Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк" (далі - Банк), просила стягнути на свою користь грошові кошти за договорами банківського вкладу № SAMDN01000740638006 від 14 лютого 2014 року в сумі 125051 грн. 61 коп.; № SAMDN01000709936374 від 25 березня 2010 року в сумі 23116,36 євро; SAMDN25000711041081 від 30 червня 2010 року в сумі 40246,61 євро; а також грошові кошти за картковими рахунками: № [NUMBER] в сумі 441 грн. 09 коп. та № [NUMBER] в сумі 367,39 євро. Одночасно позивач просила про стягнення з відповідача 20000 грн. 00 коп. компенсації немайнової шкоди, завданої порушенням права, та розподілити судові витрати. В обґрунтування позову позивач послалась на ті обставини, що всупереч умов укладених з Банком строкових договорів банківського вкладу "Стандарт" в іноземній та національній валюті відповідачем порушені її права як вкладника на дострокове розірвання таких договорів та отримання внесених коштів, при цьому всі умови дострокового розірвання договорів банківського вкладу нею були виконані. Крім цього, відповідач неправомірно утримує та відмовляється видати кошти, що знаходяться на карткових рахунках, відкритих на її ([PERSON].) ім'я. Як на правові підстави позову позивач послалась на ч. 1 ст. 23, ст. 525, ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 612, ст. 1058, 1060 та ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Також у червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Банку, просив стягнути на свою користь грошові кошти за договорами банківського вкладу: № SAMDN25000706325808 від 06 липня 2009 року в сумі 20003,56 євро; № SAMDN25000706325747 від 06 липня 2009 року в сумі 20003,56 євро; SAMDN25000710968045 від 23 червня 2010 року в сумі 20160,00 євро; № SAMDN25000711039908 від 30 червня 2010 року в сумі 40000,00 євро; № SAMDN25000711039999 від 30 червня 2010 року на суму 20000,00 євро; SAMDN25000711038320 від 30 червня 2010 року в сумі 28380,07 доларів США; SAMDNWFD0070037205400 від 17 грудня 2013 року в сумі 37324,82 доларів США; samdn0100****2947 від 22 квітня 2013 року в сумі 23342,74; samdn0100****6970 від 25 вересня 2012 року в сумі 5035,00 доларів США; № samdnwfd00700360025 від 16 грудня 2013 року в сумі 100,00 доларів США; № samdnwfd00700360089 від 16 грудня 2013 року в сумі 100 доларів США; № samdnwfd00700360228 від 16 грудня 2013 року в сумі 100 євро; № samdnwfd00700360270 від 16 грудня 2013 року в сумі 100 євро; № samdnwfd00700360184 від 16 грудня 2013 року в сумі 100 євро; а також грошові кошти за картковими рахунками: № [NUMBER] в сумі 808,89 доларів США; № [NUMBER] в сумі 1427,21 доларів США; № [NUMBER] в сумі 5344,25 євро. Одночасно позивач просив про стягнення з відповідача 20000 грн. 00 коп. компенсації немайнової шкоди, завданої порушенням його права, та розподілити судові витрати. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] послався на аналогічні з [PERSON] обставини порушення Банком його прав, зокрема, як вкладника на дострокове розірвання строкових договорів банківського вкладу, та на ті ж норми матеріального права. Ухвалою суду від 23 грудня 2014 року позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до ПАТ КБ "ПриватБанк" об'єднані в одне провадження. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивачі подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відомостей про поважність причин повторної неявки в судове засідання представника відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 254 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14 лютого 2014 року між [PERSON] та Банком укладений строковий договір банківського вкладу "Стандарт" № SAMDN01000740638006 згідно умов якого вкладник внесла на депозит фінансової установи грошові кошти в сумі 123255 грн. 13 коп. на умовах строковості (до 14 серпня 2014 року) повернення та платності (19% річних). Пунктом 9 даного договору банківського вкладу передбачене право обох сторін достроково розірвати договір, повідомивши про це іншу сторону за 2 банківських дні до дня розірвання договору, а п. 10 - 13 визначений порядок нарахування відсотків при достроковому розірванні договору. 25 березня 2010 року між [PERSON] та відповідачем укладений строковий договір банківського вкладу "Стандарт" № SAMDN01000709936374 відповідно умов якого Банк прийняв на депозит 23000,00 євро на умовах строковості - на шість місяців (до 25 вересня 2010 року), повернення та платності (12% річних). При цьому згідно п. 6 договору у разі, якщо по закінченню строку вкладу клієнт (вкладник) не заявив Банку про відмову від продовження строку, вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в Банк. На аналогічних умовах між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" 30 червня 2010 року укладений договір банківського вкладу "Стандарт" № SAMDN25000711041081 на суму 40000 євро, строком на 12 місяців зі сплатою вкладнику 10,5% річних. Пунктами 7 договорів банківського вкладу від 25 березня 2010 року та 30 червня 2010 року встановлене право обох сторін достроково розірвати договір, повідомивши про це іншу сторону за 2 банківських дні до дня розірвання договору, а також визначений порядок нарахування відсотків при достроковому розірванні договору. Також [PERSON] в ПАТ КБ "ПриватБанк" були відкриті карткові рахунки: № [NUMBER], на якому на час розгляду справи у суді знаходяться грошові кошти в сумі 441 грн. 09 коп., та № [NUMBER] із залишком 367,39 євро. Згідно довідки ПАТ КБ "ПриватБанк" від 30 квітня 2014 року, станом на дату її видачі сума коштів на рахунках [PERSON] становить: за договором банківського вкладу № SAMDN01000740638006 від 14 лютого 2014 року - 125051 грн. 61 коп.; № SAMDN01000709936374 від 25 березня 2010 року - 23116,36 євро та № SAMDN25000711041081 від 30 червня 2010 року - 40246,61 євро. Відповідно листа Банку вих. № 20.1.0.0.0/7-20140325/2082 від 24 квітня 2014 року [PERSON] повідомлено про те, що у зв'язку з невизначеністю на теперішній час статусу території Кримського півострову (місце укладення спірних договорів) та її правового режиму, а також у зв'язку законодавчо визначених особливостей діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах, що існують на теперішній час на території Криму, Банком було призупинено обслуговування клієнтів та роботу відділень Кримського ГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк". В свою чергу, [PERSON] 21 травня 2014 року та 02 червня 2014 року направила відповідачу листи з вимогою про розірвання договорів банківського вкладу, перелічених у довідці Банку, зокрема, - договору № SAMDN01000709936374 від 25 березня 2010 року. 06 липня 2009 року між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" укладений строковий договір банківського вкладу "Стандарт" № SAMDN25000706325808 згідно умов якого вкладник вніс на депозит фінансової установи грошові кошти в сумі 20003,56 євро на умовах строковості - 12 місяців (до 06 липня 2010 року) повернення та платності (13% річних). При цьому, згідно п. 6 договору у разі, якщо по закінченню строку вкладу клієнт (вкладник) не заявив Банку про відмову від продовження строку, вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в Банк. А в силу п. 7 договору сторони мають право достроково розірвати договір, повідомивши про це іншу сторону за 2 банківських дні до дня розірвання договору. На аналогічних умовах між [PERSON] та Банком 06 липня 2009 року укладений договір банківського вкладу "Стандарт" № SAMDN25000706325747 на суму 20003,56 євро 40000 євро, строком на 12 місяців зі сплатою вкладнику 13% річних; 23 червня 2010 року - № SAMDN25000710968045 на суму 20160,00 євро строком на 12 місяців зі сплатою 10,5% річних; 30 червня 2010 року - № SAMDN25000711039908 на суму 40000,00 євро, строком на 12 місяців зі сплатою 10,5% річних; 30 червня 2010 року - № SAMDN25000711039999 на суму 20000,00 євро, строком на 12 місяців зі сплатою 10,5% річних; 30 червня 2010 року -SAMDN25000711038320 на суму 28380,07 доларів США, строком на 12 місяців зі сплатою 11% річних; а також 17 грудня 2013 року - № SAMDNWFD0070037205400 на суму 37324,82 доларів США, строком на 6 місяців зі сплатою 7,5% річних. Довідкою ПАТ КБ "ПриватБанк" № 23048102 від 30 квітня 2014 року підтверджений також факт укладення з [PERSON] 22 квітня 2013 договору банківського вкладу "Стандарт" Приват24 № [NUMBER] на 12 місяців з сумою залишку 23342,74 доларів США та 25 вересня 2012 року - договору банківського вкладу "Стандарт" Приват[NUMBER] з сумою залишку 5035,00 доларів США. Крім того, 16 грудня 2013 року [PERSON] через інтернет-банкінг "Приват 24" були оформлені договори банківського вкладу: № samdnwfd00700360025 на суму 100,00 доларів США; № samdnwfd00700360089 на суму 100 доларів США; № samdnwfd00700360228 на суму 100 євро; № samdnwfd00700360270 на суму 100 євро та № samdnwfd00700360184 на суму 100 євро. Також [PERSON] в ПАТ КБ "ПриватБанк" були відкриті карткові рахунки: № [NUMBER] на якому на час розгляду справи у суді знаходяться грошові кошти в сумі 808,89 доларів США; № [NUMBER] із залишком 1427,21 доларів США та № [NUMBER] на суму 5344,25 євро. 20 травня 2014 року та 28 травня 2014 року [PERSON] направив ПАТ КБ "ПриватБанк" листи з вимогою про розірвання всіх укладених договорів банківського вкладу. На час розгляду справи ПАТ КБ "ПриватБанк" [PERSON] та [PERSON] спірні грошові кошти не повернув. В той же час, відповідно ст. 2 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. В силу ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Аналогічне право вкладника передбачене договорами банківського вкладу, укладеними між сторонами даного спору під умовою попереднього повідомлення про це банк за два банківських дні до дня видачі вкладу. На підставі викладеного, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] в частині стягнення з відповідача спірних грошових коштів, переданих за договорами банківського вкладу та по нарахованим відсоткам є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Посилання ПАТ КБ "ПриватБанк" у листі на ім'я [PERSON] від 24 квітня 2014 року на призупинення обслуговування клієнтів та роботи відділень Кримського ГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк" у зв'язку з невизначеністю статусу території Кримського півострову, її правового режиму і таке інше, не спростовують висновків суду по суті справи, виходячи з наступного. Так, відповідно положень договорів вкладу, укладених відповідачем з позивачами, у разі настання форс-мажорних обставин (пожежа, повінь, землетрус, військові дії та інше), що не залежать від волі сторін та перешкоджають виконанню зобов'язань, строки виконання таких зобов'язань, відповідно, відсуваються на час дії обставин форс-мажору. Ці зобов'язання підлягають негайному виконанню по закінченню дії форс-мажору (непереборної сили). Укладені з позивачами договори банківського вкладу не містять положень про те, що повернення внесених по них депозитів може здійснюватись виключно через відділення, філії, управління, або інші підрозділи ПАТ КБ "ПриватБанк", що розташовані на тимчасово окупованій території України - півострові Крим. За такого, відповідач не позбавляється можливості виконати свої зобов'язання перед позивачами з повернення депозитів через головний офіс Банку або інші свої представництва, а тому у даному випадку відсутні передбачені законом підстави вважати, що на спірні правовідносини сторін на час розгляду справи судом впливає дія непереборної сили, у зв'язку з чим виконання зобов'язання повинно бути відстрочене. Разом з цим, в силу ч. 1 та 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. В свою чергу, поповичами не представлено суду у встановленому цивільним процесуальним законом порядку належних та допустимих доказів про те, що внаслідок невиконання Банком зобов'язань з повернення депозитів, їм заподіяно немайнову шкоду у вигляді будь-якого з цих визначень. За такого, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] в частині стягнення з ПАТ КБ "ПриватБанк" відшкодування немайнової (моральної) шкоди є безпідставними та задоволенню не підлягають. Таким чином, позов належить задовольнити частково. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь кожного з позивачів підлягають стягненню понесені ними витрати на правову допомогу по 3250 грн. 00 коп., а на користь держави - 3654 грн. 00 коп. судового збору. В силу ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, а тому помилково сплачений позивачами при зверненні до суду судовий збір підлягає поверненню.

Outcome: partial