Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом в якому зазначає, що відповідно до наказу Камянсько-Дніпровської райдержадміністрації Запорізької області від 30.10.2014 р. № 276 «Про передачу дошкільного навчального закладу комунальної власності ясла-садок № 5 «Топольок» Камянсько-Дніпровської міської ради Запорізької області з балансу відділу освіти, молоді та спорту Камянсько-Дніпровської райдержадміністрації на баланс Камянсько-Дніпровської міської ради»: ДНЗ № 5 передано з балансу Камянсько-Дніпровської РДА на баланс Камянсько-Дніпровської міської ради; затверджено комісію про передачу майна ДНЗ № 5; доручено скласти акт-передачі майна ДНЗ № 5 та здійснити передачу на баланс відповідача до 31.12.2014 р.; попередити під особистий підпис працівників ДНЗ № 5 про зміни істотних умов праці, а саме зміни в підпорядкуванні закладу до 31.10.2014 р; звільнення працівників ДНЗ № 5 здійснити з 31.12.2014 р. згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України. На виконання наказу Камянсько-Дніпровської РДА від 30.10.2014 р. № 276, 31.12.2015 р. у зв'язку з реорганізацією ДНЗ № 5, наказами відповідача від 31.12.2015 р. № 306-к «Про припинення трудового договору» позивачів було звільнено із займаної посади згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Наказом відділу освіти, молоді та спорту Камянсько-Дніпровської РДА від 16.02.2015 р. № 040 «Про приведення у відповідність до законодавства трудових відносин з працівниками дошкільних закладів»: 1. Методисту по роботі з кадрами рай методкабінету відділу освіти, молоді та спорту райдержадміністрації [PERSON] привести у відповідність до норм законодавства накази по відділу освіти молоді та спорту до 20 лютого 2015 року: ...... 1.3) про звільнення педагогічних працівників дошкільного навчального закладу № 5 «Топольок» ясел-садка загального розвитку комунальної власності Камянсько-Дніпровської міської ради (№ 304-312 від 31.12.2014 р.). Наказом відділу освіти, молоді та спорту Камянсько-Дніпровської райдержадміністрації від 19.02.2015 р. № 023-к «Про визнання таким що втратив чинність наказ про звільнення працівника», наказ від 31.12.2014 р. № 306-к «Про звільнення з займаної посади позивача вважати таким що втратив чинність. Поновлено на посаді вихователя ДНЗ № 5 загального розвитку комунальної власності Камянсько-Дніпровської міської ради з 31.12.2014 року. Однак, позивача відповідно до розпорядження відповідача від 02.01.2015 р. № 6 «Про призначення на посаду...» призначено на посаду вихователя ясла-садок № 5 «Топольок» (далі - ДНЗ №5). Позивачка вважає, що відповідачем було істотно порушені її трудові права та гарантоване конституцією право на належну оплату праці, у звязку з чим просила суд: стягнути з відповідача на свою користь 2 995 грн. 05 коп. індексації заробітної плати; моральну шкоду у розмірі 3 000 грн.; витрати на правову допомогу в сумі 3 900 грн. та судові витрати в сумі 700 грн. повязані із залученням аудитора. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення аналогічні вказаним у первісній та в уточненій позовних заявах, просили позов задовольнити у повному обсязі. Представники відповідача [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги не визнали, надали пояснення аналогічні викладеним у запереченнях до позову, у задоволенні позову просили відмовити у повному обсязі. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що відповідно до наказу Камянсько-Дніпровської райдержадміністрації Запорізької області від 30.10.2014 р. № 276 «Про передачу дошкільного навчального закладу комунальної власності ясла-садок № 5 «Топольок» Камянсько-Дніпровської міської ради Запорізької області з балансу відділу освіти, молоді та спорту Камянсько-Дніпровської райдержадміністрації на баланс Камянсько-Дніпровської міської ради»: ДНЗ № 5 передано з балансу Камянсько-Дніпровської райдержадміністрації на баланс Камянсько-Дніпровської міської ради; затверджено комісію про передачу майна ДНЗ № 5; доручено скласти акт-передачі майна ДНЗ № 5 та здійснити передачу на баланс відповідача до 31.12.2014 р.; попередити під особистий підпис працівників ДНЗ № 5 про зміни істотних умов праці, а саме зміни в підпорядкуванні закладу до 31.10.2014 р; звільнення працівників ДНЗ № 5 здійснити з 31.12.2014 р. згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України. На виконання наказу Камянсько-Дніпровської РДА від 30.10.2014 р. № 276, 31.12.2015 р. у зв'язку з реорганізацією ДНЗ № 5, наказами відповідача від 31.12.2015 р. № 306-к «Про припинення трудового договору» позивачів було звільнено із займаної посади згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Наказом відділу освіти, молоді та спорту Камянсько-Дніпровської райдержадміністрації від 16.02.2015 р. № 040 «Про приведення у відповідність до законодавства трудових відносин з працівниками дошкільних закладів»: 1. Методисту по роботі з кадрами рай методкабінету відділу освіти, молоді та спорту райдержадміністрації [PERSON] привести у відповідність до норм законодавства накази по відділу освіти молоді та спорту до 20 лютого 2015 року: ...... 1.3) про звільнення педагогічних працівників дошкільного навчального закладу № 5 «Топольок» ясел-садка загального розвитку комунальної власності Кам'янсько-Дніпровської міської ради (№ 304-312 від 31.12.2014 р.). Наказом відділу освіти, молоді та спорту Камянсько-Дніпровської райдержадміністрації від 19.02.2015 р. № 023-к «Про визнання таким що втратив чинність наказ про звільнення працівника», наказ від 31.12.2014 р. № 306-к «Про звільнення з займаної посади позивача вважати таким що втратив чинність. Поновлено на посаді вихователя ДНЗ № 5 загального розвитку комунальної власності Камянсько-Дніпровської міської ради з 31.12.2014 року. Однак, позивача відповідно до розпорядження відповідача від 02.01.2015 р. № 6 «Про призначення на посаду...» призначено на посаду вихователя ясла-садок № 5 «Топольок» (далі - ДНЗ №5). Отже, зміна форми власності - це передача, з власності однієї ради до власності іншої ради або навпаки, об'єктів майна на підставі відповідного розпорядження (рішення) органу місцевого самоврядування не тягне за собою змін передбачених ст. 36 КЗпП. Відповідно до приписів ст. 36 КЗпП України, зміна підпорядкованості установи не припиняє дії трудового договору, а також у разі зміни власника підприємства дія трудового договору працівника продовжується. Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»: «За для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст. 19 цього Закону, є обов'язковими для всіх підприємств, установ і організацій (далі - підприємство) незалежно від форми власності». Відповідно до ч. 5 ст. 95 КЗпП України «Заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку». Згідно ст. 33 Закону України "Про оплату праці" в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078. Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення"). Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (ч. 1 ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078). Згідно із ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Оскільки індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою, то у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження буд-яким строком, та без попереднього звернення до КТС. Згідно за ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 %. Коефіцієнти індексації розраховуються індивідуально для кожного працівника, залежно від того, який місяць для працівника буде базовим. Індексація в базовому місяці не проводиться. Період розрахунківКоефіцієнт індексаціїПрожитковий мінімум,грн.Сума індексації 01.201513.91218.00169.30 02.201517.31218.00210.71 03.201520.91218.00254.56 04.201527.41218.00333.73 05.201541.11218.00500.60 06.201560.91218.00741.76 07.201564.41218.00784.39 Всього: 2 995,05 Відповідно до ст. 43 Конституції України, «Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом». Суд дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців. Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди у сумі 3 000 грн. суд приходить до наступного висновку. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам роз'яснено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. На підставі наведеного, суд приходить до висновку що в матеріалах справи немає доказів, які б дали підставу для задоволення позову про стягнення моральної шкоди, оскільки відсутні необхідні факти та обставини, а саме наявність моральної шкоди, протиправна поведінка заподіювача, докази, на підставі яких можна зробити такі висновки, та причинно-наслідковий зв'язок між протиправними діями та шкодою. Обставини, викладені позивачем, не відповідають такими, що зумовлюють наявність усіх вищевказаних умов. З приводу можливості стягнення з відповідача судового збору, а також, на користь позивачки витрат на правову допомогу в сумі 3 900 грн. та судових витрат у сумі 700 грн. повязаних із залученням аудитора, суд зважає на наступне. В серпні 2015 р. між позивачем та адвокатом [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до якого останній бере на себе зобовязання, за винагороду 3 000 виконати роботи зі звернення до органів виконавчої влади, виготовлення позовної заяви та представництва інтересів позивача в суді. Згідно до ст. 88 ЦПК України «Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати». До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться «Судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме, витрати на правову допомогу; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи». На підставі ст. 43 Конституції України, ст.ст. 36, 95, 233 36 КЗпП, ст.ст. 1, 2, 4, ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», ст. 33 Закону України "Про оплату праці",

Outcome: partial