Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

18.02.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 1200 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню дитину, котра проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач на даний час від надання допомоги в утриманні дитини у добровільному порядку ухиляється, тому вона просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заявив про часткове визнання позову та повідомив суд про неможливість з його сторони на даний час сплачувати аліменти у вказаному розмірі, пояснивши, що на даний час працює за договором водієм ТОВ "Турист" (м.Одеса, Гагарінське плато, 5), отримує по 600 гривень щомісячно, має також додаткові мінливі заробітки та може сплачувати на дитину по 1000 гривень щомісячно. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у визнаному відповідачем розмірі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 27.05.2013 року. Відповідач у справі приходиться батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Дитина проживатиме разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач на даний час працює за договором водієм ТОВ "Турист" (м.Одеса, Гагарінське плато, 5), має мінливі заробітки, що визнано ним у судовому засіданні, розмір яких для сплати по 1200 гривень щомісячно позивачкою не доведено. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст.184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін, підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліментів у визнаному ним розмірі по 1000 гривень щомісячно, проте не менше 30 % від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, з моменту звернення позивачки до суду до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Крім того, заявлений розмір аліментів суперечить діючому законодавству, оскільки максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до законодавства про виконавче провадження, про що також відзначено в Постанові Пленуму ВСУ №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи, тобто у суду мають бути докази, що відповідач отримує доходи не менше 2400 гривень, що відповідачкою не доведено. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягають судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст.367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial