Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до відповідача про визнання договору про надання туристичних послуг недійсним, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги, які були уточнені в процесі розгляду справи, підтримав та пояснив суду, що 16.02.2018 між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з одного боку та туроператором ТОВ "Джоін АП" в особі турагента - ФОП [PERSON] був укладений договір про надання туристичних послуг, згідно умов якого туроператор зобов`язався надати позивачам та малолітній дитині (доньці [PERSON] ) туристичні послуги щодо поїздки до Арабської республіки Єгипет, м. Шарм-Ель-Шейх, на строк з 17 лютого 2018 року по 24 лютого 2018 року. Позивачі сплатили відповідачу вартість туристичних послуги у розмірі 23000,00 грн. Під час оплати вартості туристичних послуг та оформлення документів [PERSON] звернула увагу відповідача на те, що вона є матір`ю-одиначкою і виховує дитину сама та повідомила, що їде закордон вперше, як і її малолітня дитина, а тому просила детально роз`яснити їй правила виїзду. Турагент [PERSON] пояснила позивачам, що для виїзду закордон необхідно мати чинний закордонний паспорт, оригінал свідоцтва про народження дитини та документи надані турагентом. 17.02.2018 позивачі разом з малолітньою дитиною прибули в аеропорт, однак малолітній дитині [PERSON] було відмовлено в перетинанні державного кордону України, оскільки була відсутня довідка про народження дитини, видана відділом реєстрації актів цивільного стану із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст.135 СК України (під час виїзду дитини закордон у супроводі одинокої матері). Представник позивачів зазначив, що відповідач не належним чином виконав умови договору про надання туристичних послуг, не повідомив позивачам про чіткий перелік документів та внаслідок неправомірних дій відповідача не настали юридичні наслідки договору, а тому останній просив суд визнати недійсним договір про надання туристичних послуг від 16.02.2018, стягнути з відповідача на користь позивачів вартість туристичних послуг у розмірі 23000,00 грн., інфляційні витрати та три проценти річних в розмірі 613,33 грн., інфляційні нарахування на суму боргу у розмірі 5060,00 грн. та три відсотки річних у розмірі 1266,57 грн. за період з 16.08.2018 до 15.06.2020, суму відсотків за обліковою ставкою НБУ у розмірі 8447,27 грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., витрати, пов`язані з явкою до суду представників позивача у розмірі 1500,00 грн. У судовому засіданні представник відповідача Гогітідзе Г.Н. проти задоволення позовних вимог заперечував та суду пояснив, що позов заявлено не до тієї особи, оскільки замовлення туристичного продукту № 1006612 надійшло до ТОВ "Джоін АП" від ФО-П [PERSON] та остання була зобов`язана надати інформацію про основні вимоги до оформлення в`здних/виїзних документів, в тому числі необхідність дозволу другого з батьків при виїзді малолітньої дитини. Відповідач належним чином виконав умови договору, оскільки замовлення було опрацьовано, підтверджено та видано документи, які посвідчують замовлення готельної послуги, послуги авіаперевезення, страхування, наземного трансферу (ваучер, авіаквитки, страховий поліс). Оскільки туроператор ТОВ "Джоін АП" несе відповідальність виключно за зміну умов договору, його невиконання, виконання частково, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У судовому засіданні третя особа [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечувала та пояснила суду, що 16.02.2018 позивачі при замовленні туристичної послуги в присутності дитини говорили, що вони є батьками дитини, а тому їм було повідомлено менеджером третьої особи про необхідність брати у подорож лише закордонні паспорти всіх дорослих осіб і оригінал свідоцтва про народження дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 16.02.2018 між ФО-П [PERSON] (турагент), який діє від імені туроператора ТОВ "Джоін АП!", з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з другої сторони, уклали договір про надання туристичних послуг, згідно умов якого турагент зобов`язується відповідно до заявки туристів на бронювання забезпечити надання комплексу туристичних послуг, а туристи зобов`язуються на умовах даного договору прийняти та оплатити їх. Істотними умовами даного договору було надання комплексу туристичних послугщодо поїздки до Арабської республіки Єгипет, м. Шарм-Ель-Шейх, на строк з 17 лютого 2018 року по 24 лютого 2018 року (а.с. 11-19). Відповідно до п. 3.1.1. даного договору турагент зобов`язаний надати туристу всю інформацію, що передбачена чинним законодавством України (а.с. 12). Відповідно до п. 3.3.1. турист зобов`язується надати турагенту інформацію про бажаний туристичний маршрут і повідомити свої вимоги до нього при оформленні листа бронювання (а.с. 13). Пунктом 3.4.1. даного договору передбачено, що турист має право на необхідну і достовірну інформацію, що передує укладенню цього договору, передбачену ст. 19-1, 20 Закону України "Про туризм", Закону України "Про захист прав споживачів" та іншу інформацію, необхідну туристу для безпечного використання туристичного продукту (а.с. 13). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру від 16.02.2018 "Джоін АП!" прийняло від [PERSON] 23000,00 грн.. На даному прибутковому ордері міститься печатка ФО-П [PERSON] (а.с. 31). Відповідно до п. 3.3.6 агентського договору на реалізацію турпродукту турагент зобов`язаний надавати туристам своєчасну, повну, достовірну інформацію про комплекс туристичних послуг туроператора, у тому числі про порядок перетинання державного кордону України (а.с. 57-62). Відповідно до заявки на отримання доступу до системи "Join UP! Online" №0468/16 від 29.07.2016 ФО-П [PERSON] просила надати їй конфіденційні пароль і логін до авторизованого доступу через Інтернет до системи "Online". З договором публічної оферти на реалізацію турпродукту [PERSON] ознайомлена та погоджується з його умовами (а.с. 85). Рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону пункту пропуску "Бориспіль" від 18.02.2018 було відмовлено у перетинанні державного кордону України громадянину України, який не досяг 16-річного віку, [PERSON] , оскільки під час здійснення прикордонного контролю не було пред`явлено нотаріально посвідченої згоди другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі відповідно до п. 1 ст. 4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" № 57 від 27.01.1995 (а.с. 32). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про туризм" за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. Відповідно до ст. 25 Закону України "Про туризм" туристи і екскурсанти зобов`язані надавати персональну інформацію в обсязі, необхідному для реалізації туристичного продукту. Статтею 24 Закону України "Про туризм" визначено, що суб`єкти туристичної діяльності зобов`язані надавати туристам необхідну і достовірну інформацію про туристичні послуги, права, обов`язки та правила поведінки туристів (екскурсантів), умови страхування, порядок відшкодування завданих збитків, умови відмови від послуг, правила візового митного режиму, перетинання державного кордону та іншу інформацію, передбачену цим Законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи те, що представник відповідача Гогітідзе Г.Н. пояснив суду, що саме відповідач не вчиняв протиправних дій щодо позивачів: не надавав та не повинен був передавати інформацію щодо документів дитини, оскільки це повноваження турагента, крім того представник відповідача Гогітідзе Г.Н. та третя особа [PERSON] пояснили, що 16.02.2018 при замовленні туристичного продукту позивачі говорили, що вони є батьками дитини [PERSON] , тому їм було повідомлено менеджером третьої особи, що в аеропорт необхідно взяти з собою лише закордонні паспорти всіх осіб та оригінал свідоцтва про народження дитини, тому суд приходить до висновку, що позивачі та їх представник не довели суду, що саме позивачі говорили відповідачу, що дитина є спорідненою лише з матір`ю [PERSON] , а [PERSON] не є батьком. Крім того, представник позивачів [PERSON] у доповненні пояснив, що позивачі при замовленні туристичної послуги у присутності дитини говорили, що вони є батьками цієї дитини, щоб не травмувати останню, що підтверджує заперечення представника відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів про надання туристичних послуг недійсним, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed