Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] (прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] у зв`язку з укладенням шлюбу) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. В позові вона вказала, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS], на підставі договору куплі-продажу квартири від 27.03.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Корицькою О.В., зареєстровано в реєстрі № 265, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1664621. Власником квартири [NUMBER] у тому ж будинку (сусідня квартира зверху) є [PERSON] Протягом останніх трьох років із квартири відповідачки періодично відбувається залиття її квартири. Перший раз залиття відбулося влітку 2014 року. Оскільки на той час у моїй квартирі не було зроблено ремонту, та такий випадок стався вперше, вона не стала звертатися до органів комунального господарства за складанням акту. Лише попередила мешканців квартири [NUMBER] про неприпустимість подальшого залиття. Другий раз залиття відбулося 13.12.2014 року. Представниками КП «Основаніє» був складений акт, згідно якого на стелі кухні наявні сліди залиття площею 2,11*0,3 м, на стінах кухні наявні сліди залиття площею 2,11*2,52 м та 2,52*0,7 м. На стінах санвузла наявні сліди залиття площею 2,52*0,7 м та 2,52*0,93 м. В якості причини залиття зазначено, що у квартирі [NUMBER] не був повністю перекритий відсікаючий вентиль ХВП. Втретє залиття відбулося 03.11.2016 року. Акт про залиття квартири був складений Головою ОСББ «Товариська 60». Згідно вказаного акту, на стелі санвузла наявні сліди залиття площею 0,08 кв.м. В якості причини залиття комісія вказує непридатність зливної труби санвузла у квартирі [NUMBER]. Після залиття квартири вона за власні кошти здійснила ремонт стелі у санвузлі. Однак, вже через декілька днів знову відбулося залиття. Акт про залиття був складений Головою ОСББ «Товариська 60» 21.11.2016 року. Згідно вказаного акту, на стелі санвузла наявні сліди залиття площею 0,04 кв.м. В якості причини залиття комісія знову вказує непридатність зливної труби санвузла у квартирі [NUMBER]. Тобто, після залиття 03.11.2016 року, відповідач не спромігся відремонтувати дефекти каналізаційної труби в своєму помешканні. Таким чином, залиття щоразу відбувалося через недбалість власника та мешканців квартири [ADDRESS]. Спеціалістом по складанню кошторисів ТОВ «Український регіональний інститут експертизи інновацій та проектування», яке має відповідну ліцензію на здійснення ремонтних та будівельних робіт, складено кошторис щодо ремонтних робіт у квартирі [NUMBER]. Загальна вартість відновлювальних робіт з урахуванням ПДВ складає 9091,88 грн. Крім того, внаслідок залиття квартири [NUMBER] в результаті винних та неправомірних дій відповідача, їй було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні її права власності, зокрема внаслідок пошкодження квартири водою, вона зазнала не мало переживань та страждань з приводу того, що особа яка пошкодила їй майно повинна відповідати за свої дії протягом декількох років не має на меті добровільно відшкодувати заподіяні матеріальні збитки. Хвилювання та думки про те, як відновити свою квартиру, тримають її у нервовій та психологічній напрузі. Вона вимушена робити ремонтні роботи за власні кошти та перебуває в невіданні, чи будуть повернуті їй ці кошти. Також, її син та його дружина, що мешкають у квартирі [NUMBER], вимушені жити в стані ремонту, що викликає неабиякі незручності та переживання для них та неї. Наведені вище обставини погіршують її психологічне становище тим, що відповідач заливав квартиру [NUMBER] не один раз, а постійно з певною регулярністю та періодичністю, що раз за разом все більш погіршувало нервові переживання. Крім того, вона витратила багато часу на поїздки до спеціаліста по кошторисам, організаціям, які обслуговують будинок, адвоката та органів судової влади з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди та подання позову, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім'ю та роботу. Вказані вище обставини, спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання для неї. Просить стягнути з відповідачки на її користь в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, що складає вартість відновлювальних робіт - 9091,88 грн., моральну шкоду у розмірі 3000 грн., судові витрати у розмірі 1551,20 грн., які складаються з витрат на правову допомогу - 1000 грн. та витрати по сплаті судового збору - 551,20 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити в повдному обсязі. Представник відповідача заперечувала проти позову, просила відмовити у задоволенні позову за безпідставністю, посилаючись на те, вина відповідача в заподіянні шкоди не доведена. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вислухавши показання свідків, суд приходить до наступних висновків. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Cтаттею 77 ч.2 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею ст. 78 ч.2 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору куплі-продажу квартири від 27.03.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Корицькою О.В., зареєстровано в реєстрі № 265, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1664621 (а.с.5-9). [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою адресно-довідкового сектору Державної міграційної служби України в Запорізьцій області від 10.01.2017 року (а.с.22). Відповідно до акту від 23.12.2014 року складеного комісією Правобережного ТО ГКП «Основаніє» встановлено, що внаслідок залиття квартири [NUMBER] виявлено: -кухня: стеля - сліди залиття по стелі над рукомийником - 2,11 х 0,3 м. -стіни: частина стін обліцовані кафельною плиткою, по якій стікала вода, сліди залиття по верхній частині стін над рукомийником - 2,11 х 2,52 м, по сміжній стіні з ванною 2,52 х 0,7 м. -підлога (плитка ПХВ) - змін та деформації покриття не виявлено; -санвузол : на стіні, суміжній з кухнею маються сліди залиття (стіна обштукатурена стартовою і фінішною шпаклевкою) 2,52 х 0,70 м., на стіні в місці розташування вентканалу сліди залиття 2,52 х 0,93 м. По іншим стінам змін та деформацій не виявлено. Причина залиття в квартирі [ADDRESS] мешкали квартиранти. Зі слів власника квартири [NUMBER] квартиранти виїзжаючи з квартири демондували у кухні рукомийник і, імовірно, відбулось залиття - відсекаючий вентиль ХВП був не повністю перекритий. Відповідно до акту від 03.11.2016 року, складеного комісією ОСББ «Товариська 60» за участю мешканців квартир [NUMBER] - [PERSON] та № [NUMBER] - [PERSON] будинку [ADDRESS] встановлено, що при візуальному огляді квартири [NUMBER] цього ж будинку, встановлено - санвузол S=10,8 кв.м. - потолок побілений, виявлені сліди залиття розміром 270мм х 290мм, S приблизно 0,08 кв.м. Причиною залиття санвузла в квартирі [NUMBER] імовірно послужила зливна труба, що прийшла в непридатність (а.с.12). Відповідно до акту від 21.11.2016 року, складеного комісією ОСББ «Товариська 60» за участю мешканки [ADDRESS] - [PERSON] встановлено, що при візуальному огляді квартири [NUMBER] цього ж будинку, встановлено - санвузол S=10,8 кв.м. - потолок побілений, виявлені сліди повторно залиття розміром 1500мм х 240мм, S приблизно 0,04 кв.м. Причиною повторного залиття санвузла в квартирі [NUMBER] імовірно послужила зливна труба розташована в квартирі [NUMBER], що прийшла в непридатність (а.с.11). Спричинену матеріальну шкоду позивачка обґрунтовує наданим кошторисом, складеним ТОВ "Український регіональний інститут експертизи інновацій та проектування", яке має ліцензію на здійснення ремонтних та будівельних робіт. Згідно кошторису загальна вартість відновлювальних робіт з урахуванням ПДВ у квартирі [ADDRESS] складає 9091,88 грн. З ліцензії серія АЕ № 9260199 виданої 22.03.2013 року вбачається, що ТОВ "Український регіональний інститут експертизи інновацій та проектування" проводить свою діяльність, пов`язану із створенням об`єктів архітектури. У додатку до ліцензії АВ № 614173 зазначено перелік робіт : проектування об`єктів архітектури, інженерних споруд, конструювання несучих та огороджувальних конструкції та інш. Таким чином ТОВ "Український регіональний інститут експертизи інновацій та проектування" не має право складати експертизи. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що його два рази викликали до квартири [NUMBER] у зв`язку з залиттям. Він спочатку прийшов сам, обстежив та на наступний день прийшов разом зі слюсарем. Побачивши залиття, викликали мешканців квартири № [NUMBER]. У квартирі № [NUMBER] було залито бетоном, тому встановити причини залиття не було можливим, тому було написано - імовірно. Свідок [PERSON] пояснив, що він є чоловіком відповідачки. Він разом з дружиною мешкає у квартирі [ADDRESS]. Власником квартири є дружина [PERSON] У 2016 році до них звернулись слюсарі, які повідомили, що у квартирі [NUMBER] відбулось залиття. У їхній квартирі слюсарі не знайшли причини залиття оглянули кухню, санвузол, ванну. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, для відшкодування майнової шкоди, позивачка повинна довести наявність заподіяної шкоди, так і вину заподіювача шкоди. Як докази заподіяння шкоди позивач надала акти обстеження її квартири, кошторис ТОВ «Український регіональний інститут експертизи інновацій та проектування» щодо ремонтних робіт у її квартирі. Загальна вартість відновлювальних робіт з урахуванням ПДВ складає 9091,88 грн. Однак, зазначені докази доводять лише факт заподіяння позивачці збитків і не доводять факту, що ці збитки заподіяні їй з вини відповідача. В наданих позивачкою актах обстеження відсутній висновок про те, що виявлені в неї пошкодження внутрішнього оздоблення квартири сталися з вини [PERSON] Вирішуючи питання щодо належності та достатності доказів, наданих позивачкою на підтвердження своїх вимог, суд враховує наступне. Порядок складання акту про залиття, аварії квартир регулюється Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 №76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за №927/11207. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4. Як вбачається, в акті повинно бути зазначено причину залиття квартири. Згідно Додатку № 4 в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. В акті повинен міститись висновок про те хто заподіяв шкоду. При цьому з актом ознайомлюються мешканці залитої квартири та квартири, з якої відбулося залиття. Надані позивачкою в підтвердження залиття її квартири акти не відповідають вимогам вищезазначеного нормативного акту, а саме в ньому не зазначено конкретну причину залиття, відсутній висновок про те хто заподіяв позивачці шкоду, і з актом не ознайомлені мешканці квартири № [NUMBER], власника якої відповідачка звинувачує в заподіянні їй шкоди. Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої бути протиправними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина особи. Аналіз викладених вище доказів надає підстави для висновку про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами вину відповідача в залитті та причину залиття квартири позивачки. Оскільки позивачкою не доведено вину відповідача в залитті квартири, то як наслідок підстав для задоволення позову щодо вимог про відшкодування матеріальної шкоди немає. В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), в яких зазначається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд повинен навести в рішенні відповідні мотиви. При цьому, моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами факту заподіяння їй моральних страждань та втрат немайнового характеру. Таким чином, вимоги позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири є необгрунтованими та недоведеними, а тому не підлягають задоволенню. За змістом ст. 141 ч.2 ЦПК України витрати на правничу допомогу у разі відмови в позові покладаються на позивача. Відповідно до ст.141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачці в задоволенні позову відмовлено судовий збір не підлягає стягненню з відповідачки. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed