Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є уродженцем села Семенівка Городенківського району. Його мамою є [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ще при житті, 13 грудня 2016 року, [PERSON] зробила письмове розпорядження на випадок смерті, яким все своє майно заповіла позивачу. Даний заповіт посвідчений секретарем Раковецької сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 12, ніким не скасований і не відмінений. Після смерті матері відкрилася спадщина, до якої входить будинковолодіння, побудоване в 80-х роках на земельній ділянці площею 0,21 га по [ADDRESS] . Реалізовуючи своє право на спадщину за заповітом, позивач фактично вступив в управління спадковим майном після смерті матері і звернувся в нотаріальну контору із відповідною заявою. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, до якої входить вищевказане будинковолодіння відмовлено у зв`язку з реєстрацією спадкового господарства, як колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору в спадковому господарстві проживали та були зареєстровані: [PERSON] , 1924 р.н., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Із заявою про виділення частки члена колгоспного двору не звертався ніхто. Спору щодо спадкового майна після смерті матері нема, син позивача - відповідач не претендує на спадкове майно. Позивач фактично вступив в управління спадковим майном, виготовив технічну документацію на будинок за власні кошти, продовжує утримувати будинок та прибудинкову територію в належному стані, обробляє землю, сплачує комунальні послуги, однак не може належним чином реалізувати своє спадкове право на житло. Звітом житлового будинку з надвірними спорудами складеного ЕТВО "Придністров`я" визначено ринкову вартість житлового будинку по [ADDRESS] станом на 15.05.2019 становить 87 150 грн. В судове засідання учасники справи не з`явилися. Позивач подав до суду заяву про проведення підготовчого засідання та судовий розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 23.01.1990, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 247 від 13.12.1989, слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . [ADDRESS] де проживала та була зареєстрована [PERSON] , перейменована на [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 290, виданою 09.04.2019 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради. Згідно по господарської книги № 5 за 1991-1995 рр. станом на 15.04.1991 в [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1924 р.н., [PERSON] , 1954 р.н., [PERSON] , 1957 р.н., [PERSON] , 1989 р.н., що стверджується довідкою № 308, виданою 19.04.2019 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради. [PERSON] помер [INFO] у віці 62 років в с. Семенівка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 від 30.01.2017, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30.01.2017 виконкомом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. З довідки № 876, виданої 16.12.2019 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради слідує, що на час смерті ( [INFO] ) [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , разом з ним була зареєстрована та проживала [PERSON] . [PERSON] в шлюбі не перебував і спадкоємців немає. Повідомленнями приватних нотаріусів Городенківського РНО Яшана Р.Р. та Стефурак Н.Я. стверджується, що ними не відкривались спадкові справи на майно [PERSON] , який помер [INFO] . Повідомленням державного нотаріуса Городенківської РДНК Капріян С.В. доводиться, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 58008647 від 22.10.2019, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкова справа не заведена. З наведеного слідує, що [PERSON] проживаючи на час смерті разом із сином [PERSON] , вважається такою, що прийняла спадщину після його смерті, як спадкоємець першої черги за законом. За заповітом, посвідченим 30.12.2016 секретарем Раковецької сільської ради Городенківського району, [PERSON] , [INFO] , проживає по [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] виданий Городенківським РВ УМВС 16.09.1998, ідентифікаційний номер [NUMBER] , на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося в тому числі: житловий будинок з усіма господарськими спорудами та земельними ділянками, що належать до нього за адресою [ADDRESS] , грошові заощадження, земельні ділянки (паї) за державними актами на її ім`я серії : ІФ 071058 , ІФ 070546 , майнові паї і все те, що на день смерті буде належати йому і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] , 1957 р.н. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 12. [PERSON] померла [INFO] у віці 93 років в с. Семенівка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5 від 06.03.2018, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.03.2018 виконкомом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого с.1270 ЦК України. Заява про відмову від спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Довідкою № 875, виданою 16.12.2019 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради стверджено, що на час смерті ( [INFO] ) [PERSON] була зареєстрована і проживала в господарстві по [ADDRESS] - одна. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.03.1957 семенівською сільською радою Обертинського району Станіславської області, позивач [PERSON] народився [INFO] в с. Семенівка Обертинського району Станіславської області, актовий запис № 10 від 13.03.1957, його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Наведеним стверджено, що позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] . Батько позивача, [PERSON] , 1934 р.н., уродженець с. Раковець в господарстві в [ADDRESS] не був зареєстрований і не проживав по вказаній адресі. Копією спадкової справи № 187/2018, наданою суду державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В. стверджено, що [PERSON] 25.04.2018 подав до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] . Отже, позивач [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] . До спадкового майна померлої [PERSON] належить житловий будинок по [ADDRESS] . Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 8942, виданої 09.04.2019 ОКП "Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" підтверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському МБТІ під реєстровим № 82 власність на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] головою колгоспного двору на підставі свідоцтва про право власності виданого Городенківським РВК 23.01.1990 на підставі рішення цього ж виконкому від 13.12.1989. З технічного паспорта на згаданий буд инок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами встановлено, що житловий будинок збудований в 1977р., інші господарські будівлі збудовані в 1978 році. Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я". на підставі договору № 100 від 14.05.2019, ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] станом на 15.05.2019 становить 87 150 грн. Згідно виписки із по господарської книги № 5 особовий рахунок № [NUMBER] за 2016-2020рр за господарством по [ADDRESS] закріплено земельні ділянки площею 0,67 га, а саме: для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських споруд - 0,21 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,46 га. Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивач, як спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, як передбачено ч. 1 ст.1297 ЦК України. Постановою державного нотаріуса Городенківської ДНК Капрян С.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 710/02-31 від 15.05.2019 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок по [ADDRESS] з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого була [PERSON] відносилось до колгоспного двору, а отже кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15.04.1991р., належить відповідна частка житлового будинку. Проте, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідач позов визнає, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003р.),

Outcome: approved