Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

у березні 2021 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до ТОВ "Нова пошта" про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за час прострочення виконання грошового зобов"язання. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що відповідач ТОВ "Нова пошта" відповідно до умов публічного договору надавало за плату послуги з перевезення на користь [PERSON] товару - телевізорів на загальну вартість 76 600 грн. до відділення перевізника у м. Стоянка Києво -Святошинського району Київської області. Відправлення вказаного ттовару було здійснено 28.04.2018 р. з розрахунковим часом прибуття у м. Стоянку - 30.04.2018 р. Позивачу через онлайн сервіси відповідача стало відомо, що 30.04.2018 р. о 15 год. 45 хв. належний йому товар відповдачем було видано невідомій особі. При цьому, сам позивач в цей час перебував у м. Львові. 01.05.2018 р. позивач звернувся до відповідача з претензіями про відшкодування вартості втраченого товару, проте ТОВ "Нова пошта" відмовило позивачу в цьому, надіславши лист № 12105 від 04.05.2018 р., оскільки товар було видано саме позивачу. Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач у травні 2018 року звернувся у суд з позовом про захист прав споживачів шляхом стягнення грошових коштів за втрачений товар. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року, позов [PERSON] задоволено. Постановлено стягнути з ТОВ "Нова пошта" на користь [PERSON] грошову компенсацію в сумі 11 600 грн. за втрачений товар по експрес-накладній № 59000334301150 з описом відправлення "Телевізори" та грошову компенсацію в сумі 65 000 грн. за втрачений товар по експрес-накладій № 59000334370644 з описом відправлення "Телевізори". Посилаючись на те, що спір про захист прав споживачів шляхом стягнення грошових коштів за втрачений товар виник у травні 2018 року і тривав по листопад 2021 року, позивач просить стягнути 12 033,86 грн. інфляційних втрат та 6 472,18 грн. трьох відсотків річних. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року дана позовна заява [PERSON] була залишена без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. (а.с. 16) Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. (а.с. 22) 07 квітня 2021 року відповідач ТОВ «Нова-Пошта» надіслав до суду відзив. Просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що предметом позову є відшкодування збитків, що виникли внаслідок виконання відповідачем своїх зобов"язань за публічним договором про надання послуг з організації перевезення відправлень, згідно п. 3.1 якого експедитор зобов"язується за плату та за рахунок замовника організувати перевезення відправлення й надання комплексу інших послуг, пов"язаних із організацією перевезення відправлення, а замовник зобов"язується їх прийняти й оплатити на умовх, визначених договором. Зобов"язання ТОВ "Нова пошта" за договором є організація перевезення відправлення, тобто не грошове зобов"язання. На думку представника відповідача, лише 22.02.2021 р. з набранням законної сили рішенням Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 465/2792/18 між сторонами виникло грошове зобов"язання, невиконання якого зумовило застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України. Проте відповідач виконав судове рішення, перерахувавши на користь [PERSON] 76 600 грн. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Встановлено, що відповідно до експрес-накладної № 5900334301150 від 28.04.2018 року [PERSON] , [PERSON] з відділення № 67 ТОВ «Нова Пошта» було відправлено вантаж до відділення ТОВ «Нова Пошта» в м. Стоянка Київської області. Одержувачем вантажу зазначено [PERSON] Вантаж вагою 28 кг (об`ємна) з описом вкладення - Телевізори оголошено вартістю 11600,00 грн. Крім того, відповідно до експрес-накладної № 5900334370644 від 28.04.2018 року [PERSON] з відділення ТОВ «Нова Пошта» в м. Жовква було відправлено вантаж до відділення ТОВ «Нова Пошта» в м. Стоянка Київської області. Одержувачем вантажу зазначено - [PERSON] Вантаж вагою 135 кг (об`ємна) з описом вкладення - Телевізори, оголошую вартістю 65000,00 грн. Позивачу через онлайн сервіси відповідача стало відомо, що 30.04.2018 року о 15-45 год. належний йому товар відповідачем було видано іншій особі, а не йому, як належному одержувачу. У травні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Нова Пошта», в якому просив стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію в сумі 11 600,00 грн., за втрачений товар по експрес-накладній № 590000334301150, а також грошову компенсацію в сумі 65 000,00 грн. за втрачений товар по експрес-накладній № 59000334370644. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року, задоволено позов [PERSON] . Постановлено стягнути з ТОВ «Нова пошта» на користь [PERSON] грошову компенсацію в сумі 11 600,00 грн. за втрачений товар по експрес-накладній № 590000334301150, а також грошову компенсацію в сумі 65 000,00 грн. за втрачений товар по експрес-накладній № 59000334370644. Звертаючись у суд з даним позовом, позивач вказував про те, що спір про захист прав споживачів шляхом стягнення грошових коштів за втрачений товар виник у травні 2018 і тривав по листопад 2020 року, тому за наявністю правових підстав про відшкодування інфляційних втрат через триваюче порушення відповідачем свої зобов`язань позивач вправі вимагати відшкодування інфляційних втрат і 3 % річних від простроченої суми з відповідача у вказаний період. Суд не погоджується з доводами позивача з огляду на наступне. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов"язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно п. 7.2.4. Публічного договору у разі виплати експедитором у досудовому порядку за результатами розгляду претензії відшкодування, що сплачується у зв`язку з втратою або пошкодженням відправлення на користь замовника - фізичної особи, експедитор додатково сплачує замовнику штраф в розмірі 24,23% від суми відшкодування. Таким чином, публічним договором, до якого приєднався позивач, передбачена виплата штрафу у разі виплати компенсації за пошкодження відправлення у позасудовому порядку, тому правових підстав для стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних за час прострочення виконання грошового зобов"язання суд не вбачає.

Outcome: dismissed