Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить постановити рішення, яким стягнути з відповідачів по справі [PERSON] та Товариства з додатковою відповідальністю "СК"Гардіан", в його користь 204526,25 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 1015,29 грн., в рахунок відшкодування оплати за проведення експертного дослідження та понесні судові витрати, в тому числі 5000 грн в рахунок оплати за надання правової допомоги. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] покликається на те, що 29 вересня 2019 року приблизно о 16 год., у с.Сваричів по вул.Довга, Рожнятівського району, відповідач по справі [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи транспортним засобом марки «Volksvagen», д.н.з. [NUMBER] , порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, допустив зіткнення з належним, позивачу по справі [PERSON] , автомобілем марки «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , який був припаркований на правому узбіччі біля магазину «Корзинка», що спричинило пошкодження належного йому транспортного засобу. Постановою Рожнятівського районного суду від 06 листопада 2019 року в справі №350/1837/19 відповідача по справі [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного, передбаченого ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік. В результаті вчиненої, з вини відповідача по справі [PERSON] , ДТП пошкоджено належний позивачу автомобіль марки «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] та заподіяна значна матеріальна шкода. Згідно висновку експертного дослідження №ЕД-19/109/13/3-2АВ/20 від 21.01.2020 року, виконаного головним судовим експертом Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Губарем О.І., вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП 30 вересня 2019 року пошкодженням належного позивачу транспортного засобу марки «Nissan X-Trail»,д.н.з. [NUMBER] становить 255556,00 грн. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки «Volksvagen», д.н.з. [NUMBER] , яким керував на час вчинення ДТП відповідач по справі [PERSON] , була застрахована АТ «СК «ГАРДІАН» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АО №0843130. Тому завдану шкоду частково позивачу було відшкодовано зазначеною страховою компанією в сумі 51029,75 грн., шляхом перерахування коштів на банківську картку ПАТ «КБ «Приватбанк». У зв`язку з тим, що у добровільному порядку відповідачі по справі завдану шкоду не відшкодували, то позивач звернувся з вищезгаданим позовом до суду. Позивач [PERSON] \~та його\~представник -\~адвокат Хомин\~В.Д. у судове засідання не з`явилися, направили суду заяви в яких позовні вимоги підтримали повністю, просили про задоволення позову, а справу розглянути у їх відсутності. Позивач [PERSON] будучи раніше допитаним у судовому засіданні зазначив, що відповідач [PERSON] своїми неправомірними діями завдав йому шкоди пошкодженням автомобіля, яка повинна бути ним відшкодована. Однак відповідач не вчиняє жодних дій щодо відшкодування йому завданої шкоди. Крім цього знаючи, що цивільна відповідальність [PERSON] є застрахованою, він звертався з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування також і до відповідача ТОВ "СК"Гардіан", однак у такій виплаті йому було відмовлено. Оскільки відповідачі відмовляються в добровільному порядку відшкодувати йому завдану шкоду, тому він змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, про день та час розгляду справи був завчасно у встановленому законом порядку повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. У поданому відзиві на позов вказав, що у задоволенні позову заперечу, зазначивши, що шкоду, яку завдано внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю його автомобіля та автомобіля позивача, повинна нести страхова компанія, в якій застрахований його автомобіль, а не він, тому просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача\~ТОВ "СК"Гардіан" у судове засідання не з`явився, проте направив суду відзив, в якому проти позову заперечив зазначивши, що зобов`язання страховика щодо відшкодування за рахунок страхової виплати збитків нанесених пошкодженому транспортному засобу виконано повністю та в строк. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що постановою Рожнятівського\~районного суду\~від 06\~листопада 2019\~року в\~справі №350/1837/19\~номер провадження\~3/350/531/2019\~(а.с.6-7)\~відповідача по\~справі [PERSON] \~визнано винним\~у вчиненні\~адміністративного правопорушення,\~передбаченого ст.ст.124,\~130\~ч.1\~КУпАП та\~накладено на\~нього адміністративне\~стягнення у\~вигляді штрафу\~в розмірі\~10200\~гривень з\~позбавленням права\~керувати транспортними\~засобами на\~один рік. В результаті дій відповідача [PERSON] пошкоджено автомобіль марки «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.5) та заподіяна матеріальна шкода. Згідно висновку експертного дослідження №ЕД-19/109/13/3-2АВ/20 від 21.01.2020 року (а.с.9-26), виконаного головним судовим експертом Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Губарем О.І., вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП 30 вересня 2019 року пошкодженням належного позивачу транспортного засобу марки «Nissan X-Trail», д.н.з. [NUMBER] , становить 255556 грн. Копією полісу (а.с.30) підтверджено, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки «Volksvagen», д.н.з. [NUMBER] , яким керував на час вчинення ДТП відповідач по справі [PERSON] , застрахована АТ «СК «ГАРДІАН» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АО №0843130. Цією ж копією підтверджено, що сума страхового відшкодування становить 100000 грн, за мінусом 1000 грн. франшизи. Копією квитанції (а.с.27) та довідки (а.с.28) підтверджено, що позивачу частково відшкодовано завдану шкоду страховою компанією ТОВ "СК"Гардіан" в сумі 51029,75 грн., шляхом перерахування коштів на банківську картку ПАТ «КБ «Приватбанк». Однак Відшкодування повинно було становити 100000 грн. за мінусом франшизи. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.22.1 ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п.35.1 ст.35 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У відповідності до п.п. 37.1.4 п. 37.1 ст.37 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Разом з тим, завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов`язанні ним є страховик. Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок щодо страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст. 12 ЦК). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч. 2 ст. 14 ЦК). Відповідно до ст.511 ЦК зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, установлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно із ч.ч. 1 та 4 ст.636 ЦК договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене право потерпілого на відшкодування за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування в деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК підстав. Відповідно до ч. 3 ст.11ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п.8 ч.2 ст.16 ЦК України). В порядку ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз`яснено, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Оскільки факт завдання шкоди відповідачем [PERSON] , встановлено постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2019 року, а також наявність у позивача [PERSON] , права на відшкодування збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів ТОВ "СК"Гардіан" та [PERSON] на користь позивача [PERSON] майнової шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: partial