Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Приватного підприємства "Фірма Борисфен" про розірвання договору оренди землі та скасування державної реєстрації іншого речового права. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником земельної ділянки розміром 2,6115 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лохвицької міської ради Лохвицького району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки 5322610100:00:004:0050 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Першої Лохвицької державної нотаріальної контори 13 лютого 2019 року, реєстр № 241. Спадкодавець - [PERSON] була власником земельної ділянки на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 215681, виданого Лохвицькою райдержадміністрацією 02 лютого 2006 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010654500058. 01 лютого 2006 року між [PERSON] та ПП «Фірма Борисфен» було укладено Договір оренди землі, який був зареєстрований в Лохвицькому районному відділі Полтавської регіональної філії центру ДЗК за № 54. 01 вересня 2015 року до Договору оренди були внесені зміни відповідно до Доповнення: Пункт 44. Після закінчення першого строку дії договору оренди землі, вважати дію договору оренди землі продовженим на новий строк до 01.02.2023 року. Пункт 45. Оренда плата складає 6000 грн. (шість тисяч гривень), але не менше 7% від грошової оцінки землі. За несприятливих умов господарювання орендар може бути звільнений від сплати орендної плати за погодженням з орендодавцем. Відповідно до п.40 Договору оренди - Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Відповідно до п.11 Договору - Орендна плата вноситься у такі строки - на протязі року, але не пізніше 31 грудня. За 2018-2019 роки орендар не виплатив [PERSON] орендну плату в розмірі 12249,80 грн. 09.01.2020 року нею було направлено ПП «Фірма Борисфен» повідомлення про те, що вона є спадкоємцем [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а також прохання виплатити орендну плату за 2018 та 2019 роки, але адресатом лист не отриманий, в зв"язку з закінченням терміну зберігання. Відповідачем порушено умови договору оренди землі, а саме п. 11 - щодо виплати орендної плати в зазначені терміни. Зважаючи на те, що орендар фактично користувався її земельною ділянкою, а орендної плати вона не отримала, вважає, що має право на стягнення невиплачених сум в судовому порядку. Тому просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки розміром 2,6115 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лохвицької міської ради Лохвицького району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5322610100:00:004:0050, який було укладено 01 лютого 2006 року між [PERSON] та приватним підприємством «Фірма Борисфен» та який був зареєстрований в Лохвицькому районному відділі Полтавської регіональної філії центру ДЗК за № 54 та скасувати запис про право (в державному реєстрі прав) № 12783079 про державну реєстрацію іншого речового права на земельну ділянку (права оренди землі), вчинене нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу та передати земельну ділянку власнику [PERSON] . Стягнути з приватного підприємства «Фірма Борисфен» (юридична адреса: м. Полтава, бульвар Богдана Хмельницького, 9/7, кв. 186, код ЄДРПОУ 33376826) на її користь орендну плату за 2018, 2019 роки в сумі 12 249,80 грн. (дванадцять тисяч двісті сорок дев"ять гривень 80 коп.). Стягнути з приватного підприємства «Фірма Борисфен» на її користь понесені судові витрати. В судове засідання позивач не з`явились, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання представник відповідача Приватного підприємства "Фірма Борисфен" не з"явився по невідомим суду причинам, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзиву не подав. Згідно з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з"явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не надав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 2,6115 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лохвицької міської ради Лохвицького району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5322610100:00:004:0050 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Першої Лохвицької державної нотаріальної контори 13 лютого 2019 року, реєстр № 241. Спадкодавець - [PERSON] була власником земельної ділянки на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 215681, виданого Лохвицькою райдержадміністрацією 02 лютого 2006 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010654500058 (а.с.9-12). 01 лютого 2006 року між [PERSON] та ПП «Фірма Борисфен» було укладено Договір оренди землі, який був зареєстрований в Лохвицькому районному відділі Полтавської регіональної філії центру ДЗК за № 54. Відповідно до п. 40 Договору оренди - Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Відповідно до п.11 Договору - Орендна плата вноситься у такі строки - на протязі року, але не пізніше 31 грудня (а.с.13-14). 01 вересня 2015 року до Договору оренди були внесені зміни відповідно до Доповнення: Пункт 44. Після закінчення першого строку дії договору оренди землі, вважати дію договору оренди землі продовженим на новий строк до 01.02.2023 року. Пункт 45. Оренда плата складає 6000 грн. (шість тисяч гривень), але не менше 7% від грошової оцінки землі. За несприятливих умов господарювання орендар може бути звільнений від сплати орендної плати за погодженням з орендодавцем (а.с.15). Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, встановлено, кадастровий номер земельної ділянки 5322610100:00:004:0050, місце розташування земельної ділянки: Полтавська область, Лохвицький район, Лохвицька міська рада, нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь: 87 498,60 грн. (а.с.17). За 2018-2019 роки орендар не виплатив [PERSON] орендну плату в розмірі 12 249,80 грн. 09.01.2020 року [PERSON] направлено ПП «Фірма Борисфен» повідомлення про те, що вона є спадкоємцем [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а також прохання виплатити орендну плату за 2018 та 2019 роки, але відповіді не отримала (а.с.16). Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно із частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Таким чином, статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичного порушення договору, може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. При цьому, неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) та в постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 243/322/17 (провадження № 61-27255св18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним, об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (частини перша, друга статті 21 Закону України "Про оренду землі". Відповідно до пункту 289.1 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, враховуючи систематичну несплату відповідачем орендної плати на користь позивача за користування земельною ділянкою площею 2,6115 га з кадастровим номером 5322610100:00:004:0050, яка знаходиться на території Лохвицької міської ради Лохвицького району Полтавської області, грубе порушення у зв`язку з цим прав позивача як власника земельної ділянки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ПП "Фірма Борисфен" про розірвання договору оренди землі та скасування державної реєстрації іншого речового права, є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved