Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про виділ у натурі частки майна, посилаючись на те, що 12 квітня 2002 року вона та її брат [PERSON] отримали від батька в дар по ? частині незакінченого будівництвом житлового будинку, побудованого на 92%, з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS], та по ? частині земельної ділянки під будинком площею 0,1741га. 06 вересня 2006 року сторони продали частину отриманої в дар земельної ділянки площею 0,006га. Земельну ділянку площею 0,1141га, яка залишилась у власності [PERSON] та [PERSON], вони поділили, та 19 червня 2012 року отримали державні акти на право власності на земельну ділянку. Подарований будинок, побудований на 92%, було добудовано позивачкою [PERSON] за власні кошти. Така добудова проводилася за домовленістю з [PERSON] у відповідністю з фактичним користуванням приміщеннями житлового будинку. Приміщення другого поверху будинку, якими володіє і користується [PERSON], на момент дарування не були житловими приміщеннями, що видно в записах інвентаризаційної справи БТІ, тому вона змушена була виконати ремонтно-будівельні роботи для завершення будівництва будинку. Ця частина будинку була обладнана окремою системою газопостачання та електроенергії, за її кошти на подвір'ї було викопано другу криницю для водопостачання другого поверху будинку. Відповідно до Висновку №77-10/БЕ, додаток 4, локальний кошторис №2-1-1, вартість зроблених ремонтно-будівельних робіт по завершенню будівництва будинку становить 82720,00грн. Ті обставини, що ремонтно-будівельні роботи по завершенню будівництва другого поверху будинку зроблені нею за її власні кошти визнані стороною [PERSON] в судовому засіданні під час слухання іншої цивільної справи №2-94/10, тому не потребують доказування. У жовтні 2011 року будинок було введено в експлуатацію, а 27 грудня 2011 року було зареєстровано право власності на домоволодіння по [ADDRESS] по ? частин за кожним співвласником. 22 березня 2012 року між нею та [PERSON] було укладено договір про порядок володіння та користування житловим будинком, зареєстрований в реєстрі за №884, за яким в користуванні позивача [PERSON] залишився другий поверх будинку. Позивач [PERSON] просила поділити в натурі житловий будинок та надвірні споруди по [ADDRESS] відповідно до Варіанту №1 Висновку №77-10/БЕ та з урахуванням договору про порядок володіння та користування житловим будинком ВРР №550940 від 22 березня 2012 року, виділивши сторонам у власність конкретні приміщення будинку, та зобов'язати Комунальне підприємство "БТІ" Києво-Святошинської районної ради Київської області» зареєструвати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. В процесі розгляду справи позивач [PERSON] неодноразово уточнювала свої позовні вимоги. Остаточно позовні вимоги були уточнені 27 лютого 2014 року шляхом подання уточненої позовної заяви про виділ у натурі частки майна, відповідно до якої позивач [PERSON] просила поділити в натурі житловий будинок та надвірні споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS], які належать [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по ? частині кожному, виділивши їй у власність наступні приміщення будинку, господарські будівлі і споруди: коридор №2-1 площею 9,9 кв.м., кухню № 2-2 площею 14,0 кв.м., туалет №2-3 площею 1,2 кв.м., ванну № 2-4 площею 3,3 кв.м., котельню № 2-5 площею 0,7 кв.м., житлову кімнату № 2-6 площею 10,0 кв.м., вітальню № 2-7 площею 22,6 кв.м., погріб №"ІІІ" площею 12,3 кв.м., ганок 1, сходи, яму обладнану "ІІІ", огорожу №1(1/2 частину), ворота, фіртку №2, огорожу №3, колодязь ІІ, та просила виділити іншому співвласнику [PERSON] у власність наступні приміщення будинку, господарські будівлі і споруди: коридор № 1 площею 5,2 кв.м., погріб № ІІ площею 6,9 кв.м., передпокій №1-1 площею 5,7 кв.м., кухню № 1-2 площею 5,6кв.м., житлову кімнату № 1-3 площею 13,9 кв.м., житлову кімнату № 1-4 площею 8,4 кв.м., житлову кімнату № 1-5 площею 17,3 кв.м., ганок 2, сарай "Б", вбиральню "В", навіс "Г", колодязь "І", огорожу №1 (1/2 частину), огорожу № 4, та стягнути з [PERSON] на її користь різницю вартості часток майна (без урахування вартості зроблених добудов) в розмірі 42 897 грн.. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], третя особа КП "БТІ" Києво-Святошинської районної ради, про поділ будинковолодіння в натурі, в якому посилався на те, що згідно договорів дарування від 12 квітня 2002 року він став власником ? частини незакінченого будівництвом житлового будинку (92% готовності) та ? частини земельної ділянки площею 0,1741га в с. Гатне, Києво-Святошинського району, Київської області. Інші ? частина будинку і земельної ділянки належить сестрі [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Гатненської сільської ради від 22 жовтня 2010 року за № 9/8 надано дозвіл на переобладнання житлового будинку по [ADDRESS] з одноквартирного в двоквартирний. У 2011 році будинок був прийнятий експлуатацію. У відповідності до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 грудня 2011 року [PERSON] є власником ? частини домоволодіння. Згідно технічного паспорту від 30 липня 2012 року житловий будинок [ADDRESS] є двоквартирним, двоповерховим, загальною площею 137,0кв.м., житловою - 72,2кв.м. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] просив поділити будинковолодіння [ADDRESS] у відповідності до запропонованого експертом варіанту розподілу у висновку №746/13-43 від 25 листопада 2013 року, та визнати за ним право власності на коридор, позначений під № І площею 5,2 кв.м., погріб, позначений під № ІІ площею 6,9кв.м., передпокій, позначений під №1-1 площею 5,7кв.м., кухню, позначену під № 1-2 площею 5,6кв.м., житлову кімнату, позначену під №1-3 площею 13,9кв.м., житлову кімнату, позначену під № 1-4 площею 8,4кв.м., житлову кімнату, позначену під №1-5 площею 17,3 кв.м., Ганок 2 житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 112,6кв.м. (137,0кв.м. по технічному паспорту), житловою - 72,2кв.м., Сарай під літерою "Б", вбиральню під літерою "В", навіс під літерою "Г", колодязь під №"І", огорожу під №1 (1/2 частину), огорожу №4, що становить 43/100 частин від усього будинковолодіння, і за [PERSON] просив визнати право власності на коридор, позначений під №2-1 площею 9,9кв.м., кухню, позначену під №2-2 площею 14,0кв.м., туалет, позначений під №2-3 площею 1,2кв.м., ванну, позначену під №2-4 площею 3,3кв.м., котельню, позначену під №2-5 площею 0,7кв.м., житлову кімнату, позначену під №2-6 площею 10,0кв.м., вітальню, позначену під №2-7 площею 22,6кв.м., погріб, позначений під №ІІІ площею 12,3кв.м., Ганок 1, Сходи житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 112,6кв.м. (137,0кв.м. по технічному паспорту), житловою - 72,2кв.м., Яму обладнану під №ІІІ, огорожу від №1 (1/2 частину), ворота/хвіртку №2, огорожу №3, колодязь під №ІІ, що складає 57/100 частин від всього будинковолодіння. Також позивач за зустрічним позовом [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на його користь 26360,50 гривень різниці вартості в ідеальних частках сторін на будинковолодіння [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] первісний позов підтримав та просив його задовольнити, зустрічний позов визнав в частині поділу будинковолодіння [ADDRESS], заперечував в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] різниці вартості в ідеальних частках сторін на будинковолодіння. Представник позивача за первісним позовом додатково суду пояснив, що [PERSON] почала проводити ремонтно-будівельні роботи по добудові будинку у 2006 році, до цього часу будинок був недобудований. Оскільки нею проводилася саме добудова будинку, а не його поліпшення, то відповідно до норм Цивільного кодексу України дозвіл співвласника на такі роботи не вимагався. Той факт, що добудова будинку проводилася позивачем [PERSON] у 2006 році за 82720грн., встановлено рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 червня 2010 року у цивільній справі №2-94/10 і не потребує доказування. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні первісний позов визнав лише в частині поділу будинковолодіння [ADDRESS], в іншій частині позову заперечував, позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] його представник підтримав, просив суд їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] суду пояснив, що станом на час дарування будинку 12 квітня 2002 року будинок був побудований на 92% і залишилось добудувати всього 8%. В період з 2002 по 2003 року будинок був добудований спільними зусиллями [PERSON] та їх батьків. Посилання у зустрічному позові про те, що будинок добудовувався у період з 2010 по 2011 рік, просив вважати помилкою і не брати до уваги. У 2006 році позивач за первісним позовом [PERSON] проводила у своїй частині будинку на другому поверсі якісь ремонтні роботи і переобладнання, проте робила це без згоди іншого співвласника [PERSON] і без його відома. Також представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] просив суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності до вимог первісного позову про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] компенсації різниці вартості часток майна (без урахування вартості зроблених добудов) в розмірі 42897грн. Представник Комунального підприємства "БТІ" Києво-Святошинської районної ради Київської області» в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши письмові докази у справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що первісний позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню в частині поділу будинковолодіння [ADDRESS] між співвласниками в натурі, а в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] компенсації різниці вартості часток майна (без урахування вартості зроблених добудов) в розмірі 42 897грн. не підлягає до задоволення, а зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 квітня 2002 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON] з другої сторони було укладено договір дарування незакінченого будівництвом (побудованого на 92%) житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] стали власниками по ? частині зазначеного нерухомого майна. В той же день, тобто 12 квітня 2002 року, між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON] з другої сторони укладено договір дарування земельної ділянки площею 0,1741га по [ADDRESS], надану для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] отримали в дар по ? частин вказаної земельної ділянки. Станом на 2003 рік житловий будинок [ADDRESS] був добудований його співвласниками на 100%, що підтверджується доданим [PERSON] до первісного позову технічним паспортом КП "БТІ" Києво-Святошинської районної ради від 30.07.2012 року, в якому рік побудови будинку зазначено 2003 рік. Відповідно до цього технічного паспорту в період з 2006 по 2007 рік були побудовані біля будинку колодязь під №ІІ та яма обладнана під №ІІІ. 06 вересня 2006 року за договором купівлі-продажу [PERSON] (в інтересах якого діяла [PERSON], на підставі довіреності) та [PERSON] продали земельну ділянку площею 0,06га від належної їм земельної ділянки загальною площею 0,1741га по [ADDRESS]. [PERSON] належить на праві власності земельні ділянка площею 0,0571 га по [ADDRESS], кадастровий № 3222481601:01:001:5006 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 19 червня 2012 року. [PERSON] належить на праві власності земельні ділянка площею 0,0570 га по [ADDRESS], кадастровий № 3222481601:01:001:5005 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 19 червня 2012 року. У 2011 році житловий будинок [ADDRESS] був прийнятий в експлуатацію. [PERSON] та [PERSON] є власниками по ? частин домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами за вказаною вище адресою на підставі Свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 22 грудня 2011 року, які видані у відповідності до рішення виконкому Гатненської сільської ради № 12/6 від 06.12.2011 року. 22 березня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено та нотаріально посвідчено договір про порядок володіння та користування житловим будинком, зареєстрований в реєстрі за № 884, за яким в користування [PERSON] перейшли приміщення другого поверху будинку, а в користуванні [PERSON] залишилися приміщення першого поверху. Відповідно до висновку експерта № 746/13-43 від 25 листопада 2013 року розділ домоволодіння по [ADDRESS] в існуючому об'ємно-планувальному рішенні - можливий, при умові відступу від рівності ідеальних часток співвласників, та при умові, що частина земельна ділянки, яка знаходиться під житловим будинком, буде виділена в спільне сумісне користування співвласників. Експертом надано єдиний можливий варіант розподілу будинковолодіння [ADDRESS] між співвласниками, який описано в дослідницькій частині та схематично зображений в додатку 1 до висновку експерта. Позивачу [PERSON] експертом пропонується виділити у власність наступні приміщення будинку, господарські будівлі і споруди: коридор №2-1 площею 9,9 кв.м., кухню №2-2 площею 14,0кв.м., туалет №2-3 площею 1,2 кв.м., ванну № 2-4 площею 3,3 кв.м., котельню №2-5 площею 0,7кв.м., житлову кімнату №2-6 площею 10,0кв.м., вітальню №2-7 площею 22,6кв.м., погріб №ІІІ площею 12,3кв.м., Ганок 1, Сходи, Яму обладнану ІІІ, огорожу №1 (1/2 частину), ворота/хвіртку №2, огорожу №3, колодязь ІІ, що складає 57/100 частин від всього будинковолодіння. Відповідачу [PERSON] експертом пропонується виділити у власність: коридор №І площею 5,2кв.м., погріб №ІІ площею 6,9кв.м., передпокій №1-1 площею 5,7кв.м., кухню №1-2 площею 5,6кв.м., житлову кімнату №1-3 площею 13,9кв.м., житлову кімнату №1-4 площею 8,4кв.м., житлову кімнату №1-5 площею 17,3кв.м., Ганок 2, Сарай літера "Б", вбиральню літера "В", навіс літера "Г", колодязь літера "І", огорожу №1 (1/2 частину), огорожу №4, що становить 43/100 частин від усього будинковолодіння. Запропонований експертом варіант розподілу будинковолодіння [ADDRESS] не викликає заперечень у сторін і погоджений Гатненською сільською радою (лист № 130 від 19.02.2014р.), Відділом містобудування та архітектури Києво-Святошинської райдержадміністрації (висновок №52 від 10.02.2014р.), Києво-Святошинським РВ ГУ ДСНС України у Київській області (висновок №109 від 17.02.2014р.), Головним державним санітарним лікарем Києво-Святошинського району (висновок №186 від 20.02.2014р.), РГК "Київоблгаз" (висновок №142 від 14.02.2014р.). У відповідності до вимог ст.152 Житлового кодексу України, рішенням виконкому Гатненської сільської ради від 22 жовтня 2010 року за №9/8 надано дозвіл [PERSON] та [PERSON] на переобладнання з одноквартирного в двоквартирний житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст.ст. 317, 319 ЦК України право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно вимог ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року за №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв»язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК ). Якщо сторона оспорює рішення виконкому щодо дозволу на переобладнання та перепланування і воно є необгрунтованим, суд може не погодитись з ним, мотивуючи це в рішенні. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Отже, враховуючи, що виділення кожній із сторін частини домоволодіння із самостійними виходами технічно можливий і заперечень органу місцевого самоврядування з цього приводу не має, суд приходить до висновку про задоволення зустрічного позову [PERSON] та про часткове задоволення вимог первісного позову [PERSON] щодо поділу спірного домоволодіння в натурі відповідно до варіанту, зазначеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №746/13-43 від 25 листопада 2013 року, вартість частини домоволодіння по [ADDRESS], що виділяється другому співвласнику ? ідеальної частки [PERSON], в цінах на час складання висновку становить 209840грн. (57/100 арифметичної частки). Вартість частини домоволодіння, що виділяється у власність [PERSON], в цінах на час складання висновку становить 157119 грн. (43/100 арифметичної частки). Таким чином, вартість частини домоволодіння, що виділяється у власність позивачу [PERSON], є більшою за вартість частини домоволодіння, яке виділяється [PERSON]. Крім того, приміщення, які переходять у власність [PERSON], приблизно на 10 кв.м. більші за площею, ніж приміщення, що переходять у власність відповідача [PERSON]. Відхилення від розміру часток сторін у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] становить 26360,6грн. (7/100 частин арифметичної частки), які підлягають стягненню з [PERSON] на користь співвласника, частка якого зменшилась, тобто [PERSON]. Не підлягає задоволенню вимога первісного позову [PERSON] про врахування при визначенні суми грошової компенсації, що підлягає стягненню на користь співвласника, частка якого зменшилась, вартості проведених нею на другому поверсі будинку ремонтно-будівельних робіт та стягнення у зв'язку з цим на її користь з відповідача [PERSON] 42897грн.. Відповідно до висновку експерта №746/13-43 від 25 листопада 2013 року вартість кожного приміщення у житловому будинку визначалася, виходячи з вартості одного квадратного метра на час проведення дослідження. Таким чином, при визначенні вартості частин домоволодіння, що переходить у власність сторін, експертом не враховувалися якісні характеристики приміщень, вартість проведеного в них ремонту чи поліпшень. Оскільки відповідно до варіанту розподілу будинку, запропонованого експертом, у власність [PERSON] переходять приміщення другого поверху будинку, то проведені нею поліпшення у цій частині будинку залишаються в її власності. Посилання представника позивача [PERSON] на те, що позивачем за первісним позовом у 2006 році за 82720грн. здійснено добудову житлового будинку, який до цього знаходився в стадії будівництва і мав 92% готовності, спростовується технічним паспортом КП "БТІ" Києво-Святошинської районної ради від 30.07.2012 року, в якому рік побудови будинку зазначено - 2003 рік. Крім того, вартість добудови будинку з 92% готовності до 100% готовності у 82720грн., на яку посилається представник позивача, не співвідноситься з загальною вартістю всього домоволодіння, яка згідно висновку експерта №746/13-43 від 25 листопада 2013 року становить 366959грн. Пояснення представника позивача за первісним позовом про те, що обставини здійснення [PERSON] добудови спірного житлового будинку у 2006 році за 82720грн. встановлені рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 червня 2010 року у цивільній справі №2-94/10, не знайшло підтвердження в процесі розгляду справи. Суд також вважає необґрунтованим посилання представника [PERSON] на те, що доказом здійснення його довірителем добудови до житлового будинку [ADDRESS] є пояснення представника [PERSON], надані ним в судовому засіданні іншої цивільної справи, оскільки згідно ч.2 ст.57 ЦПК України пояснення представників сторін не є доказами, на підставі яких судом встановлюється наявність або відсутність обставин. Відповідно до змісту рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 червня 2010 року у справі за №2-94/10, представником [PERSON] в судовому засіданні визнано обставину проведення [PERSON] переобладнань у другій половині будинку в 2006 році без згоди іншого співвласника [PERSON], а не обставину добудови нею будинку. Відповідно до ч.3 ст.357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Проте, позивачем [PERSON] не надано суду належних доказів того, що ремонтно-будівельні роботи в домоволодінні [ADDRESS] Київської області проводилися нею за згодою співвласника [PERSON] з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні наполягав на тому, що [PERSON] проводила будівельні роботи у своїй частині будинку без згоди [PERSON]. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивачем [PERSON] також не надано суду належних доказів в обґрунтування суми вартості проведених нею ремонтно-будівельних робіт в домоволодінні [ADDRESS] Київської області. Суд оцінює критично Висновок Товариства з обмеженою відповідальністю "Істерн Партнер" №77-10/БЕ від 11 березня 2010 року з експертного будівельно-технічного дослідження, долучений позивачем [PERSON] до справи, в частині визначення вартості зроблених поліпшень на другому поверсі будинку [ADDRESS] Київської області, оскільки вартість поліпшень визначалась спеціалістом виключно на підставі переліку виконаних робіт, наданого Замовником (тобто [PERSON].), та шляхом проведення візуально-інструментального обстеження, що свідчить про однобічність і необ'єктивність самого дослідження. Оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позивачем за первісним позовом [PERSON] відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано суду доказів та не обґрунтовано підстав задоволення її позову в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] різниці вартості часток майна (без урахування вартості зроблених добудов) в розмірі 42 897 грн. Згідно вимог ст. 256 ЦК України позовна давність-це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної двності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд не вбачає підстав для застосування позовної давності щодо заявлених вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь різницю вартості часток майна (без урахування вартості зроблених добудов) в розмірі 42 897 грн., про сплив якої заявив в судовому засіданні представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON]. Розподіл судових витрат між сторонами суд здійснює у відповідності з вимогами ч.1 ст.88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial