Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, посилаючись на те, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради, як одержувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг за адресою фактичного мешкання: [ADDRESS]. Допомогу було призначено з 17 березня 2015 року по 16 вересня 2015 року, з 17 вересня 2015 року по 14 лютого 2016 року та з 16 лютого 2016 року по 15 серпня 2016 року. Дружина відповідача [PERSON] також перебуває на обліку у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб Лівобережного району з 30 вересня 2016 року. 26 жовтня 2016 року відповідач звернувся до управління з питання подовження виплати допомоги на нього та дружину. Згідно договору дарування житлового будинку, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину належала 1/3 частина житлового будинку, розташованого за адресою: м.Добропілля, вулиця Нахімова, 7 на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Тобто відповідач [PERSON] при зверненні до управління в період з 17 березня 2015 року по 15 серпня 2016 року з питання подовження виплати допомоги надав недостовірну інформацію щодо наявності власності у його членів сім»ї. Враховуючи вищевикладене вбачається, що права на отримання допомоги на покриття витрат на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 17 березня 2015 року по 15 серпня 2016 року, що в сумі становить 14969 відповідач не мав. Спеціалістами управління відповідачу було повідомлено про надмірно виплачені кошти та запропоновано добровільно їх внести на рахунок управління, але станом на 10 квітня 2017 року сума боргу не погашена. Просить суд стягнути з [PERSON] суму виплачених надміру у вигляді адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам грошових коштів у розмірі 14969 гривень. Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, заперечував проти задоволення позову. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, заперечувала проти задоволення позову, оскільки м.Добропілля знаходиться в зоні АТО відповідно до Наказу Антитерористичного центру при СБУ , тому адресна допомога була призначена правомірно. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (надалі в тексті рішення - Порядок) за його заявами від 17.03.2015 року, 21.09.2015 року та 27.02.2016 року призначено щомісячну адресну допомогу як внутрішньо переміщеній особі. Відповідно до рішень УСЗН від 25.03.2015 року, 29.09.2015 року, та 24.02.2016 року [PERSON] була призначена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на такі періоди: з 17.03.2015 року по 16.09.2015 року, з 17.09.2015 року по 16.03.2016 року, з 16.02.2016 року по 15.08.2016 року в сумі 884 грн. З матеріалів справи також вбачається, що звертаючись до УСЗН із заявами про призначення допомоги, [PERSON] вказував, що у будь-кого з членів сім»ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції немає. Згідно копії договору дарування житлового будинку вбачається, що [PERSON] належала 1/3 частка будинку № 7 по вулиці Нахімова в м.Добропілля Донецької області, яку вона 03 серпня 2016 року подарувала [PERSON]. Частина 2 ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлює, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року N 405/2014. При цьому, ч.1 цієї статті передбачає, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. 14 квітня 2014 року відповідно до указу в.о. Президента України, Голови Верховної Ради України Т.О.В. від 14 квітня 2014 року N 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" на території України розпочато проведення антитерористичної операції. Згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 року №33/6/а, Донецька і Луганська області визначені районами проведення антитерористичної операцiї з 07 квітня 2014 року. Відповідно до п.5 ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Кабінету Міністрів України доручено затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення. 30 жовтня 2014 року розпорядженням Кабінету Міністрів України №1053-р, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого, м.Добропілля включено до вказаного переліку. 02 грудня 2015 року розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р, знову затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого, м.Добропілля також включено до вказаного переліку. Відповідно до абз.2 п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого, постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №505, в редакції, що діяла до 03.06.2017 року (надалі Порядок №505), грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Доказів того, м.Добропілля, де знаходиться по вулиці Нахімова 1/3 частка будинку, яка належала на праві власності [PERSON], було виключено з переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, а також те, що м.Добропілля не відноситься до району проведення антитерористичної операції, суд не надано, внаслідок чого суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають. При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.10.2014 р. №1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1276-р), оскільки п.6 Порядку №505 передбачає, що житлове приміщення, повинно бути розташоване саме в регіонах, інших ніж райони проведення антитерористичної операції, а не в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана позиція, на думку суду, також узгоджується з абз.2 п.6 Порядку №505, який було викладеного в новій редакції після внесення змін відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2017 р. №370, та який зараз передбачає, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім'ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed