Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Прокурор в інтересах держави 23.06.2017 року звернувся в суд із позовом до відповідачів, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог про визнання недійсним договору оренди майна та зобов»язання вчинити дії. Підставою звернення із позовом вважає те, що Уманською місцевою прокуратурою встановлено, що 01.01.2017 між відділом освіти Монастирищенської РДА (надалі-Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (надалі-Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна (надалі-Договір), згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування майно спільної власності територіальних громад міста, селища, сіл Монастирищенського району-нежитлове приміщення-будівлю гаражу (далі-Майно) загальною площею 72,0 кв.м., розміщене за адресою: Сатанівська загальноосвітня школа I-III ступенів, [ADDRESS] Монастирищенського району Черкаської області, що перебуває на балансі відділу освіти, вартість якого визначена згідно із звітом про проведення експертної оцінки нерухомого майна оцінкою-42 470 грн. (п.1.1 Договору). Як вбачається з умов Договору (п.1.2), нерухоме майно передається в оренду для зайняття господарської діяльності (будівля використовується для вироблення олії). Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців та діє з дати підписання акту приймання-передачі майна включно (п.10.1 Договору). Акт прийому-передачі нежитлового приміщення, що є предметом договору між Орендодавцем та Орендарем підписано 01.01.2017. Згідно запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] припинив підприємницьку діяльність 17.07.2014, тобто відповідно до чинного законодавства не є фізичною особою-підприємцем. Спірний договір укладено сторонами після припинення [PERSON] діяльності, як суб'єктом господарювання. Відповідно вказаний договір, не зважаючи на найменування сторони, укладений з відповідачем-як з фізичною особою. Як наслідок даний спір виник із цивільних правовідносин. Вважає, що даний договір суперечить вимогам чинного законодавства та підлягає визнанню недійсним, а орендоване нежитлове приміщення поверненню, так як суперечить в тому числі ст.ст.28,29 Закону України «Про освіту», ст.2,9-10 Закону України «Про загальну середню освіту». Згідно рішення Монастирищенської районної ради Черкаської області №10-7/VІІ від 20.10.2016 приміщення Сатанівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів перебуває в районній комунальній власності. Згідно листа відділу освіти Монастирищенської районної державної адміністрації №275 від 08.06.2017 приміщення Сатанівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів перебуває на балансі відділу освіти райдержадміністрації. За Статутом освітнього закладу передбачено, що Сатанівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Монастирищенської районної ради Черкаської області знаходиться у комунальній власності Монастирищенської районної ради Черкаської області (п.1.1 Статуту). Пунктом 1.4 Статуту Сатанівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів встановлено, що засновником (власником) навчального закладу є Монастирищенська районна рада Черкаської області. Головною метою навчального закладу є забезпечення реалізації права громадян на здобуття повної загальної середньої освіти (п.1.5 Статуту). Згідно п.п.5.1,5.4-5.6 Статуту матеріально-технічна база Сатанівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло, інші матеріальні цінності, вартість яких відображено у балансі навчального закладу. Вилучення основних фондів, оборотних коштів та іншого майна навчального закладу проводиться лише у випадках, передбачених чинним законодавством. Для забезпечення навчально-виховного процесу база навчального закладу складається із навчальних кабінетів, майстерні, спортивного, актового залів, бібліотеки, радіоцентру, медичного і комп'ютерного кабінетів, їдальні, приміщення для інженерно- технічного та навчально-допоміжного персоналу, кімнати психологічного розвантаження, тощо. Відповідно до рішення сесії Сатанівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області №2 від 19.09.2000 навчальний заклад має земельну ділянку, де розміщуються спортивний майданчик, зона відпочинку, господарські будівлі, тощо. Частиною 5 ст.63 Закону України «Про освіту» визначено, що об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням. Відповідно до приписів п.3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 14.08.2001 року №63, здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється. Правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що хоча ч.4 ст.61 Закону України «Про освіту», п.105 Положення про загальноосвітній навчальний заклад, затвердженого постановою КМ України від 27.08.2010 року №778, визначено, що додатковими джерелами фінансування навчальних закладів, заснованих в тому числі на комунальній власності, можуть бути доходи від надання в оренду приміщень, однак оренда приміщень у них дозволяється лише у випадках, якщо об'єкт оренди використовується за цільовим призначенням-для навчально-виховного процесу. Вищим господарським судом України у постанові від 08.10.2014 № 906/213/14 за позовом прокурора міста Житомира в інтересах держави до виконавчого комітету Житомирської міської ради, комунального підприємства «Агентство з управління майном» Житомирської міської ради, фізичної особи-підприємця про визнання незаконним та часткове скасування рішення, визнання недійсним договору, звільнення приміщення, висвітлено правову позицію про те, що невикористання навчальним закладом спірного приміщення для навчального процесу не є підставою для визнання правомірним рішення про передачу його в оренду, оскільки чинним законодавством встановлена заборона використання цього приміщення з іншою метою. Таким чином, вирішальним в аспекті неухильного дотримання вимог ч.5 ст.63 Закону України «Про освіту» законодавець визначає обов'язкове використання об'єктів освіти і науки, що фінансуються з бюджету, за цільовим призначенням, тобто тісну пов'язаність з навчально-виховним процесом мети такого використання (у тому числі на умовах оренди). Визначення у спірному Договорі мету оренди приміщення-зайняття господарською діяльністю (будівля використовується для вироблення олії) є не, що іншим, як зміна цільового призначення частини приміщення Сатанівської загальноосвітньої школи I-III ступенів. Аналогічну правову позицію висвітлено в постанові Вищого господарського суду України від 23.03.2016 у справі №922/5128/15. Орендарем приміщення Сатанівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів використовується для зайняття господарської діяльності, а саме для вироблення олії. Згідно запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] з 17.07.2014 не є фізичною особою-підприємцем, але фактично продовжує займатися господарською діяльністю в приміщенні загальноосвітнього навчального закладу, що свідчить про намагання Орендаря в порушення норм чинного законодавства приховати свою комерційну діяльність. Відповідно до інформації Монастирищенського PC УДСНС України у Черкаській області № 40 від 08.06.2017 [PERSON] згідно з вимогами Постанови КМУ №440 від 05.06.2013 декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки до Монастирищенського PC УДСНС України у Черкаській області не подавав. Також, в інформації органу ДСНС зазначається, що господарська діяльність по виробництву рослинної олії характеризується пожежною небезпекою в зв'язку з наявністю горючих речовин. Пунктом 1.4 розділу VI Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ №1417 від 30.12.2014 вказана господарська діяльність у будинках та приміщеннях навчальних закладів забороняється. Крім того, в Управлінні Держпраці у Черкаській області, відповідно до листа №5251/8 від 19.06.2017, відсутня інформація щодо видачі дозвільних документів [PERSON] для зайняття господарської діяльності, а саме вироблення олії. Однак, згідно п.12 Додатку 3 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1107 експлуатація технологічного устаткування олійно-жирової промисловості передбачає отримання відповідного дозволу. Відповідно до ч.1 ст.227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до статті 638 ЦК України істотними умовами договору оренди можуть бути також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно з частиною другою статті 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» за згодою сторін у договорі оренди можуть бути передбачені й інші умови, наприклад, щодо використання орендарем об'єкта оренди за цільовим призначенням. Аналогічна правова позиція висвітлена у п.2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна». За відсутності, передбачених законом, підстав для передачі нерухомого майна навчального закладу в оренду для здійснення діяльності Орендаря, тобто з метою отримання прибутку, а не за призначенням, пов'язаним з навчально-виховним процесом, за відсутності дозвільних документів на початок роботи, орендар створює реальну небезпеку для життя та здоров'я учнів навчального закладу. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Згідно ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним. Відповідно до ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5,6 ст.203 Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. З огляду на викладене, договір оренди нерухомого майна від 01.01.2017, укладений між відділом освіти Монастирищенської районної державної адміністрації та фізичною особою-підприємцем [PERSON]., підлягає визнанню судом недійсним, як такий, що вчинений з порушенням вимог закону та без відповідного дозволу. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.207 Господарського кодексу України виконання господарського зобов'язання визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє. Пунктом 2.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013 №11 визначено, що частиною 3 статті 207 ГК України передбачена і можливість припинення господарського зобов'язання лише на майбутнє. Отже, якщо зі змісту договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то суд одночасно з визнанням договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє. Положеннями ст.216 ЦК України унормовано, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймачеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (ч.1 ст.785 ЦК України). Аналогічна правова позиція висвітлена і в постанові Вищого господарського суду України від 15.03.2016 у справі №913/483/15 за позовом прокурора м.Рубіжне Луганської області в інтересах держави в особі Рубіжанської міської ради до управління освіти Рубіжанської міської ради про визнання недійсним договору оренди та зобов'язання повернути майно. Одним з пріоритетних напрямків здійснення державної політики є здійснення державної політики в сфері освіти. Держава забезпечує доступність і розвиток повної загальної середньої освіти (ст.53 Конституції України). Таким чином, державна політика в галузі освіти -це невід'ємна складова утвердження і забезпечення державою прав і свобод людини та їх гарантій. Відповідно до Закону України «Про освіту» освіта-це основа інтелектуального, культурного, духовного, соціального, економічного розвитку суспільства і держави. Україна визначає освіту пріоритетною сферою соціально-економічного, духовного і культурного розвитку суспільства. Державна політика в галузі освіти визначається Верховною Радою України відповідно до Конституції України і здійснюється органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Згідно з положеннями ст.327 Цивільного кодексу України управління майном, яке знаходиться в комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та створені нею органи місцевого самоврядування. Відділ освіти Монастирищенської районної державної адміністрації передаючи нежитлове приміщення-будівлю гаражу Сатанівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів в оренду з метою його нецільового використання вийшов за межі наданих законом та власником майна, а саме-територіальними громадами міста, селища, сіл Монастирищенського району, повноважень. Територіальні громади міста, селища, сіл Монастирищенського району як власник спірного майна делегує Монастирищенській районній раді, її структурним підрозділам, посадовим особам повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом. Відповідно до ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування» районна рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальних громад, сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами. Вказані положення Закону надають Монастирищенській районній раді право на захист інтересів громади при нецільовому використанні об'єктів освіти, які перебувають у комунальній власності, у тому числі право на звернення до суду в спосіб, передбачений ст.16 Цивільного кодексу України. Згідно листа Монастирищенської районної ради №192/01-20 від 21.06.2017 заходи щодо визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення-будівлі гаражу Сатанівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 01.01.2017 та повернення майна територіальним громадам міста, селища, сіл Монастирищенського району районною радою не вживалися. Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 23.03.2012 «Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам» та відповідно до п.2 резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо. З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обгрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади. Таким чином, [PERSON] використовуючи приміщення Сатанівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів для власних комерційних цілей без відповідних дозволів (ліцензій) порушує інтереси держави у сфері освіти щодо використання приміщень навчальних закладів лише для навчально-виховної діяльності та внаслідок пожежної небезпечності вказаного виду діяльності створює загрозу для здоров'я учнів школи, перешкоджає створення безпечних умов для здобуття освіти. Відповідно до ст.131-1 в Україні діє прокуратура, яка здійснює, в т.ч.. представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Неналежне виконання Монастирищенською районною радою покладених на неї обов'язків дає право Уманській місцевій прокуратурі вживати заходи представницького характеру на захист інтересів держави в порядку, передбаченому ст.23 Закону України «Про прокуратуру». Листом №(25-31) 5955 вих.17 від 23.06.2017 Монастирищенську районну раду повідомлено про представництво Уманською місцевою прокуратурою інтересів держави в особі Монастирищенської районної ради в суді. Просить визнати недійсним договір оренди нерухомого майна від 01.01.2017, укладений між відділом освіти Монастирищенської районної державної адміністрації та [PERSON] та припинити зобов'язання за договором від 01.01.2017 на майбутнє; зобов'язати [PERSON] повернути Монастирищенській районній раді нежитлове приміщення-будівлю гаражу загальною площею 72,0 кв.м., розміщене за адресою: Сатанівська загальноосвітня школа I-III ступенів, [ADDRESS] Монастирищенського району Черкаської області, вартість якого становить 42 470 грн., шляхом підписання акту прийому-передачі та стягнути із [PERSON] та відділу освіти Монастирищенської районної державної адміністрації на користь прокуратури Черкаської області сплачений судовий збір в сумі 3200 грн. У судовому засіданні прокурор позов та обставини, зазначені у позовній заяві, підтримав повністю, просить позов задоволити. У судові засідання представник позивача Монастирищенської районної ради не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позову. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково, а саме: заперечує проти стягнення з нього судових витрат, так як провів ремонт приміщеннея, вчасно сплачував платежі та користі державі від повернення майна не буде, так як дане примішення школою не використовувалось, перебувало у занедбаному стані. Його дружина оформлена підприємцем, але договір був укладнений з ним, так як він не вважав, що це буде значним порушенням. У судові засідання представник відповідача відділу освіти Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області не з"явився, подав заяву про визнання позову та акт прийому-передачі предмету спірного договору оренди від 14.07.2017 року відповідачем [PERSON] відділу освіти (а.с.58). У судові засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Сатанівської загальноосвітньої школи I-III ступенів, двічі не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до п.3 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом; Згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ст.45 ЦПК України у випадках, встановлених законом, прокурор може звернутися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. Згідно повідомлення №192/01-20, виданого 21.06.2017 року Монастирищенською районною радою Черкаської області, питання щодо розірвання договору оренди, укладеного мід відділом освіти райдержадміністрації та фізичною особою-підприємцем [PERSON] виконавчим апаратом районної ради не ініціювалось. Орендоване майно належить до районної комунальної власності, перебуває на балансі та в оперативному управлінні відділу освіти райдержадміністрації (а.с.38). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно переліку майна районної комунальної власності, затвердженого рішенням Монастирищенської районної ради Черкаської області №10-7/VII від 20.10.2016 року «Про перелік об»єктів нерухомого майна та реєстр корпоративних прав» Монастирищенська районна рада є власником в т.ч. приміщення Сатанівської загальноосвітньої школи I-III ступенів (а.с.20-24). Судом встановлено, що 01.01.2017 року між відділом освіти Монастирищенської районної державної адміністрації (надалі-Орендодавець) та [PERSON] (надалі-Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування майно спільної власності територіальних громад міста, селища, сіл Монастирищенського району-нежитлове приміщення-будівлю гаражу (далі-Майно) загальною площею 72,0 кв.м., розміщене за адресою: Сатанівська загальноосвітня школа I-III ступенів, [ADDRESS] Монастирищенського району Черкаської області, що перебуває на балансі відділу освіти, вартість якого визначена згідно із звітом про проведення експертної оцінки нерухомого майна станом на 21 грудня 2016 року 42 470 грн. (а.с.10-15). Згідно п.2.1. договору оренди нерухомого майна орендар вступає у строкове платне користування майном в термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі майна (а.с10-15). Відповідно до акту прийому-передачі об»єкту оренди за договором від 01.01.2017 року орендодавець відділ освіти Монастирищенської РДА в особі [PERSON] передав, а орендар [PERSON] прийняв у довгострокове платне користування приміщення (в подальшому-Приміщення), яке знаходиться за адресою Сатанівської загальноосвітньої школи I-III ступенів, [ADDRESS], площею 72 кв.м. (а.с.17). Згідно розпорядження №5, виданого 17.02.2016 року Сатанівською сільською радою, вулицю Комсомольська перейменовано на Щаслива (а.с.39). Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч..8 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" № 280/97-ВР від 21 травня 1997 року, із змінами та доповненнями право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про освіту» №1060-XII від 23 травня 1991 року, із змінами та доповненями навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу. Згідно ст.28 Закону України «Про освіту» №1060-XII від 23 травня 1991 року, із змінами та доповненями система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти. Відповідно до ст.29 Закону України «Про освіту» №1060-XII структура освіти включає: дошкільну освіту; загальну середню освіту; позашкільну освіту; професійно-технічну освіту; вищу освіту; післядипломну освіту, самоосвіту. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про загальну середню освіту» №651-XIV від 13 травня 1999 року, із змінами та доповненями загальноосвітній навчальний заклад є юридичною особою. За своїми організаційно-правовими формами загальноосвітні навчальні заклади можуть бути державної, комунальної та приватної форм власності. Згідно ч.5 ст.9 Закону України «Про загальну середню освіту» №651-XIV положення про загальноосвітні навчальні заклади затверджуються Кабінетом Міністрів України. Загальноосвітній навчальний заклад на основі Положення про загальноосвітні навчальні заклади розробляє статут, який затверджується власником (для державних та комунальних загальноосвітніх навчальних закладів - відповідним органом управління освітою) та реєструється місцевим органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 ст.44 Закону України «Про загальну середню освіту» №651-XIV матеріально-технічна база загальноосвітніх навчальних закладів включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно загальноосвітніх навчальних закладів належить їм на правах, визначених законодавством України. У відповідності до ч.2 ст.44 Закону України «Про загальну середню освіту» №651-XIV вимоги до матеріально-технічної бази загальноосвітніх навчальних закладів визначаються відповідними будівельними і санітарно-гігієнічними нормами і правилами, а також типовими переліками обов'язкового навчального та іншого обладнання (в тому числі корекційного), навчально-методичних та навчально-наочних посібників, підручників, художньої та іншої літератури. Згідно ч.1 ст.61 Закону України «Про освіту» №1060-XII фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Відповідно до ч.1 ст.63 Закону України «Про освіту» №1060-XII матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством. Згідно ч.5 ст.63 Закону України «Про освіту» №1060-XII об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням. Відповідно до п.1.2 Договору оренди нерухомого майна від 01.01.2017 року майно передається в оренду для зайняття господарською діяльністю (будівля використовується для вироблення олії) (а.с10-15). Згідно п.5.1 Статату Сатанівської загальноосвітньої школи I-III ступенів матеріально-технічна база навчального закладу включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло, інші матеріальні цінності, вартість яких відображено у балансі навчального закладу (а.с.26-30).. Відповідно до п.5.6 Статату Сатанівської загальноосвітньої школи I-III ступенів рішення сесії Сатанівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області №2 від 19.09.2000 навчальний заклад має земельну ділянку, де розміщуються спортивний майданчик, зона відпочинку, господарські будівлі, тощо (а.с.26-30).. Згідно п.п.5 п.6.2 Статату Сатанівської загальноосвітньої школи I-III ступенів джерелами формування кошторису навчального закладу є доходи від здачі в оренду приміщень, споруд, обладнання (а.с.26-30). Відповідно до п.101 Постанови КМ України «Про затвердження Положення про загальноосвітній навчальний заклад» №778 від 27.08.2010 року матеріально-технічна база закладу включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло, інші матеріальні цінності, вартість яких відображено у балансі. Згідно п. 19 Постанови КМ України «Про затвердження Положення про навчально-виховний комплекс «дошкільний навчальний заклад-загальноосвітній навчальний заклад», загальноосвітній навчальний заклад-дошкільний навчальний заклад» №306 від 12.03.2003 року фінансово-господарська діяльність навчально-виховного комплексу провадиться відповідно до законодавчих та інших нормативно-правових актів Відповідно до п.п.3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 14.08.2001 року №63, здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється. Згідно з ч. 2 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного майна» №2163-XII від 4 березня 1992 року, із змінами та доповненнями загальнодержавне значення мають і не підлягають приватизації-об'єкти освіти. Сатанівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, як заклад загальної середньої освіти, належить до об'єктів освіти, і відповідно до ст. 63 Закону України "Про освіту" не може використовуватися не за призначенням, а може бути передане в оренду виключно для діяльності, пов'язаної з навчально-виховним процесом. Така правова позиція, викладена і у постанові Вищого господарського суду України від 08.10.2014 року у справі №906/213/14. Відповідно до ч.1 ст.793 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та згідно ч.2 ст.203 ЦК - особа, яка вчиняє правочин має мати необхідний обсяг цивільної дієздатності . Відповідно до ч.5 ст.203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,-відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно ст.6 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 № 2269-XII "Орендарями згідно з цим Законом можуть бути господарські товариства, створені членами трудового колективу підприємства, його структурного підрозділу, інші юридичні особи та громадяни України, фізичні та юридичні особи іноземних держав, міжнародні організації та особи без громадянства. Фізична особа, яка бажає укласти договір оренди державного майна з метою використання його для підприємницької діяльності, до укладення договору зобов'язана зареєструватись як суб'єкт підприємницької діяльності." Оскільки, орендоване, за договором оренди від 01.01.2017 року, приміщення передане [PERSON] для зайняття господарською діяльністю, що не пов'язана з навчально-виховним процесом, тобто із порушенням закону, та з особою, яка не має необхідного обсягу цивільної дієздатності - він не є фізичною особою-підприємцем, тому суд вважає, що є підстави для визнання даного договору недійсним. Також, з огляду на те, що спірний договір є недійсним, позовна вимога про зобов»язання [PERSON] повернути нежитлове приміщення-будівлю гараж загальною площею 72,0 кв.м., підлягає до задоволення відповідно ст.216 ЦК України. Разом з тим, суду надано акт прийому -передачі об"єкту оренди від 14.07.2017 року, відповідно до якого [PERSON] передав відділу освіти Монастирищенської районної державної адмністрації спірне приміщення, суду не надано доказів перебування вказаного приміщення на балансі Монастирищенської районної ради, а тому суд вважає, що воно підлягає поверненню на баланс відділу освіти Монастирищенської РДА, в тому числі з підстав визнання недійсним договору від 01.01.2017 року. У зв"язку з чим у задоволенні позову в цій частині відмовити. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому судові витрати підлягають стягненню із відповідачів в рівних частинах, в тому числі і з підстави часткового виконання позовних вимог відповідачми під час судового розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed