Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

28.02.2017 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили визначити їм додатковий строк тривалістю три місяця з часу набрання судовим рішенням законної сили для подання до нотаріусів Зміївського територіального округу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті їх батька [PERSON], померлого 29 квітня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог вказали, що 29 квітня 2014 року помер їх батько [PERSON], про що виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Зміївського району Харківської області в Книзі реєстрації актів про смерть 06 травня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 29. Після смерті батька залишилося спадкове майно: 1/3 частина житлового будинку №2 по вул. Механізаторів в с. Бірки Зміївського району Харківської області з відповідною частиною надвірних будівель, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 липня 1996 року Держплемзаводом "Червоний Велетень" с. Бірки Зміївського району Харківської області, згідно з розпорядженням про приватизацію від 09 липня 1996 року № 97. Будинок зареєстрований в Змїївському МДПТІ за реєстровим №3-307 як будинок спільної власності. Земельна частка (пай) під №272, розміром - 4,3036 га, із них: 4,1991 га - рілля (кадастровий номер 6321780500:02:000:0305) та 0,1045 га - сіножаті (кадастровий номер 6321780500:02:000:0931), яка розташована в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Зміївського району Харківської області, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ХР №081752, виданого 20 вересня 2005 року Зміївською районною державною адміністрацією на підставі Розпорядження від 02.04.2004 року за №165, зареєстрованого у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №070569100052. 2/3 частки вказаного будинку є власністю [PERSON] Із неї частки 1/3 будинку відповідно до названого свідоцтва про право власності на підставі участі у приватизації на житло та 1/3 відповідно свідоцтва про право на спадщину за реєстраційним №2-1560 (спадкова справа 748/2006), виданого 01 листопада 2006 року нотаріусом Зміївської нотаріальної контори після смерті матері позивачів - [PERSON] В будинку [PERSON] зареєстрована та проживає до цього часу з 16.06.1998 року. З часу реєстрації у вказаному будинку цей будинок повністю знаходиться на її утриманні. Останнім місцем реєстрації та проживання [PERSON] був будинок №80 по вул. Воронька у с. Першотравневе Зміївського району Харківської області, де він проживав зі сторонніми особами. Своїм дітям заповіту померлий [PERSON] не залишав. Їх мати та колишня дружина - [PERSON] померла раніше, 26 січня 2006 року, у віці 51 рік, про що 27 січня 2006 року [PERSON] сільською радою Зміївського району Харківської області в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №06. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу, серія І - ВЛ №015858 вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що Зміївським відділом РАГСу Харківської області в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 15 квітня 1997 року було зроблено запис за № 90. Отже спадкоємцями першої черги за законом згідно ст. 1261 ЦК України на майно після смерті [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON], які є позивачами по справі. До закінчення передбаченого законодавством строку у шість місяців вони вирішили прийняти спадщину: [PERSON] на 1/3 будинку, а [PERSON] на земельний пай. І за рекомендацією посадових осіб ПАТ "[PERSON] велетень" [PERSON] сільської ради, вирішили скористатися послугами їх спеціаліста з м. Харкова, який в господарстві займався оформленням земельних паїв, та який пообіцяв вирішити всі питання з прийняттям спадщини та отримання свідоцтва на право власності за відповідну плату. Вирішувати питання самостійно вони не наважилися з тих причин, що не знали як таке питання вирішується, а крім того [PERSON] є одинокою матір'ю доглядає до цього часу за дитиною - інвалідом, котра потребує постійного нагляду, та на той час доглядала за дитиною - немовлям віком до одного року, а збирання документів за консультацією спеціаліста ПАТ "[PERSON] велетень" на оформлення спадщини вимагало чималих затрат в часі. Після спілкування позивачів зі спеціалістом з Харкова, яка їх запевнила, що вирішить всі питання самостійно, взяла в них документи та гроші за свою роботу. За вказівкою спеціаліста з м. Харкова [PERSON] у приміщенні [PERSON] сільської ради [PERSON] 03 жовтня 2014 року до нотаріальної контори написала заяву про прийняття спадщини від померлого батька, яка була завірена секретарем сільської ради. Тільки в 2017 році з'ясувалося, що позивачі були обмануті і ошукані вказаним спеціалістом, заява до нотаріуса не попала. Так званий спеціаліст проводила дії лише з метою вводу їх в оману, відкладаючи з місяця в місяць закінчення справи під різними приводами, а пізніше вже зовсім перестала відповідати на телефонні дзвінки та не повернула отримані обманним шляхом гроші. Крім того, результатом її протизаконних дій сталося те, що позивачі пропустили строк у шість місяців для прийняття спадщини після її відкриття. Належним чином повідомлені сторони у судове засідання не з'явились. Позивачі [PERSON] та [PERSON] подали заяви про судовий розгляд справи за їх відсутністю, просили задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] сільський голова [PERSON] направила на адресу суду листа вих. №279/02-19 від 09.03.2017 року, в якому просила розглянути справу за відсутністю представника територіальної громади [PERSON] сільської ради Зміївського району Харківської області, позовну заяву визнала. З огляду на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися і розгляд справи проведено за їх відсутністю, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося. Дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. 29.04.2014 року помер [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть, виданого 06.05.2014 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Зміївського району Харківської області. (а. с. 14). За життя [PERSON] був власником: 1/3 частини житлового будинку №2 по вул. Механізаторів в с. Бірки Зміївського району Харківської області з відповідною частиною надвірних будівель, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 липня 1996 року Держплемзаводом "Червоний Велетень" с. Бірки Зміївського району Харківської області, згідно з розпорядження про приватизацію від 09 липня 1996 року № 97. Будинок зареєстрований в Змїївському МДПТІ за реєстровим №3-307 як будинок спільної власності; земельної частки (пай) під №272, розміром - 4,3036 га, із них: 4,1991 га - рілля (кадастровий номер 6321780500:02:000:0305) та 0,1045 га - сіножаті (кадастровий номер 6321780500:02:000:0931), яка розташована в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Зміївського району Харківської області, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ХР №081752, виданого 20 вересня 2005 року Зміївською районною державною адміністрацією на підставі Розпорядження від 02.04.2004 року за №165, зареєстрованого у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №070569100052. (а. с. 16, 19-21, 22) З копій паспортів, свідоцтв про народження, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, свідоцтв про розірвання шлюбу, свідоцтва про укладення шлюбу та свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) М.М., [INFO], та [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) Н.М., [INFO], є дочками [PERSON] (а. с. 23-29). Згідно довідки [PERSON] сільської ради Зміївського району Харківської області та паспорту громадянина України [PERSON], [INFO], був зареєстрований в б. №80 по вул. Воронько с. Першотравневе Зміївського району Харківської області. На день смерті разом із [PERSON] були зареєстровані, і проживають по даний час, [PERSON], [INFO], - стороння особа, [PERSON], [INFO], - стороння особа. (а. с. 13, 15). Після померлого 29.04.2014 року [PERSON] із заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини у встановлений шестимісячний термін, до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався, що підтверджується листом завідувача Зміївської державної нотаріальної контори [PERSON] від 11.04.2017 року. (а. с. 76). У відповідністю зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідністю з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом після померлого 29.04.2014 року батька [PERSON], пропустили строк прийняття спадщини та звернулися з позовною заявою про визначення їм додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини посилаючись на поважність причин пропуску зазначеного строку. Надані позивачами письмові докази підтверджують доводи позовної заяви щодо поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини. Так, даними посвідчення серії ААБ №221590, медичного висновку №26 від 16.07.2015 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України для отримання допомоги підтверджується, що позивачка [PERSON] виховує одна дитину-інваліда [PERSON], [INFO]. (а. с. 45, 46, 47). Це вказує на наявність у неї труднощів у самостійному здійсненні свого права на спадкування та потребу у представництві її інтересів. Також, 03.10.2014 року позивачка [PERSON] у [PERSON] сільській раді Зміївського району Харківської області оформила нотаріально посвідчену заяву до компетентних органів про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її батька [PERSON] (а. с. 33). Зазначене свідчить про вчинення нею конкретних дій, спрямованих на подання заяви про прийняття спадщини, однак зазначена заява не була подана до нотаріальної контори, хоча сама [PERSON] вважала, що вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини. З наданих позивачами копій правовстановлюючих документів вбачається, що власником 2/3 часток вказаного будинку є [PERSON]: 1/3 будинку відповідно до свідоцтва про право власності на підставі участі у приватизації на житло та 1/3 відповідно свідоцтва про право на спадщину за реєстраційним №2-1560 (спадкова справа 748/2006), виданого 01 листопада 2006 року нотаріусом Зміївської нотаріальної контори після смерті матері позивачів - [PERSON] (а. с. 16-21). Отримання позивачами довідки [PERSON] сільської ради від 03.10.2014 року №2098 про зареєстроване місце проживання [PERSON], та про осіб, що були з ним зареєстровані на час його смерті 29.04.2014 року, також вказує на вчинення дій щодо збирання документів, необхідних для оформлення спадщини. (а. с. 15). Надані позивачами копія довіреності від імені [PERSON], посвідченої секретарем Бірківської сільської ради 08.04.2016 року, а також: копія позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про поділ спадкового майна; копії судових ухвал про залишення позову без руху та про повернення позовної заяви від 28.12.2016 року та 11.01.2017 року відповідно; ухвали про залишення позову без розгляду за за повторної неявки позивачки, в тому числі її представника [PERSON], підтверджують доводи позовної заяви про те, що вони вчиняли дії, спрямовані на прийняття спадщини, між ними був відсутній спір щодо спадкування, однак вони обрали неналежний спосіб захисту своїх прав, що обумовлено, зокрема, діями їх представника, який самоусунувся від здійснення повноважень за довіреністю не повідомивши про це зацікавлених осіб. (а. с. 35-43). Сукупність обставин, викладених позивачами у позовній заяві, а також підтверджених наданими ними письмовими доказами, з урахуванням визнання позову відповідачем, дають суду підстави для висновку, що позивачі з поважних причин пропустили строк для подання заяв про прийняття спадщини. Доказів, які б спростовували доводи позивачів щодо поважності причин пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, не надано. За таких обставин, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved