Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за Кредитним Договором №490067349 від 06.05.2008 року у розмірі 159455,51 грн., 19367,07 грн. заборгованість по відсотках, а також судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору, що є предметом позову. Обгрунтовуючи підстави звернення до суду, позивач посилається на наступне, що 06 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк) та [PERSON] укладено Кредитний договір №490067349, відповідно до якого позивач зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 13795,88 доларів США, грошові кошти у тимчасове користування на умовах цільового характеру використання, зі сплатою 13,5 % річних, з кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Кредитним договором до 06.05.2015 року. ПАТ «Альфа-Банк» в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання позичальнику кредитних коштів у відповідності до умов кредитного договору. Однак, всупереч вимог цивільного законодавства та умов кредитного договору, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 02.09.2015 року утворилась прострочена заборгованість за кредитом на суму 7314,97 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 02.09.2015 року становить 159455,51 грн., та за відсотками у розмірі 888,46 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 02.09.2015 року становить 19367,078 грн, яку позивач Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» просить стягнути з [PERSON] , а також відшкодувати за рахунок відповідачів судові витрати. (а.с. 1-5) Представник позивача Яцюк А. О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Представники відповідача - [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних в повному обсязі, надалі, представник відповідача [PERSON]. звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутність сторони відповідача. Дослідивши матеріли справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 06 травня 2008 року між ЗАТ «Альфа - Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Альфа - Банк») та [PERSON] укладено Кредитний договір №490067349, відповідно до якого позивач зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у розмірі 13822,85 доларів США з цільовим використанням кредиту на придбання транспортного засобу згідно з Договором купівлі - продажу, зі сплатою 13,5 % річних, з кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Кредитним договором до 06.05.2015 року або достроково у випадках передбачених Кредитним договором. Відповідно до п. 1 Розділу №1 Кредитного договору цей договір складається з двох розділів, розділу №1 «Базові умови кредитування» та Розділу №2 «Загальні умови кредитування фізичних осіб», які нероздільно пов`язані між собою та складають єдиний документ. Договір вважається укладеним за умови підписання сторонами Розділу №1 цього Договору, включаючи всі додатки до нього. Пунктом 2.8 Розділу №1 Кредитного договору передбачено, що платежі з повернення Кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються щомісячно рівними частинами відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є Додатком №1 до договору та його невід`ємною частиною в порядку та на умовах, визначених цим договором. Сукупна вартість кредиту з урахуванням вартості супутніх послуг визначена в Додатку №1 до Договору, який є невід`ємною його частиною (п. 2.11 Розділу №1 Кредитного договору) Відповідно до умов п.п. 8.1 Розділу №2 Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредитору кредит та сплатити проценти за користування кредитом частинами у терміни, що визначе6ні відповідно до цього договору. А також належним чином виконати інші зобов`язання, викладені в цьому договорі. Згідно п.п. 9.1., 9.2. Розділу № 2 Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості щомісячно за фактичний строк користування кредитом виходячи з 30 днів у місяці та 360 у році. Банк здійснює кінцевий розрахунок процентів, що підлягають оплаті, на день здійснення остаточного повернення кредиту. Повернення заборгованості за Кредитом, враховуючи сплату процентів та сум комісій за управління кредитом, здійснюється щомісячно відповідно до визначених Договором умов, банк розраховує суму останнього платежу, що підлягає оплаті, на день здійснення остаточного повернення кредиту. Комісія за управління кредитом розраховується від суми та у валюті кредиту і сплачується у гривнях. Повернення кредиту та сплату процентів за його користування здійсненюються у валюті кредиту або у валюті, відмінній від валюти кредиту, якою може бути інша іноземна валюта 1 групи класифікатора чи національна валюта України за вибором позичальника. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом статей 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті). Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 6 червня 2012 р. по справі № 6-49цс12. Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Постановою Правління НБУ № 168 від 10.05.2007 року "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту", які розроблені у відповідності до ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", затверджено форму детального розпису сукупної вартості кредиту та Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту (надалі - Правила). У даних Правилах вказані обов`язкові умови із числа інших обов`язкових умов договору, на які міститься посилання в ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", необхідність яких випливає із суті та умов договору, які є істотними та які можуть вплинути на рішення споживача про необхідність придбання послуги з надання кредиту. Витрати, що складають сукупну вартість кредиту, законодавцем визначено у частині д). п.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якої сукупна вартість кредиту включає перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо. Як роз`яснено у п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено що суди повинні з`ясувати виконання банками чи іншими фінансовими установами положення статей 11, 18, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», а також пункту 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168. В межах розгляду даної справи, за клопотанням відповідача, судом неодноразово призначалась судово-економічна експертиза, проведення якої доручено експертам Науково - дослідому інституту судових експертиз, однак повертались без висновку експерта, оскільки клопотання експертів про витребування додаткових матеріалів не виконано. Однак, під час розгляду справи, відповідач звернувся до суду з клопотанням про долучення до матеріалів справи Висновку №10/002/1027/3 експертного економічного дослідження кредитної заборгованості за кредитним договором №490067349 від 06.05.2008 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством «Альфа - Банк» та [PERSON] , судовим експертом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут судових експертиз» на замовлення [PERSON] , яка була проведена за наявними матеріалами справи, які перелічені у вступній частині висновку експертного економічного дослідження, та були надані відповідачем. Частиною ст.146 ЦПК України встановлено: У разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Отже враховуючи, що проведення судово-економічної експертизи має суттєве значення по справі, для встановлення викладених позивачем в позовній заяві обставин, а також те, що позивач ухилився від подання експерту необхідних документів, за таких обставин, суд бере як доказ у справі висновок експерта та визнати встановлені експертним дослідженням факти, для з`ясування яких, було призначено судом судово-економічну експертизу. Так, згідно Висновку №10/002/1027/3 експертного економічного дослідження кредитної заборгованості за кредитним договором №490067349 від 06.05.2008 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством «Альфа - Банк» та [PERSON] , судовим експертом встановлено, що в межах наявних матеріалів, Проведеними дослідженнями обґрунтувати та підтвердити документально видачу банком позичальнику кредитних коштів в розмірі 13795,88 дол. США не надається за можливе. (Докладно див дослідницьку частину). Встановити відповідність розрахунку заборгованості за кредитом [PERSON] (по сплаті процентів за кредитом, погашення основної суми боргу, пені та штрафів) перед ПАТ «Альфа-Банк» станом на 02.09.2015 умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору №490067349 від 06.05.2008 та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором - за наданими на дослідження матеріалами не надається на можливе. При умові, що валютою кредитування є національна валюта (гривня), - розмір основного боргу станом на 06.09.2012 становить 0,00 грн., у тому числі прострочена заборгованість по основному боргу 0,00 грн.; -заборгованість за відсотками станом на 06.09.2012 становить 0,00 грн., -розмір переплати за основним боргом та відсотками за період з 06.09.2012 по 02.09.2015 становить 61136,60 грн., при умові підтвердження первинними меморіальними та касовими документами банку.(Докладно див. дослідницьку частину) Реальна процентна ставка та розмір здороження кредиту, визначені у відповідності до рекомендацій НБУ стосовно застосування формул розрахунку, передбачених Постановою НБУ №168 від 10.05.2007, згідно умов кредитного договору №490067349 від 06.05.2008, при умові, що валютою кредитування є іноземна валюта (долари США), з урахуванням процентної ставки за ним вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, сплачених на дату укладання вказаного кредитного договору (06.05.2008) та протягом періоду з 06.05.2008 по 06.05.2015, а саме: станом на 06.05.2008 розмір реальної процентної ставки становить 31,75% річних, що на 18,25 п.п. (31,75%-13,50%) більше аніж визначено згідно умов п.2.2. кредитного договору, та на 14,35 п.п. (31,75%-17,4%) більше, аніж визначено згідно умов додатку до кредитного договору №490067349 від 06.05.2008 «Розрахунок сукупної вартості кредиту на придбання транспортного засобу та реальної процентної ставки»; розмір абсолютного значення подорожчання кредиту становить 16075,31 дол. США, що на 7049,10 дол. США (16075,31 дол. США - 9026,21 дол. США) більше, аніж визначено згідно умов додатку до кредитного договору №490067349 від 06.05.2008; сукупна вартість кредиту, складає 29871,19 дол. США. Вказана невідповідність обґрунтовується тим, що в додатку до кредитного договору №490067349 від 06.05.2008 «Розрахунок сукупної вартості кредиту на придбання транспортного засобу та реальної процентної ставки» щорічні платежі позичальника за надані супутні послуги на користь третіх осіб, пов`язані із страхуванням, відображені на єдину дату 06.05.2008, що призвело до заниження абсолютного значення подорожчання кредиту та сукупної вартості кредиту на 7049,10 дол. США за рахунок вартості супутніх послуг зі страхування, не відображених банком у 2009-2014 роках. Тобто, умовами кредитного договору, на користь банку передбачена можливість отримання вказаних вище платежів без узгодження розмірів та порядку їх сплати з позичальником, що суперечить вимогам ст. 632, ст. 638 Цивільного кодексу України, ст. 11, ст. 15, ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» в частині узгодження сторонами ціни договору та розміру здороження кредиту фактично (реально) заявленим до стягнення розмірам. Разом з тим до компетенції експерта не належить встановлення законодавчої обґрунтованості умов кредитного договору №490067349 від 06.05.2008, у тому числі стосовно обґрунтованості узгодження сторонами усіх істотних умов кредитного договору, у тому числі розміру платежів за кредитом. Підтвердити або спростувати розміри реальної відсоткової ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту та сукупної вартості кредиту по кредитному договору №490067349 від 06.05.2008, станом на дату укладання додаткових угод до нього не надається за можливе в зв`язку з відсутністю в наданих матеріалах додаткових угод до кредитного договору №490067349 від 06.05.2008. При умові, що валютою кредитування є національна валюта (гривня), станом на 06.05.2008 розмір реальної процентної ставки становить 32,62% річних, що на 19,12 п.п. (32,62%-13,50%) більше аніж визначено згідно умов п.2.2. кредитного договору, розмір абсолютного значення подорожчання кредиту становить 79503,86 грн. сукупна вартість кредиту, складає 146000,00 грн. (Докладно див. дослідницьку частину) Викладені судовим експертом відповіді на поставлені питання, надані ним в категоричній формі. В свою чергу, після проведення експертного дослідження, відповідач не надав суду жодних письмових доказів, які б ставили під сумнів або спростовували зазначений висновок судового експерта, а відтак, у суду немає підстав для сумніву в об`єктивності, всебічності та обґрунтованості виконаної ним експертизи, яку приймає як доказ, наведених позивачем обставин. За таких обставин, суд вважає, що встановлені судовим експертом розбіжності, являються такими, що поліпшують умови банку, який розробляв спірний кредитний договір та, тому з урахуванням висновку експертизи, суд вважає доведеним ті обставини, що під час укладання кредитного договору банк приховав від позичальника повну та об`єктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту, чим ввів позичальника в оману, щодо реальної відсоткової ставки та кінцевої загальної суми кредиту, яку сплатив би позичальник банку, погашаючи кредит у порядку, визначеному графіком погашення заборгованості. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно п. 6.2 Розділу №2 Кредитного договору банк має право змінити розмір процентів за користування кредитом в разі зміни кон`юктури ринку, облікової ставки НБУ, індексу інфляції, загальновизнаних внутрішньодержавних та/або міжнародних грошових та/або фондових індексів тощо. Сторони домовились, що такі обставини вважаються подіями, що не залежать від волі сторін договору та мають безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Зміна розміру процентів за користування кредитом здійснюється за правилом, відповідно до якого процентна ставка підвищується в разі підвищення вартості кредитних ресурсів. Про зміну процентної ставки по кредиту та внесення у зв`язку із цим змін в Додаток №1 до цього договору Банк повідомляє Позичальника за 7 днів до моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендованого листа на адресу Позичальника зазначеному в Розділі 1 цього Договору. У зв`язку зі зміною процентної ставки в разі настання події, незалежної від волі Сторін, Позичальник цим надає свою згоду на внесення змін до Додатку №1 до цього Договору та викладення Додатку №1 у новій редакції. Сторони погоджуються, що оновлений Додаток №1 набуває чинності з дати змін процентної ставки. Оновлений рахунок сукупної вартості кредиту та графік платежів по Кредиту, який скасовує попередній і стає невід`ємною частиною цього Договору, Позичальник отримує в Банку самостійно. Як вбачається з розрахунку сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх сукупних послуг (Додаток №1 до кредитного Кредитного договору №490067349 від 06.05.2008 року), сформованого 17.09.2009 року, визначена позивачем до сплати сума за користування кредитом становить 27923,31 доларів США. При цьому, в графіку платежів сторони обумовили загальну суму до сплати по відсотках за користування кредитом у розмірі 7588,01 доларів США. У розрахунку сукупної вартості кредиту за кредитом зазначається, що реальна відсоткова ставка за користування кредитом становить 33,48%. (а. с.13-14) Також, як вбачається з розрахунку сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх сукупних послуг (Додаток №1 до кредитного Кредитного договору №490067349 від 06.05.2008 року), сформованого 06.03.2012 року, визначена позивачем до сплати сума за користування кредитом становить 27922,43 доларів США. При цьому, в графіку платежів сторони обумовили загальну суму до сплати по відсотках за користування кредитом у розмірі 7588,01 доларів США. У розрахунку сукупної вартості кредиту за кредитом зазначається, що реальна відсоткова ставка за користування кредитом становить 37,11%. (15-16) Крім того, як вбачається з розрахунку сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх сукупних послуг (Додаток №1 до кредитного Кредитного договору №490067349 від 06.05.2008 року), сформованого 06.03.2012 року, визначена позивачем до сплати сума за користування кредитом становить 9514,80 доларів США. При цьому, в графіку платежів сторони обумовили загальну суму до сплати по відсотках за користування кредитом у розмірі 7588,01 доларів США. У розрахунку сукупної вартості кредиту за кредитом зазначається, що реальна відсоткова ставка за користування кредитом становить 19,44%. (а.с. 17-18) Проте, в матеріалах справи відсутні докази виконання Банком вимог п. 6.2 Кредитного договору, а саме повідомлення позичальника за 7 днів до моменту настання змін відсоткової ставки шляхом направлення рекомендованого листа на адресу Позичальника. Дана обставина свідчить про одностороннє підвищення розміру процентів за користування кредитом, що свідчить про незаконність підвищення розміру процентної ставки і стягнення позивачем грошових коштів в рахунок погашення підвищених відсотків за користування кредитом. За положеннями статті 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. При цьому Конституцією України не встановлено обмежень щодо можливості використання грошових одиниць держави в Україні. Відповідно до статті 192 ЦК України в Україні може використовуватися іноземна валюта у випадках і в порядку, встановлених законом. Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання та валютного контролю, є Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Відповідно ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Ст.47 та ст. 49 цього Закону визначають операції банків і розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. Відповідно до статті 5 цього Декрету за відсутності нормативних умов для застосування режиму індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій достатньою правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої в установленому порядку, тобто отримання дозволу НБУ на операції, пов`язані з іноземною валютою. Надання кредитів у валюті за наявності в банку відповідної генеральної ліцензії (дозволу НБУ на здійснення кредитних операцій у валюті) не суперечить вимогам чинного законодавства України. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Такого ж висновку дійшла судова палата Верховного суду України з розгляду цивільних справ у справі № 6-145цс14. В той же час, ПАТ «Альфа - Банк», висуваючи вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості по кредитному договору, визначає суму боргу в еквіваленті до іноземної валюті - доларах США, не долучив дозвільні документи на здійснення операцій в іноземній валюті. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Альфа - Банк» до [PERSON] є не обґрунтованим, та таким що не підлягає до задоволення. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed