Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, зазначивши, що він з 01.04.1999 року по 04.09.2018 року працював в ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" на посаді підземного вибухівника, згідно відомостей трудової книжки. Під час роботи на підприємстві відповідача 16.04.2008 року о 14:00 годині, з [PERSON] стався нещасний випадок, а саме близько 14:00 год. після закінчення заряджання шнурів, [PERSON] направив вибухівників [PERSON] та [PERSON] , та [PERSON] на горизонт 1270 м. для демонтажу та прибирання заряджальних трубопроводів. Спускаючись по ходовому підняттєвому 122 осі горизонту 1262/1270 м., [PERSON] на останній дробині оступився і впав вниз, вдарившись головою об підошву штрока. Діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс мозку, забій м`яких тканин голови. Нещасний випадок пов`язаний з виробництвом і на нього складено акт форми Н-1. За результатами розслідування вказаного нещасного випадку було складено акт Н-5 розслідування нещасного випадку що стався 16.04.2008 року о 14: 00 год. Висновок комісії у Акті Н-5: осіб у тому числі потерпілого, працівників іншого підприємства або сторонніх осіб, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку комісія не вбачає. Крім цього, під час роботи на підприємстві відповідач 14.09.2012 року о 15:55 годині з [PERSON] стався нещасний випадок близько о 14:50 год. [PERSON] , [PERSON] , разом пішли до АПК шахти "Родіна", щоб здати саморятівники та головні світильники. Спершу були здані особисті саморятівники , після чого вони обидка спрямували здавати особисті головні світильники . Коли [PERSON] , підійшов до металевих двухстворих дверей, які були зачинені , відчинив рухому частину. В цей час у нього випали з карману спецові рукавиці на підлогу та він нагнувся їх підняти. При цьому він прислонився лівою рукою на торець двері , яка була нерухомою в зачиненому стані. У цей час рухома частина двері за рахунок інерційної дії пружини , яка однією частиною закріплена за рухому частину дверей , а друга за лутку дверного отвору зачинилась при цьому травмувала ліву руку [PERSON] Діагноз: травматична ампутація нігтьової фаланги другого пальця лівої кисті. Нещасний випадок пов`язаний з виробництвом і на нього складено акт форми Н-1. За результатами розслідування вказаного нещасного випадку 14.09.2012 року о 15:55 год. Висновки комісії у Акті Н-5: особами підприємства , дії або бездіяльність яких призвели до настання нещасного випадку є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК Серія 12ААА № 017446 від 04.09.2018 року встановлено 30 % втрати професійної працездатності , із них : 25 % - виробнича травма 16.04.2008 року з 01.08.2018 року - безстроково та 5 % - виробнича травма 14.09.2012 року з 01.08.2018 року безстроково. Оскільки [PERSON] втратив своє здоров`я та працездатність з вини підприємства, він вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду. Відповідач не забезпечив не створив безпечних умов праці не виконувало передбачені законом норми та права охорони праці. Факт провини підприємства підтверджується актами форми Н-1, Н-5 про нещасний випадок на виробництві. В наслідок каліцтва [PERSON] не може вести нормальне життя , це завдає йому моральних страждань , повне одужання неможливе і перспектива в майбутньому переносити болі та постійно лікуватися спричиняє позивачеві моральні страждання, адже фізичну біль не можливо переносити без моральних страждань. Таким чином, внаслідок винних дій і бездіяльності відповідача [PERSON] переживає моральні страждання та фізичну біль , свої моральні страждання позивач оцінює в 186 150,00 грн. з розрахунку 37238 *50 = 186150,00 грн., де 3723 грн. мінімальний розмір заробітної плати. Судові витрати позивач просив покласти на відповідача. Ухвалою суду від 18.12.2018 року відкрито провадження по справі, за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13 травня 2019 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] надав пояснення по змісту позову, вказав, що постійно лікується, зокрема в лікарні № 2 дуже часто лікується, 6-8 разів на рік, і стаціонарно і амбулаторно, болі не проходять, підтримав позовні вимоги. З письмових відповідей позивача на питання відповідача вбачається, що доказами моральних страждань є медичні карти стаціонарного хворого [PERSON] , планами реабілітаційних заходів та медичними довітками починаючи з 2008 по 2019 роки. Його життя змінилося після перенесення черепно - мозкової травми . З цього часу [PERSON] постійно періодично лікується, відчуває запаромочення, головні болі, болі в хребті, загальну слабкість, хиткість при ході. Після травми в 2012 році у [PERSON] визначається післяопераційний дефект фаланги пальців 2 пальці лівої кисті, що виражається в помірному дифузному остеопорозі. Акт № 9 від 19.09.2012 року [PERSON] не оскаржував. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні, підтримала позовні вимоги, надала пояснення згідно змісту позову. Представник відповідача Маломуж С.С. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, позов не визнала, надано відзив згідно якого вказано, що Акт № 09 від 13.05.2008 року про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом , комісія вказала, що стан ходового підняттєвого 122 осі горизонта 1270/1262 м відповідає вимогам нормативних актів з охорони праці. Причина нещасного випадку вказана психофізіологічна, інші, супутні відсутні. Особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці комісією не встановлено. Згідно акту № 9 від 19 вересня 2012 року про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом , вказано, що [PERSON] сам не попіклувався про особисту безпеку і здоров`я в процесі виконання роботи. Отже позивач сам свідомо порушив законодавство про охорону праці, що виразилося у недбайливому ставленні позивача до свого здоров`я, що призвело до нещасного випадку. Доказів моральних страждань позивач не надав. Позивач вказує, що кошти в сумі 186150,00 грн. йому необхідна для подальшого лікування, придбання ліків, санаторії і профілакторії України, але рекомендацій лікаря щодо необхідності в подальшому курсів лікування та профілактичних заходів позивачем не надано. Крім того рішення МСЕК, за яким визначено що позивач втратив 30 % працездатності, не може бути доказом заподіяння моральної шкоди з боку відповідача позивачеві. Вимоги відповідач вважає необгрунтовані, а тому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Крім того відповідач вказує, що позивач невірно подав відповіді на питання згідно ст. 93 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони ,суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Як встановлено судом, позивач [PERSON] з 01.04.1999 року по 04.09.2018 року працював в ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" на посаді підземного вибухівника, згідно відомостей трудової книжки. (а.с. 5-6). Під час роботи на підприємстві відповідача 16.04.2008 року о 14:00 годині, з [PERSON] стався нещасний випадок, а саме близько 14:00 год. після закінчення заряджання шнурів, [PERSON] направив вибухівників [PERSON] та [PERSON] , та [PERSON] на горизонт 1270 м. для демонтажу та прибирання заряджальних трубопроводів. Спускаючись по ходовому підняттєвому 122 осі горизонту 1262/1270 м., [PERSON] на останній дробині оступився і впав вниз, вдарившись головою об підошву штрока. Діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс мозку, забій м`яких тканин голови. Нещасний випадок пов`язаний з виробництвом і на нього складено акт форми Н-1. За результатами розслідування вказаного нещасного випадку було складено акт Н-5 розслідування нещасного випадку що стався 16.04.2008 року о 14: 00 год. Висновок комісії у Акті Н-5: осіб у тому числі потерпілого, працівників іншого підприємства або сторонніх осіб, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку комісія не вбачає. (а.с. 78, 9-10). Крім цього, під час роботи на підприємстві відповідач 14.09.2012 року о 15:55 годині з [PERSON] стався нещасний випадок близько о 14:50 год. [PERSON] , [PERSON] , разом пішли до АПК шахти "Родіна", щоб здати саморятівники та головні світильники. Спершу були здані особисті саморятівники , після чого вони обидка спрямували здавати особисті головні світильники . Коли [PERSON] , підійшов до металевих двухстворих дверей, які були зачинені , відчинив рухому частину. В цей час у нього випали з карману спецові рукавиці на підлогу та він нагнувся їх підняти. При цьому він прислонився лівою рукою на торець двері , яка була нерухомою в зачиненому стані. У цей час рухома частина двері за рахунок інерційної дії пружини , яка однією частиною закріплена за рухому частину дверей , а друга за лутку дверного отвору зачинилась при цьому травмувала ліву руку [PERSON] Діагноз: травматична ампутація нігтьової фаланги другого пальця лівої кисті. Нещасний випадок пов`язаний з виробництвом і на нього складено акт форми Н-1. За результатами розслідування вказаного нещасного випадку 14.09.2012 року о 15:55 год. Висновки комісії у Акті Н-5: особами підприємства , дії або бездіяльність яких призвели до настання нещасного випадку є [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 11-13, 14-16). Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК Серія 12ААА № 017446 від 04.09.2018 року встановлено 30 % втрати професійної працездатності , із них : 25 % - виробнича травма 16.04.2008 року з 01.08.2018 року - безстроково та 5 % - виробнича травма 14.09.2012 року з 01.08.2018 року безстроково. ( а.с. 17). Моральні страждання позивача доведені випискою із медичної карти № П-316/92 стаціонарного хворого [PERSON] - лікування черепно-мозкової травми, випискою із медичної карти № П-1314/319 стаціонарного хворого [PERSON] - лікування черепно-мозкової травми, виписний епікриз № У-416/22, з якого вбачається, що [PERSON] лікувався з приводу головного болю. Анамнез хвороби зі слів хворого травма на виробництві. Виписний епікриз № У-8190/578 з якого вбачається що у хворого [PERSON] наслідки черепно-могкової травми на виробництві (струс головного мозку у 2008 році). Виписка із історії хвороби № 6054, згідно якої основний діагнок хворого [PERSON] наслідки черепно-могкової травми на виробництві (струс головного мозку у 2008 році). Рекомендації лікаря, спостереження та лікування у невропатолога, терапевта, ЛОР лікаря. Також [PERSON] видано план реабілітаційних заходів на 2009-2019 рік. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] рекомердацій дотримувався, лікувався та має намір лікуватися далі. Моральну шкоду просить стягнути за пережиті моральні страждання , через постійне відчуття болю, яке не проходить а значить є необхідність і в подальшому лікуванні. Статтею 171 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 22 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. Пунктом 24 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року за №1232 встановлено, що нещасний випадок, що стався на підприємстві з працівником іншого підприємства під час виконання ним завдання в інтересах свого підприємства, розслідується комісією, утвореною підприємством, на якому стався нещасний випадок, за участю представників підприємства, працівником якого є потерпілий. Такий нещасний випадок береться на облік підприємством, працівником якого є потерпілий. Відповідно до п. 7, 10 Акту № 9 форми Н-1 від 13.05.2008 року , нещасний випадок з позивачем, що стався 16.04.2008 року з психофізіологічних причин, винних осіб комісія не встановила. (а.с. 7-8). Комісія з розслідування нещасного випадку, ознайомившись з матеріалами розслідування, висновками медичних закладів, визнала нещасний випадок з [PERSON] таким, що пов`язаний з виробництвом, про що складається акт за формою Н-1 ( а.с. 9-10). Відповідно до п. 7, 10 Акту № 9 форми Н-1 від 19.09.2012 року, нещасний випадок з позивачем, що стався 14.09.2012 року через особисту необережність потерпілого, [PERSON] порушив інструкцію з охорони праці. (11-13). Комісія з розслідування нещасного випадку, ознайомившись з матеріалами розслідування, висновками медичних закладів, визнала нещасний випадок з [PERSON] таким, що пов`язаний з виробництвом, про що складається акт за формою Н-1 ( а.с. 14-16). Внаслідок зазначених нещасних випадків, пов`язаних з виробництвом, відповідно до довідки до акту огляду МСЕК Серія 12ААА № 017446 від 04.09.2018 року [PERSON] встановлено 30 % втрати професійної працездатності , із них : 25 % - виробнича травма 16.04.2008 року з 01.08.2018 року - безстроково та 5 % - виробнича травма 14.09.2012 року з 01.08.2018 року безстроково. (а.с. 17). У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я. Згідно частини першої статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган (частина друга статті 153 КЗпП України). Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 2 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяно працівникові, який не втратив професійної працездатності. Відмова потерпілому у праві на отримання від підприємства грошової суми за моральну шкоду залежно від ступеня втрати професійної працездатності має обмежувальний характер. Частинами першою-третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (частина перша статті 1167 ЦК України). За змістом статті 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди. За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, враховуючи те, що нещасний випадок стався під час перебування у трудових відносинах [PERSON] з Публічним акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» а отже, наявні правові підстави для відшкодування відповідачем моральної шкоди позивачу, з урахуванням глибини та тривалості його моральних страждань, яких він зазнав внаслідок нещасного випадку пов`язаного з виробництвом, (постанова Верховного Суду від 01 листопада 2018 року у справі № 212/7907/16-ц) та при визначенні суми моральної шкоди суд застосовує принцип розумності і справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Так, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги характер ушкоджень потерпілого, ступінь вини потерпілого в нещасному випадку (особиста необережність), об`єктивну оцінку нещасного випадку згідно обставин, встановлених в актах за формою Н-1 та Н-5, що зазначені судом, та тяжкість страждань [PERSON] . Тому враховуючи викладене та роз`яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, глибину та ступінь моральних страждань позивача, яких він зазнав та зазнає в результаті травми, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, встановлення йому втрати професійної працездатності, суд вважає необхідним визначити розмір моральної шкоди в сумі 35000,00 грн. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI встановлено, що від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Оскільки позивач при зверненні до суду із вимогами про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial