, об'єкт обтяження - будинок, надвірні будівлі: сараї літ. Б, В, льох літ. Б, вбиральня літ. Г, літній душ літ. Д, колонка літ. N, огорожа N1-N3, за адресою: [ADDRESS], номер РПВН:15823266. 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», згідно якого, на підставі ст.ст. 512-514 ЦК України, АТ «Дельта Банк» набув прав вимоги до боржників по кредитним договорам з усіма забезпечувальними договорами, в тому числі і за кредитним договором №29-0061006/ФКВ-08 від 17.04.2008 та за Іпотечним договором №29-0061006/Zфквіn-08 від 17 квітня 2008 року, укладеними позичальником та іпотекодателем з ТОВ «Укрпромбанк». 01 липня 2010 року була прийнята на баланс АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №29-0061006/ФКВ-08 від 17.04.2008, який був укладений зі [PERSON] в сумі: -73645, 32 доларів США - заборгованість за кредитом; -10289, 51 доларів США - нараховані відсотки за користування кредитом. З 01 липня 2010 року АТ «Дельта Банк», як новий кредитор, відповідно до умов Кредитного договору №29-0061006/ФКВ-08 від 17.04.2008, нараховує відсотки за користування кредитом. Станом на 13 лютого 2018 року заборгованість за Кредитним договором №29-0061006/ФКВ-08 від 17.04.2008 (позичальник [PERSON], код [NUMBER]) становить 3 467 362, 38 грн. В ході проведення ліквідаційної процедури АТ «Дельта Банк» співробітниками банку було виявлено факт вилучення обтяження вищезазначеного предмету іпотеки у формі іпотеки та заборони відчуження з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та зміни власників предмету іпотеки. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №87712211 від 22.05.2017 стало відомо, що 26 грудня 2010 року зареєстровано вилучення обтяження за реєстраційним номером 7042260, зареєстрованого 17 квітня 2008 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на підставі постанови Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2010 року про визнання боржника банкрутом по справі №Б-39/141-10, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.; 18 січня 2011 року зареєстровано вилучення обтяження за реєстровим номером - 7042339, зареєстровано 17 квітня 2008 року з Державного реєстру іпотек на підставі додаткової ухвали Господарського суду Харківської області від 13.12.2010 по справі №Б-39/141-10, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. Вилучення обтяження відбулось на підставі постанови Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2010 року про визнання боржника банкрутом по справі №Б-39/141-10 та додаткової ухвали Господарського суду Харківської області від 13 грудня 2010 року по справі №Б-39/141-10. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17 серпня 2011 року по справі №Б-39/141-10 скасована постанова господарського суду Харківської області від 22 листопада 2010 року по справі №Б-39/141-10, провадження у справі №Б-39/141-10 припинено. 19 березня 2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності (номер запису про право власності 384323) [PERSON] на предмет іпотеки (житловий будинок загальною площею 51,3 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 23926063220) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О. 19.03.2013 №560. У разі скасування на підставі рішення суду про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення. За таких умов у разі скасування судового рішення про зняття обтяжень, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек, який виключено на підставі рішення суду, яке скасовано, оскільки відпала підстава виключення цього запису. Це означає, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек. Зазначений висновок узгоджується із положенням ст. 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору (а у випадку, що переглядається, у зв'язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконню. Верховний Суд України у постанові від 27 травня 2015 року по справі №6-332цс15 дійшов висновку «щодо збереження обтяження майна іпотекою внаслідок скасування рішення суду про виключення з Державного реєстру іпотек запису про обтяження цього майна іпотекою та про поширення на особу, відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку», статусу іпотекодавця за іпотечним договором, урахувавши, що до неї перейшло право власності на квартиру, яка є складовою частиною будинку - предмета іпотеки». 25 січня 2018 року АТ «Дельта Банк» звернувся до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутової Т.А. із заявою щодо поновлення обтяжень. Листом вих. № 62/01-16 від 30.01.2018 приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутова Т.А. відмовила у поновлені обтяжень через зміну власника предмету іпотеки та проведення реєстраційних дій по припиненню обтяження іншим нотаріусом (приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.). Виходячи з вищенаведеного, іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек - 17.04.2008 та на [PERSON] поширюється статус іпотекодавця за іпотечним договором №29-0061006/Zфквіn-08 від 17 квітня 2008 року, посвідченим нотаріально приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутовою Т.А., зареєстрований в реєстрі за № 1584. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечував та надав відзив, посилаючись на те, що 30.06.2010 між ТОВ "Укрпромбанк", АТ "Дельта Банк" та Національним банком України укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ "Укрпромбанку" на користь АТ "Дельта Банку", згідно якого на підставі ст.ст. 512-514 ЦК України АТ "Дельта Банк" набув право вимоги до боржників по кредитним договорам з усіма забезпечувальними договорами, в тому числі і за кредитним та іпотечним договорами з відповідачем [PERSON] Таким чином, новий кредитор - іпотекодержатель АТ "Дельта Банк", відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про іпотеку", зобов'язаний був письмово у п'ятнадцятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням. Окрім того, статтею 4 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно. Державна реєстрація здійснюється особою, на яку відповідно до законодавства покладені функції щодо державної реєстрації обтяжень нерухомого майна іпотекою (такою особою є нотаріус), на підставі повідомлення іпотекодержателя. Окрім того, Законом "Про іпотеку" передбачено, що відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку (частина перша статті 19). Згідно з пунктом 4 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 31 березня 2004 року № 410 (410-2004-п), державна реєстрація відомостей про обтяження чи зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором та передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної здійснюється шляхом внесення запису до Державного реєстру іпотек, а також змін і додаткових відомостей до запису, виключення запису з Державного реєстру іпотек. Пунктом 5 Тимчасового порядку (410-2004-п) передбачено, що державна реєстрація обтяження нерухомого майна іпотекою може здійснюватися будь-яким реєстратором. Тимчасовим порядком (410-2004-п) не передбачено обов'язкового внесення змін та виключення запису з Державного реєстру іпотек тільки реєстратором, який вносив відомості про обтяження майна іпотекою, чи реєстратором, який вносив відомості про відступлення прав за іпотечним договором. Відповідно до пункту 17 Тимчасового порядку (410-2004-п) внесення змін і додаткових відомостей до запису здійснюється реєстратором на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи. У зв'язку з тим, що позивач, як кредитор - новий іпотекодержатель, не повідомляв боржника - відповідача по справі [PERSON], всупереч приписів ч. 2 ст. 24 Закону України "Про іпотеку", не зареєстрував своє право, як іпотекодержателя у встановленому законодавством порядку, для нового кредитора - позивача по справі АТ "Дельта Банк" настали несприятливі наслідки, застережені у ч. 2 ст. 546 ЦК України, тому і у реєстрі кредиторів, і у постанові Господарського суду Харківської області, по Справі Б-39/141-10 від 22 листопада 2010 року, яка була чинною до 17 серпня 2011 року, ні у постанові Харківського апеляційного Господарського суду від 17.08.2011 року по зазначеній справі, не зазначено, як кредитора АТ "Дельта Банк".Відповідач [PERSON] допускає, що 17.04.2008 між позивачем ПАТ "Дельта Банк" та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 29-0061006/ФКВ-08.В забезпечення виконання зобов'язань, що витікають із Кредитного договору № 29-0061006/ФКВ-08 від 17.04.2008, укладено договір іпотеки № 29-0061006/2фквіп від 17.04.2008, укладений між ТОВ "Укрпромбанк" та [PERSON], згідно якого в іпотеку ТОВ "Укрпромбанк" надано нерухоме майно, а саме: житловий будинок літ. «А-1» житловою площею 27,80 кв.м., загальною площею 51,30 кв.м. та надвірні будівлі сарай літ. "Б", погріб літ "б", сарай літ. "В", убиральня літ. "Г", душ літ. "Д", колонка літ. N огорожа N1- N3, що знаходиться за адресою: [ADDRESS].Вважають, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити виходячи з того, що майно, яке було предметом іпотеки за договорами іпотеки, укладеними між ТОВ "Укрпромбанк" і боржником - відповідачем [PERSON], є таким, яке відчужене в процесі ліквідаційної процедури боржника з припиненням обтяжень. Його відчуження відбулося з прилюдних торгів в порядку виконання рішення Господарського суду Харківської області, по справі Б-39/141-10 від 22 листопада 2010 року, що на час проведення торгів набрало чинності та було обов'язковим для виконання.Згідно положення статті 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання, якщо інше не встановлено щодо відшкодування, в тому числі, витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки.Відповідно до ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.Постановою Господарського суду Харківської області, по справі Б-39/141-10 від 22 листопада 2010 року [PERSON] визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Шершень Ю.С. В зв'язку з наслідками відкриття ліквідаційної процедури іпотечне майно було звільнено від обтяження іпотекою.Відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» при проведенні процедури банкрутства, яка регулюються спеціальним Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», розпорядження майном, у тому числі заставленим, здійснює ліквідатор - арбітражний керуючий, при цьому отримання згоди від іпотекодержателя на відчуження майна Законом не встановлено.26.01.2011 арбітражним керуючим, Шершень Ю.С. було здійснено продаж нерухомого майна, а саме житлового будинку літ. «А-1»житловою площею 27,80 кв.м., загальною площею 51,30 кв.м. та надвірних будівель сарай літ. «Б», погріб літ "б", сарай літ. "В", убиральня літ. «Г», душ літ. "Д", колонка літ. N огорожа N1- N3, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] покупцю [PERSON] Укладено договір купівлі-продажу між арбітражним керуючим Шершень Ю.С. (як ліквідатора ФОП [PERSON]) та [PERSON]. Договір був посвідчений нотаріально та зареєстрований у реєстрі правочинів. В подальшому власником житлового будинку літ. «А-1» житловою площею 27,80 кв.м., загальною площею 51,30 кв.м., надвірні будівлі сарай літ. "Б", погріб літ "б", сарай літ. "В", убиральня літ. «Г», душ літ. "Д", колонка літ. N огорожа N1- N3, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], став відповідач [PERSON].Згідно зі статтею 5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника (пункт 6 частини першої статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»), при цьому згоди іпотекодержателя на відчуження предмета іпотеки за договором, що укладається під час ліквідаційної процедури боржника, яка здійснюється в межах справи про банкрутство, положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника» не передбачено. Крім цього на вимоги частини другою статті 388 ЦК України, якою передбачено, що майно, не може бути витребувано від набувача, якщо воно було продане у порядку, установленому для виконання судових рішень.Зазначене вище узгоджується з правовими позиціями викладених у постановах Верховного Суду України по справах № 6-168цс14 від 19 листопада 2014 року, від 24 грудня 2014 року справа № 6-201цс14.Верховний Суд у своїй постанові від 06 березня 2018 року (справа № 640/19896/13-ц) в аналогічній справі визнав правомірним та таким, що відповідають фактичним обставинам справи застосування до спірних правовідносин, правовий висновок по справі № 6-201цсІ4 від 24.12.2014 року.Посилання позивач ПАТ "Дельта Банк" на правовий висновок висловлений у постанові по справу №6-332цс15 є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.Згідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна.Відповідно до ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється в разі примусового продажу заставленого майна.Таким чином, вважають, що позов ПАТ "Дельта Банк" не підлягає задоволенню, так як неправомірність набуття права власності [PERSON], не вбачається та ніким не оспорюється. Вимоги позовної заяви суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки перехід права власності на предмет іпотеки на підставі договору купівлі-продажу, укладеного [PERSON] з арбітражним керуючим Шершень\~Ю.С, відбувся на об'єктнерухомого майна, не обтяженого іпотекою відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а тому відповідач [PERSON], як власник житлового будинку, не набув статусу іпотекодавця. Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовної заяви ПАТ "Дельта Банк". Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], просить застосувати позовну давність, посилаючись на те, щопозовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Укладено договір купівлі-продажу між арбітражним керуючим Шершень Ю.С. та [PERSON]. Договір був посвідчений нотаріально та зареєстрований у реєстрі правочинів.Таким чином, починаючи з січня 2011 року Банк фактично знав або повинен був дізнатись про своє порушене право, як іпотекодержателя, проте не заявляв про це, і саме з цього моменту і починається перебіг позовної давності. Починаючи з 2011 року строк позовної давності, щодо вимог банку, сплив. Банк звернувся до суду за захистом своїх прав лише у квітні 2018 року.Тобто з вказаним позовом Банк повинен був звернутися ще у січні 2014 року.Згідно з ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник позивача АТ «Дельта Банк» [PERSON] надала до суду відповідь на відзив представника відповідача [PERSON] - [PERSON] посилаючись на те, що наведені відповідачем [PERSON] заперечення АТ «Дельта Банк» відхиляє з наступних мотивів: відступлення прав ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банк» за кредитним договором №29-0061006/ФКВ-08 від 17 квітня 2008 року та іпотечним договором №29-0061006/Zфквіn-08 від 17 квітня 2008 року було проведено у відповідності з діючим законодавством. Про факт переходу права вимоги до нового кредитора боржники повідомлялися письмово. Навіть якщо [PERSON] не була письмово повідомлена про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків (виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням). Інших несприятливих наслідків законодавством не передбачено. Іпотека була зареєстрована в Державному реєстрі іпотек 17.04.2008 реєстровий номер 7042339. Не внесення змін до запису про іпотеку в частині заміни іпотекодержателя не тягне недійсність відповідного запису про іпотеку. Законодавством не встановлені несприятливі наслідки у випадку не внесення змін до запису про іпотеку при заміні іпотекодержателя. Іпотека є дійсною з моменту вчинення первинного запису про іпотеку (17.04.2008) та підлягає поновленню у зв'язку зі скасуванням незаконного судового рішення, на підставі якого була виключена. Вилучення обтяження відбулось на підставі постанови Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2010 року про визнання боржника банкрутом по справі №Б-39/141-10 та додаткової ухвали Господарського суду Харківської області від 13.12.2010 по справі №Б-39/141-10. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.08.2011 по справі №Б-39/141-10 скасована постанова господарського суду Харківської області від 22.11.2010 по справі №Б-39/141-10, провадження у справі №Б-39/141-10 - припинено. Відповідач посилається на правову позицію Верховного Суду у справі №6-201цс14 від 24.12.2014. 10 червня 2015 року в постанові у справі №6-449цс15 Верховний Суд відступив від цієї правової позиції. Відповідач посилається на правову позицію Верховного Суду у справі №6-168цс14 від 19.11.2014. Правова позиція у справі №6-168цс14 від 19.11.2014 (реалізація майна, що є предметом застави, яка проведена в межах ліквідаційної процедури, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи), не стосується фактичних обставин цієї справи. Відповідач посилається на постанову Верховного Суду від 06.03.2018 справа №640/19896/13-ц, провадження №61-884св18. Відповідно до постанови Верховного Суду від 06.03.2018, спірне іпотечне майно було відчуження в процесі ліквідаційної процедури боржника, обтяженим іпотекою не було, а тому особа, як власник квартири, не набула статусу іпотекодавця. При цьому судові рішення по справі про банкрутство не скасовані. Наявні різні фактичні обставини справи. Таким чином, у зв'язку зі скасуванням постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.08.2011 по справі №Б-39/141-10 постанови господарського суду Харківської області від 22.11.2010 по справі №Б-39/141-10 та припинення провадження у справі №Б-39/141-10, записи про обтяження нерухомого майна іпотекою та забороною на нерухоме майно підлягають поновленню з моменту вчинення первинних записів (17.08.2008). Виходячи з вищевикладеного, іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек - 17.04.2008 та на [PERSON] поширюються статус іпотекодавця за Іпотечним договором №29-0061006/ Zфквіn-08 від 17 квітня 2008 року, посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутовою Т.А., зареєстрований в реєстрі за №1584. Щодо застосування строків позовної давності, то початок перебігу строку позовної давності відповідач пов'язує з укладенням між арбітражним керуючим Шершень Ю.С. та [PERSON] договору купівлі-продажу предмету іпотеки від 26.01.2011, посвідченим нотаріально приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бервено Н.І. реєстр №108. У зв'язку з чим строк позовної давності сплив 26.01.2014. АТ «Дельта Банк» заперечує обставину спливу строку позовної давності. Про припинення обтяжень АТ «Дельта Банк» дізнався 22.05.2017 в ході проведення ліквідаційної процедури АТ «Дельта банк». Саме при підготовці внутрішнього паспорту активу банка в рамках передпродажної підготовки майна у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щадко О.І. була отримана інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №87712211 від 22.05.2017 з якої АТ «Дельта Банк» стало відомо, що 26.12.2010 зареєстровано вилучення обтяження за реєстраційним номером 7042260, зареєстрованого 17.04.2008 з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на підставі постанови Господарського суду Харківської області від 22.11.2010 про визнання боржника банкрутом. Жодних доказів на підтвердження обставин обізнаності АТ «Дельта Банк» про припинення зазначених обтяжень раніше 22.05.2017 предстпавник відповідача [PERSON] не надав. Таким чином строк позовної давності почав перебіг 23.05.2017 та на час подання позовної заяви - 06.03.2018 не сплив. Підстав для застосування позовної давності немає. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, відзив на позов не подала, про поважні причини неявки суду не повідомила. Судова повістка, направлена рекомендованим листом з повідомленням, повторно повернулася на адресу суду з відміткою за закінченням терміну зберігання. Таким чином, суд вважає, що відповідач ухиляється від явки в суд, тому справу можливо розглянути за її відсутності. Представники відповідача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали і просили відмовити в задоволенні позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутова Т.А. в судове засідання не з'явилася, згідно наданої суду заяви просила справу розглядати за її відсутністю, що суд вважає за можливе. Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що 17 квітня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» та [PERSON] укладено 2 кредитних договори, а саме: - Кредитний договір №29-0061006/ФКВ-08 від 17.04.2008, згідно якого позичальнику було надано кредит у розмірі 76 000 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості 15 квітня 2033 року. - Кредитний договір №30-0061006/ФКВ-08 від 17.04.2008, майнові права за яким не придбавалися АТ «Дельта Банк». (а.с. 6-9). В якості забезпечення зобов'язань за Кредитним договором між сторонами було укладено Іпотечний договір №29-0061006/Zфквіn-08 від 17 квітня 2008 року, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутовою Т.А., зареєстрований в реєстрі за №1584. 17 квітня 2008 року приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутовою Т.А., накладена заборона на відчуження зазначеного в договорі житлового будинку до припинення дії чи розірвання договору іпотеки, зареєстровано в реєстрі за № 1585. (а.с. 10-11). Предметом іпотеки за Іпотечним договором є нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями, а саме: будинок 1965 року, літ. «А», загальною площею 51,3 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м., та надвірні будівлі: сарай літ. «Б», погріб літ. «б», сарай літ. «В», убиральня літ. «Г», душ літ. «Д», колонка N, огорожа N1-N3, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Предмет іпотеки належав Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 17.04.2008 року, що посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутовою Т.А., зареєстрований в реєстрі за №1581, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за номером 2841595, згідно витягу з державного реєстру правочинів за номером 5799591 від 17.04.2008. У зв'язку з укладенням Іпотечного договору в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було зареєстровано обтяження: тип обтяження - заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження - 7042260, зареєстровано 17.04.2008, об'єкт обтяження - будинок, надвірні будівлі: сараї літ. Б, В, льох літ. Б, вбиральня літ. Г, літній душ літ. Д, колонка літ. N, огорожа N1-N3, за адресою: [ADDRESS], номер РПВН:15823266; в Державному реєстрі іпотек було зареєстровано обтяження: тип обтяження - іпотека, реєстраційний номер обтяження - 7042339, зареєстровано 17.04.2008, об'єкт обтяження - будинок, надвірні будівлі: сараї літ. Б, В, льох літ. Б, вбиральня літ. Г, літній душ літ. Д, колонка літ. N, огорожа N1-N3, за адресою: [ADDRESS], номер РПВН:15823266. 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», згідно якого, на підставі ст.ст. 512-514 ЦК України, АТ «Дельта Банк» набув прав вимоги до боржників по кредитним договорам з усіма забезпечувальними договорами, в тому числі і за кредитним договором №29-0061006/ФКВ-08 від 17.04.2008 та за Іпотечним договором №29-0061006/Zфквіn-08 від 17 квітня 2008 року, укладеними позичальником та іпотекодателем з ТОВ «Укрпромбанк». (а.с. 12-14). 01 липня 2010 року була прийнята на баланс АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №29-0061006/ФКВ-08 від 17.04.2008, який був укладений з [PERSON] в сумі: -73645, 32 доларів США - заборгованість за кредитом; -10289, 51 доларів США - нараховані відсотки за користування кредитом. З 01 липня 2010 року АТ «Дельта Банк», як новий кредитор, відповідно до умов Кредитного договору №29-0061006/ФКВ-08 від 17.04.2008, нараховує відсотки за користування кредитом. Станом на 13 лютого 2018 року заборгованість за Кредитним договором №29-0061006/ФКВ-08 від 17.04.2008 позичальника [PERSON], код [NUMBER]) становить 3 467 362, 38 грн. 26 грудня 2010 року зареєстровано вилучення обтяження за реєстраційним номером 7042260, зареєстрованого 17 квітня 2008 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на підставі постанови Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2010 року про визнання боржника банкрутом по справі №Б-39/141-10, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 18 січня 2011 року зареєстровано вилучення обтяження за реєстровим номером - 7042339, зареєстровано 17 квітня 2008 року з Державного реєстру іпотек на підставі додаткової ухвали Господарського суду Харківської області від 13.12.2010 по справі №Б-39/141-10, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. Вилучення обтяження відбулось на підставі постанови Господарського суду Харківської області від 22 листопада 2010 року про визнання боржника банкрутом по справі №Б-39/141-10 та додаткової ухвали Господарського суду Харківської області від 13 грудня 2010 року по справі №Б-39/141-10. (а.с. 16-19). Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17 серпня 2011 року по справі №Б-39/141-10 скасована постанова господарського суду Харківської області від 22 листопада 2010 року по справі №Б-39/141-10, провадження у справі №Б-39/141-10 припинено. (а.с. 20-23). Позивач посилається на те, що в ході проведення ліквідаційної процедури АТ «Дельта Банк» співробітникам банку було виявлено факт вилучення обтяження вищезазначеного предмету іпотеки у формі іпотеки та заборони відчуження з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та зміни власників предмету іпотеки. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №87712211 від 22.05.2017 стало відомо, що 19 березня 2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності (номер запису про право власності 384323) [PERSON] на предмет іпотеки (житловий будинок загальною площею 51,3 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 23926063220 ) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О. 19.03.2013 №560. Відповідно до статті 1 Закону України від 05 червня 2003 року «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття "позовна" вказує на форму захисту - шляхом пред'явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному (право на пред'явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту). Питання про об'єкт дії позовної давності виникає через відмінності в розумінні категорії "право на позов у матеріальному сенсі" (право на захист) у контексті її співвідношення із суб'єктивним матеріальним цивільним правом як одним з елементів змісту цивільних правовідносин. Набуття права на захист, для здійснення якого встановлено позовну давність, завжди пов'язане з порушенням суб'єктивного матеріального цивільного права. Суб'єктивне матеріальне цивільне право і право на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше - регулятивне, друге - охоронне. Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду. Оскільки метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, можна зробити висновок, що об'єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб'єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з пунктом 4 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 31 березня 2004 року № 410, що діяв на час спірних відносин, державна реєстрація відомостей про обтяження чи зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором та передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної, здійснюється шляхом внесення запису до Державного реєстру іпотек, а також змін і додаткових відомостей до запису, виключення запису з Державного реєстру іпотек. 26.01.2011 арбітражним керуючим Шершень Ю.С. було здійснено продаж нерухомого майна, а саме житлового будинку літ. «А-1» житловою площею 27,80 кв.м., загальною площею 51,30 кв.м. та надвірних будівель сарай літ. "Б", погріб літ "б", сарай літ. "В", убиральня літ. «Г», душ літ. "Д", колонка літ. N огорожа N1- N3, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] покупцю [PERSON] Укладено договір купівлі-продажу між арбітражним керуючим Шершень Ю.С. та [PERSON]. Договір був посвідчений нотаріально та зареєстрований у реєстрі правочинів.Суд приходить до висновку, що починаючи з 26 січня 2011 року ПАТ «Дельта Банк» фактично знав або повинен був дізнатись про своє порушене право, як іпотекодержателя, проте не заявляв про це, і саме з цього моменту і починається перебіг позовної давності. Оскільки ч. 1 ст. 261 ЦК України пов'язує початок перебігу позовної давності не тільки з днем, коли особа довідалась про порушення свого права, а і з часу, коли вона могла довідатись про порушення такого права, до вимог заявлених позивачем підлягають застосуванню наслідки, передбачені ч. 4 ст. 267 ЦК України. Таким чином строк позовної давності, щодо вимог позивача сплив у січні 2014 року, однак ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом за захистом своїх прав 13 березня 2018 року,тобто з пропуском позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем. У відповідності п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки у позові відмовляється, судовий збір стягненню з відповідача не підлягає.

Outcome: dismissed