Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила суд стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти в розмірі 157563,16 гривень, які є об"єктом права спільної сумісної власності. Позов мотивований тим, що перебуваючи у шлюбі із відповідачем з 2010 року вони набули у власність автомобіль вантажний (самоскид) Камаз, 1992 року випуску, державний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], який зареєстрований в Хмільницькому МРЕВ УДАІ у Вінницькій області в 2012 році та причіп/пр. - самоскид - Е, СЗАП 1992 року випуску, державний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER]. У 2014 році шлюб між сторонами було розірвано, угоди про добровільний поділ майна, яке було придбано у шлюбі за спільні кошти та є спільною сумісною власністю подружжя і знаходиться у володінні [PERSON] сторони не укладали. Як стало позивачу пізніше відомо, у вересні 2016 року, відповідач без її згоди, реалізував шляхом продажу спільне сумісне майно, а саме автомобіль вантажний (самоскид) Камаз, 1992 року випуску, державний номер [NUMBER] та причіп/пр. - самоскид - Е, СЗАП державний номер [NUMBER], [PERSON], яке поданий час перебуває у його приватній власності. А тому позивач просить стягнути з відповідача 157563,16 гривень у якості вартості ? вищезазначеного майна. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала викладені у позові вимоги у повному обсязі та надалі пояснення аналогічні тим, кяі виколадені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зокрема визнав спірне майно спільно нажитим майном подружжя, однак не погодився із грошовою оцінкою, зазначеною у звіті про визначення вартості колісного транспортного засобу СЗАП-8551 та автомобіля вантажного Камаз, виготовлених оцінювачем ТОВ "АР Консалт" [PERSON] 05.10.2016 року, так як оцінка проводилася без огляду транспортних засобі, без врахування їх фактичного технічного стану і не відповідає вартості вказаних транспортних засобів на час їх відчуження Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 17.07.2010 року та рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19.11.2014 у справі № 149/3310/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 5, було розірвано (а.с. 58). Як убачається з облікової картки № 51262258 від 04.11.2014 року автомобіль вантажний (самоскид) Камаз, 1992 року випуску, державний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER] був зареєстрований в Хмільницькому МРЕВ УДАІ у Вінницькій області 21.01.2012 року за власником [PERSON] Також, з облікової картки № 51263566 від 04.11.2014р. убачається, що причіп/пр. - самоскид - Е, СЗАП 1992 року випуску, державний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER] був зареєстрований в Хмільницькому МРЕВ УДАІ у Вінницькій області 19.03.2013 року за власником [PERSON] За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Таким чином є доведеним, що під час перебування у шлюбі сторони придбали майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: автомобіль вантажний (самоскид) Камаз, 1992 року випуску, державний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER] та причіп/пр. - самоскид - Е, СЗАП 1992 року випуску, державний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], власником якого згідно бази даних Хмільницького ВРЕР на транспортні засоби зареєстрований відповідач (а.с. 5-6) Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. При цьому, при поділі майна суд виходить із того, що якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. Якщо річ неможливо розділити, вона присуджується одному з подружжя. Якщо виділити в натурі частину із загального майна не можна, хтось один із подружжя має право на отримання від іншого грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частини. Так, відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно з законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Таке ж право співвласників передбачено і ч. 3 ст. 358 ЦК України. Пленум Верховного Суду України в постанові від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» відзначив, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, для визначення якої при необхідності призначається експертиза. Так, позивачем до матеріалів позовної заяви було долучено звіти про визначення вартості колісного транспортного засобу СЗАП-8551 та колісного транспортного засобу Камаз-53212, виготовлені оцінювачем ТОВ "АР Консалт" [PERSON] Вартість транспортних засобів визначалася порівнняльним підходом. Як вбачається з вказаних звітів, станом на 05.10.2016 року середньоринкова вартість причіпа-самоскида СЗАП-8551А, 1992 року випуску, в технічно справному стані, без аварійних пошкоджень (нерозукомплектованого), з урахуванням ПДВ, становила 87989 гривень, середньоринкова вартість транспортного засобу Камаз-53212, 1992 року випуску, вантажного, об"ємом двигуна 10850 см.куб. - дизель, в технічно справному стані, без аварійних пошкоджень (нерозукомплектованого), з нормативним пробігом, з урахуванням ПДВ, становила 139148,32 гривень. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що на час відчуження траснпортних засобів [PERSON], 04.11.2014 року, спеціалістом експертом НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області, шляхом огляду транспортних засобів, була проведена оцінка автомобіля вантажного (самоскид) Камаз, 1992 року випуску, державний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER] та причіпа СЗАП 8551А, 1992 року випуску, державний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER]. Як убачається зі звіту оцінювача № 171 від 04.11.2014 року ринкова вартість транспортного засобу СЗАП-8551А станом на момент огляду становить 14565,90 гривень (а.с. 141-146) Як убачається зі звіту оцінювача № 172 від 04.11.2014 року ринкова вартість транспортного засобу Камаз-53212 станом на момент огляду становить 63616,81 гривень (а.с.147-152) При цьому суд приймає як доказ дійсної вартості спільного майна подружжя, яке підлягає поділу, звіти оцінювача експерта НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області № 171 від 04.11.2014 року та № 172 від 04.11.2014 року, так як під час проведення оцінки було проведено огляд транспортних засобів, враховано їх технічний стан, дійсний пробіг. Виходячи з цього, а також враховуючи, що при складані звітів про визначення вартості транспортних засобів СЗАП-8551 та Камаз-53212 оцінювачем ТОВ "АР Консалт" вартість транспортних засобів визначалася порівняльним підходом виходячи з вартості аналогічних транспортних засобів, без проведення огляду транспортних засобів, без встановлення їх дійсного технічного стану та дійсного пробігу, суд відхиляє як докази вказані вище звіти оцінювача ТОВ "АР Консалт". Таким чином, враховуючи, що набуті сторонами в період шлюбу та ведення спільного господарства спірні автомобіль та причіп є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] необхідно задовольнити частково виходячи зі звітів про визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу виготовлених спеціалістом експертом НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області. Розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі зазначеного,

Outcome: partial