Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 170 від 10.05.2011 року. Представник позивача свої вимоги обґрунтовує тим, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою [PERSON] був укладений Кредитний договір № 170 від 10.05.2011. Відповідно до п. 1.1. - 1.2. Кредитного договору Банк зобов`язався надати позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 20 000,00 грн, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 21 % річних. Кредит надавався на 60 місяців зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 08.05.2016 на споживчі цілі. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено Іпотечний договір від 10.05.2011, посвідчений приватним нотаріусом Антрацитівського міського нотаріального округу Луганської області Шульженко Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 134. Пунктами 3.1.3., 4.3. Іпотечного договору передбачено, що Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Зобов`язання за Кредитним договором та/або цим Договором. Іпотекодержатель вправі задовольнити за рахунок Предмету іпотеки свої вимоги в повному обсязі, який визначається Іпотекодержателем самостійно на момент реалізації Права іпотеки, у тому числі, але не виключно: основну суму кредиту, проценти за користування кредитом, комісійну винагороду, визначену Кредитним договором, нараховані та несплачені на момент реалізації Права застави штрафні санкції за порушення зобов`язань за Кредитним договором (пеня, штраф), витрати, понесені Іпотекодержателем у зв`язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки та його реалізацією, у тому числі витрати на оплату послуг аудиторів, адвокатів та інші документально підтверджені витрати Іпотекодержателя, якщо вони будуть мати місце, спричинені Іпотекодержателю збитки в повному обсязі. Відповідно до п. п. 6.1., 6.2. Іпотечного договору Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет Іпотеки у випадку, якщо на момент настання строку платежу Зобов`язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання Строку платежу у випадку невиконання Іпотекодавцем будь-якого з своїх обов`язків, передбачених цим Договором та/або Кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих Іпотекодавцем у відповідності з цим Договором, виявиться (стане) недійсною. При цьому, у разі порушення Зобов`язання та/або умов цього Договору та прийняття Іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на Предмет іпотеки, Іпотекодержатель зобов`язаний надіслати Іпотекодавцю та Позичальнику письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушеного Зобов`язання, вимога про його виконання протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту її отримання та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого стоку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки. Направити таку вимогу про усунення порушення Іпотекодавцю не уявляється можливим, оскільки її останнє відоме місце реєстрації знаходиться на непідконтрольній українській владі території, офіційна електронна адреса невідома, а нормами чинного законодавства не врегульоване питання направлення будь-якої кореспонденції особам, які зареєстровані на тимчасово окупованій території. До того ж, п. 6.1. Іпотечного договору передбачено, що положення ч. 2 цього пункту не є перешкодою для реалізації права Іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Оскільки, Позичальником та/або Іпотекодавцем вимоги Банку задоволено не було, заборгованість не погашено, Банк звернувся до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою про стягнення заборгованості з Позичальника та фінансового поручителя [PERSON] . Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 18.04.2019. На виконання рішення суду видано виконавчі листи, які в подальшому було пред`явлено на виконання до державної виконавчої служби для виконання. Станом на 16.12.2019 рішення суду не виконано, заборгованість не погашено, що підтверджується довідкою Луганського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області за № 14474/17.1-77 від 16.12.2019 та довідкою Антрацитівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області за № 4221 від 16.12.2019. Відповідно до п. 1.2- 1.3 Іпотечного договору предметом іпотеки є: квартира у [ADDRESS] . та складається згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданому Антрацитівським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» з трьох житлових кімнат, житловою площею 42,7 кв.м., а також коридора, кухні, санвузла, комори, загальною площею 56,8 кв.м; квартира належить [PERSON] . Відповідно до п. 1.3 Іпотечного договору, Сторони домовились, що для цілей даного Договору вартість Предмета Іпотеки становить 40 000,00 грн. При цьому, Сторони погоджуються з тим, що вартість Предмета іпотеки, зазначена у цьому пункті Договору, є приблизною вартістю Предмета іпотеки на момент передачі його у іпотеку. Реалізація предмета іпотеки у будь-якому випадку буде здійснюватися за цінами, що реально склалися на ринку на момент його реалізації та є реальними щодо його відчуження за грошові кошти в порядку, передбаченому цим Договором та чинним на момент реалізації Законодавством. Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Направити на адресу Іпотекодавця вимогу про усунення порушення не можливо, оскільки останнє відоме місце її реєстрації знаходиться на непідконтрольній українській владі території, офіційна електронна адреса невідома, а нормами чинного законодавства не врегульоване питання направлення будь-якої кореспонденції особам, які зареєстровані на тимчасово окупованій території України. На підставі викладеного, позивач просить суд звернути стягнення на майно, передане в іпотеку, відповідно до іпотечного договору від 10.05.2011, посвідченого приватним нотаріусом Антрацитівського міського нотаріального округу Луганської області Шульженко Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 134, а саме: а саме: квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його реалізації на прилюдних торгах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, що має бути визначена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнути з [PERSON] суму судового збору у розмірі 2 102,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та третя особа, що не заявляє самостійних вимог: [PERSON] в судове засідання не з`являлися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином - через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" на веб-сайті Старобільського районного суду, оскільки вони зареєстровані на тимчасовоокупованій території України визначеній Верховною радою України куди підприємством поштового зв`язку "Укрпошта" не здійснюється доставка поштової кореспонденції. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК Україну, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 28.09.2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 10.05.2011 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був кредитний договір №170 (а.с.5-6). Відповідно до п. 1.1. - 1.2. Кредитного договору Банк зобов`язався надати позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 20 000,00 грн, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 21 % річних. Кредит надавався на 60 місяців зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 08.05.2016 на споживчі цілі. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено Іпотечний договір від 10.05.2011, посвідчений приватним нотаріусом Антрацитівського міського нотаріального округу Луганської області Шульженко Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 134 (9-12). [PERSON] порушила умови кредитного договору, а саме: не виконала зобов`язання щодо погашення кредиту та своєчасної сплати процентів за користування кредитом. Оскільки, Позичальником та/або Іпотекодавцем вимоги Банку задоволено не було, заборгованість не погашено, Банк звернувся до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою про стягнення заборгованості з Позичальника та фінансового поручителя [PERSON] . Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 18.04.2019 по справі № 433/2368/18 позов Банку задоволено повністю та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 170 від 10.05.2011 в розмірі 15 973,93 грн. Рішення суду набрало законної сили 10.06.2019.На виконання рішення суду видано виконавчі листи, які в подальшому було пред`явлено на виконання до державної виконавчої служби для виконання. Станом на 16.12.2019 рішення суду не виконано, заборгованість не погашено. Способи захисту цивільного права чи інтересу можуть бути судові (стаття 16 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України) та позасудові (статті 17-19 ЦК України). Право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором належить виключно позивачеві. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з боржника не є перешкодою для пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Позивач не може бути позбавлений права власного вибору щодо застосування передбачених механізмів, а також одночасного їх застосування. В даному випадку усунення можливості подвійного стягнення вимог позивача на підставі обох відповідних механізмів захисту його порушених прав та інтересів має здійснюватися на стадії виконання судового рішення, а не шляхом обмеження прав позивача. Наведена позиція узгоджується із правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 05.12.2018 у справі № 344/14521/14-ц. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач зазначає, що направити на адресу Іпотекодавця [PERSON] вимогу про усунення порушення не можливо, оскільки останнє відоме її місце реєстрації - м. Антрацит Луганської області, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, офіційна електронна адреса невідома, а нормами чинного законодавства не врегульоване питання направлення будь-якої кореспонденції особам, які зареєстровані на тимчасово окупованій території України. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст.629 та ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору і є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 572 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про заставу», ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Частиною 1 ст. 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України "Про іпотеку". Відповідно до ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із ч.1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до положень ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки є порушення зобов`язань з боку боржника. Оскільки в зв`язку із невиконанням умов кредитного договору у позичальника утворилася заборгованість, за умовами договору іпотеки та відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" банк набув право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки . Відповідно до ч.1 ст.33, ч.1 ст.41 Закону України "Про іпотеку" у випадку не виконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем при поданні позову у розмірі 2102 грн. підлягає стягненню з позивача на користь позивача. На підставі викладено,

Outcome: approved