Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, висловлені в позовній заяві та просить суд скасувати наказ № 132 від 22.02.2014 року про його звільнення, поновити його на роботі в РМЦ ПАТ «ОГЗК», стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду у розмірі 200.000 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в ПАТ «ОГЗК» він працював з 2008 року, спочатку в Шевченківському кар'єрі, потім черговим слюсарем по ремонту обладнання Північного кар'єрі. У 2013 році у зв'язку з встановленням 25% втрати працездатності був переведений на більш легку роботу, а саме комплектувальником виробів та інструментів Ремонтно-механічного цеху ПАТ «ОГЗК». Йому були встановлені медичні обмеження з підняття ваги, далека ходьба, перемерзання. Він працював в інструментальній кладовій за окладом. За станом здоров'я не міг виконувати фізичну роботу у вигляді ручного рубання по 150 метрів тросів в діаметрі від 8 мм до 36 мм на куски довжиною по 60-70 см., складування їх до купи, носіння в ручну металевих виробів вагою понад 35 кг., та виконання іншої фізичної роботи, яка не входила до його обов'язків. Його це заставляли робити, однак за станом здоров'я поставлені задачі своєчасно виконати не міг. Після таких нарядів з великими фізичними навантаженнями, стан його здоров'я різко погіршувався, що призводило до госпіталізації в лікарні. Це не подобалось керівництву і на цьому ґрунті виникли неприязні стосунки до нього з боку начальника механічної дільниці РМЦ ПАТ «ОГЗК» [PERSON], та начальника РМЦ [PERSON], які стали створювати умови, щодо його звільнення, щоб не перечив їм. Вони підготовили доповідні, на підставі яких він був безпідставно притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Коли він почав оскаржувати ці накази в суді то нього 23.04.2013 року безпідставно звільнили з роботи на підставі ст. 40 ч. 4 КУпЗП (за прогул). Цьому було наступне: З 1 грудня 2013 року по невизначений термін, як він, так і інші робітники РМЦ ПАТ «ОГЗК» не працювали, так як знаходились на вимушеному простої з вини підприємства. 12.03.2014 року старший майстер РМЦ [PERSON] по мобільному телефону повідомив, що йому необхідно звернутись до відділу кадрів ПАТ «ОГЗК». В цей же день у відділі кадрів йому видали бланк карти особи, яка підлягає медичному огляду та порекомендували 13.03.2014 року рибути на роботу та вранці він прибув на роботу до РМЦ де до наряду тільки йому одному начальник дільниці РМЦ ПАТ «ОГЗК» [PERSON] було усно оголошено наказ чи розпорядження директора по управлінню персоналом ПАТ «ОГЗК» про відзив з простою та направлення для проходження позачергового медичного огляду в період з 13 по 18 березня 2014 року. [PERSON] повідомив, що його відкликано з вимушеного простою на 4 дні, на період з 13 по 18.03.2014 року і, що кожного дня він повинен приїздити на роботу, а після цього їхати для проходження медичного огляду в лікарню м. Орджонікідзе. Він запропонував, щоб йому дозволили не прибувати в ранці на роботу, а з самого ранку займатись обходом лікарів, так як після приїзду на роботу не встигне за 4 дні пройти комісію, але в цьому було відмовлено. 13.03.2014 роки він пішки та попутним транспортом за свої кошти з місця роботи направився до лікарні (більше 10 км). В цей день до кінця робочої зміни встиг пройти тільки одного лікаря. В ранці 14.03.2014 року він службовим автобусом, разом з іншими робітниками прибув на роботу до РМЦ ПАТ «ОГЗК», де майстром [PERSON] йому був виданий наряд на видачу та прийом інструментів. В книзі нарядів поставив свій підпис про отримання наряду, про проведений з ним інструктаж з техніки безпеки і приступив до виконання наряду. Він цілу зміну видавав та приймав інструмент від токарів. Під час роботи до прийшов начальник дільниці [PERSON] з питанням, що він тут робить, на що він пояснив, що йому видали наряд на роботу, а тому зобов'язаний працювати. Це його дуже обурило, він став кричати на майстра [PERSON] за видачу йому наряду, він виконав наряд, після робочої зміни поїхав до лікарні з метою продовження проходження медичного огляду, однак з-за пізньої години не встиг попасти ні до одного з лікарів. 15,16 березня 2014 року були для нього та лікарів вихідними днями, а тому медичний огляд не проводився. В ранці 17.03.2014 року він службовим автобусом прибув на роботу до РМЦ ПАТ «ОГЗК», де перед нарядом повідомив керівництво, що почав проходити медогляд. В книзі нарядів у зв'язку з відсутності наряду, його прізвище зазначено не було. Таке усне розпорядження майстрам надав начальник дільниці РМЦ ПАТ «ОГЗК» [PERSON], який сказав їхати в лікарню для продовження медичного огляду. Після цього, він пішки та попутним транспортом за свої кошти направився до лікарні та до кінця робочої зміни встиг пройти тільки одного лікаря. В ранці 18.03.2014 року він службовим автобусом, разом з іншими робітниками прибув на роботу до РМЦ ПАТ «ОГЗК», де перед нарядом повідомив керівництво, що продовжує проходити медогляд. В книзі нарядів його прізвище зазначено не було. Начальник дільниці РМЦ ПАТ «ОГЗК» [PERSON], сказав їхати в лікарню для продовження проходження медичного огляду. Також [PERSON] повідомив, що з 19.03.2013 року та до особистого розпорядження він та інші робітники повинні знаходитись на вимушеному простої з вини підприємства і на роботу не приїжджати. 03.04.2014 року він приступив до роботи і працював на своєму робочому місці згідно графіку включно по 22.04.2014 року. В цей період начальник цеху РМЦ ПАТ «ОГЗК» [PERSON] запропонував надати довідку, що в період з 13 по 18.03.2014 року він проходив медичний огляд на що він доповів, що не всі лікарі пройдені і надав довідку з лікарні від 17.04.2014 року, що з 13 по 18.03.2014 року він проходив медичний огляд. В ранці 23.04.2014 року він прибув на наряд до РМЦ ПАТ «ОГЗК» де на наряді начальник РМЦ ПАТ «ОГЗК» [PERSON] зачитав наказ про його звільнення за прогули і направив до відділу кадрів ПАТ «ОГЗК», де там ознайомили з наказом № 132 від 23.04.2014 року про звільнення на підставі п. 4 ст. 40 КЗпПУ та з найменуваннями документів, на підставі яких був складений наказ, надали ксерокопію наказу та трудову книжку. Керівництву РМЦ ПАТ «ОГЗК» було достовірно відомо, що з 13 по 18.03.2014 року він проходив медогляд згідно їх розпорядження. 14.03.2014 року ще працював на підприємстві всю зміну, однак незважаючи на поважну причину відсутності на роботі 13, 17, 18.03.2014 року, сфабрикували документи і оформили це як прогул. При цьому згідно розпорядження його з вимушеного простою викликали не на роботу, а для проходження медогляду. 23.04.2014 року звернувся до ПАТ «ОГЗК», з письмовою заявою, щодо надання копії перелічених в додатку документів на підставі яких був виданий наказ про звільнення, або надали можливість з ним ознайомитись та зняти копії. 24.04.2014 року цю заяву отримав Відповідач, однак ні як на неї не відреагував до теперішнього часу. В наказі про звільнення не зазначено саме за які дні Відповідач вважає прогул. Тільки по назвам в додатках він може здогадатись, що річ йде про 13, 14, 17, 18 березня 2014 року. Також в нього виникає сумнів стосовно звільнення не Головою Правління ПАТ «ОГЗК» [PERSON], а директором по персоналу, який не приймав на роботу. Позивач вважає, що наказ № 132 від 22.02.2014 року підписаний директором по персоналу ПАТ «ОГЗК» Черьомушкіним О.В. про його звільнення з роботи 23.04.2014 року на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, є безпідставний, не законний, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав. По-перше, згідно п. 4 ст. 40 КЗпПУ (Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу) трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 4) прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Прогулом без поважних причин вважається полишення роботи без відповідного попередження роботодавця в установленому порядку про розірвання трудового договору або залишення роботи до закінчення строку попередження без згоди на це роботодавця, якщо такий договір укладено на невизначений строк; залишення без поважних причин особою, з якою укладено строковий трудовий договір, роботи до закінчення строку трудового договору. Якщо б начальник дільниці [PERSON], не вимагав від нього явку на робоче місце 13, 14, 17, 18 березня 2014 року, а надав можливість з ранку прибувати на медичний огляд, то він б встиг би пройти повний медичний огляд за ці дні. А так він навмисно його заставляв прибувати на роботу, відкіля пішки, або попутним транспортом повинен був добиратись до лікарні, яка розташована більш як 10 км. від роботи. Це робилось навмисно, щоб він не встиг пройти медогляд. По-друге, керівництво РМЦ ПАТ «ОГЗК» маючи на руках довідку про те, що він з 13 по 18 березня 2014 року проходив медичне обстеження, яка підтверджувала поважність відсутності на роботі, навмисно приховали цю довідку. Ця обставина, а також і мій виклик на роботу на 4 зміни 13, 14, 17, 18 березня 2014 року свідчили, про бажання керівництва РМЦ незаконно мене звільнити з роботи. Про це свідчить також і повідомлення ПАТ «ОГЗК» від 18.04.2014 року про необхідність мого прибуття до відділу кадрі за трудовою книжкою у зв'язку з моїм звільненням. Наказ про звільнення був виданий тільки 22.04.2014 року, а відділ кадрів вже 18.04.2014 року викликав мене за трудовою діяльністю. По третє, в наказі про звільнення не зазначено дні, які власник вважає за прогул. Згідно ст.147 КЗпПУ, звільнення з роботи за прогул відноситься до стягнень за порушення трудової дисципліни. Згідно ст. 147-1, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) працівника. Приймав його на роботу та переводив його на посаду комплектувальника виробів та інструментів Ремонтно-механічного цеху ПАТ «ОГЗК» - Голова Правління. Однак з не зрозумілих підстав звільнив з роботи директор по персоналу, який не має повноважень на приймання, перевід та звільнення з роботи. А тому і в цій частині вважаю звільнення незаконним. По-четверте, згідно ст. 148 КЗпПУ дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Якщо ПАТ «ОГЗК» і вважав його «відсутність» на роботі 13, 14, 17, 18 березня 2014 року як прогул, а видав наказ лише 22.04.2014 року, то був пропущений строк притягнення до дисциплінарної відповідальності. По-п'яте, згідно ч. 1 ст. 149 КЗпП України, перед тим, як застосовувати стягнення за прогул, керівник повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмових пояснень. Однак йому ніхто не казав дати таке пояснення. По-шосте, згідно ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 4 ст. 40, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Виборний орган первинної профспілкової організації, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника. Ця обставина, а також виклик на роботу на 4 зміни 13, 14, 17, 18 березня 2014 року свідчили, про бажання керівництва РМЦ незаконно звільнити з роботи. Про це свідчить також і повідомлення ПАТ «ОГЗК» від 18.04.2014 року про необхідність його прибуття до відділ. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. Однак ніякого розгляду не було, про це не повідомляли і він не давав згоди на розгляд без його участі. По-сьоме, виходить, що згідно розпорядження від 12.03.2014 року директора по управлінню персоналом ПАТ «ОГЗК», його відкликали з простою не для виконання роботи, а для проходження медичного огляду в період з 13 по 18.03.2014 року. В цей період він проходив як медогляд, так і відпрацював один день. Про який прогул взагалі може йти річ, якщо його не викликали на роботу. Медогляд проводиться у вільний від роботи час. Крім цього, останній медичний огляд він проходив в серпні 2013 року. З ранку та до вечора на медичний огляд уходило більше як 4 дні. Його навмисно заставляли прибувати на роботу вранці, щоб він не встиг за 4 дні пройти медогляд. Медичний огляд працівники проходять у вихідні дні, а не в робочі. Медогляд проводиться один раз на рік. Позивач вважає, що незаконним звільненням ПАТ «ОГЗК» заподіяв моральну шкоду. Його та сім!ю позбавили заробітку та засобів на існування, підірвана репутація, в його трудовій книжці внесений запис прогульника. Перед робітниками РМЦ його зганьбили. Моральну шкоду він оцінює в 200 000 грн., яка підлягає стягненню з ВАТ «ОГЗК», а в подальшому з посадових осіб, які фабрикували відносно нього документи для незаконного звільнення за прогули. За таких обставин позивач просить суд свої позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача в судовому засіданні з позовними вимогами позивача не згодні та просять суд в їх задоволенні відмовити, надав з цього приводу письмові заперечення. Треті особи - Черьомушкін О.В. та Шуваєв С.В. в судове засідання повторно не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про важливість своєї відсутності суд не повідомили. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги необґрунтовані, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено в судовому засіданні, 18 квітня 2008 року позивач [PERSON] був прийнятий до Шевченківського кар'єру ПАТ «ОГЗК» за професією слюсар черговий по ремонту обладнання. Відповідно до карти особи, яка підлягає медичному огляду від 18.04.2008 року Позивач за медичним висновком був придатний до праці слюсарем черговим та по ремонту обладнання, без будь-яких протипоказань. При прийманні на роботу Позивач не надавав ніяких медичних документів щодо обмежень або протипоказань. 28.07.2010 року Позивач був переведений слюсарем черговим та з ремонту обладнання до Північного кар'єру ПАТ «ОГЗК». 17.08.2012 року при проходженні [PERSON] періодичного медичного огляду, відповідно картки працівника, який підлягає попередньому (періодичному) медичному огляду медична комісія зробила висновок: придатний до роботи за професією слюсар черговий та з ремонту обладнання без фізичних навантажень, тривалого перебування на ногах, перемерзання. 20.11.2012 року згідно довідки серія 10АА №004849 медико-соціальною експертною комісією м. Дніпропетровськ (МСЄК) з 01.11.2012 року [PERSON] встановлено 25% ступеня втрати професійної працездатності. Група інвалідності [PERSON] не встановлена, дату переогляду призначено на 01.11.2014 року та рекомендовано медикаментозне лікування у травматолога, невропатолога. 16.01.2013 року відповідно до медичних рекомендацій від 17.08.2012 року Позивач був переведений комплектувальником виробів та інструментів Ремонтно-механічного цеху ПАТ «ОГЗК». Згідно картки працівника, який підлягає попередньому медичному огляду від 08.08.2013 року [PERSON] придатний для роботи за професією комплектувальник виробів та інструментів. Обмежень щодо умов та характеру подальшої праці (протипоказання) за професією комплектувальник виробів згідно картки працівника, який підлягає попередньому медичному огляду від 08.08.2013 року не встановлено. 20.02.2014 року на адресу ПАТ "ОГЗК" від Позивача надійшла позовна заява від 12.02.2014 року про скасування наказів № П-8526832-909 від 24.09.2013 року, ЖІ-8532241-1087 від 14.11.2013 року про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. В додатках до позовної заяви, Позивач зокрема надав виписку К3 «Орджонікідзевська ЦМЛ» ДОР» №5370 стаціонарного хворого хірургічно-травматологічного відділення від 09.10.2013 року (копія надається). У пункті 6 даної виписки вказано повний діагноз [PERSON], в т.ч. вказано, що це наслідки виробничої травми (30.05.2002 р.), у хворого є обмеження рухів у поперековому відділі хребта і він перебуває під спостереженням лікарів травматолога та невропотолога. Таким чином, тільки 20.02.2014 року Відповідачу стало відомо про повний діагноз Позивача, зокрема про виробничу травму, яку він отримав 30.05.2002 року, в період роботи на ВАТ «Суха Балка» та наявний стан здоров'я. Як вбачається, [PERSON] приховав відомості про наявний стан свого здоров'я, як від адміністрації Комбінату при прийманні на роботу так і від адміністрації цеху при переведенні, чим порушив законодавство про охорону праці і створив додаткові труднощі при виконанні ним професійних обов'язків. Тим самим. Позивач порушив п.1.6. Інструкції з охорони праці для комплектувальника виробів та інструментів № 230, затвердженої наказом № ОД-85182091407 від 01.12.2011 року (копія надається), відповідно якої комплектувальник виробів та інструментів зобов'язаний, в т.ч.: проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. При проходженні медогляду не приховувати від медкомісії скарг та інформації про наявність загальних і виробничообумовлених захворювань. Основами законодавства України про охорону здоров'я, Законами України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та «Про захист населення від інфекційних хвороб», зокрема, встановлено, що з метою охорони здоров'я населення організуються профілактичні медичні огляди ряду категорій громадян, професійна чи інша діяльність яких пов'язана з обслуговуванням_ населення і може спричинити поширення інфекційних захворювань, виникнення харчових отруєнь, а також працівників, зайнятих на важких роботах і на роботах зі шкідливими або небезпечними умовами праці, військовослужбовців. Одночасно передбачено, що піклування про власне здоров'я та здоров'я своїх дітей, а також проходження у передбачених законодавством випадках профілактичних медичних оглядів, здійснення щеплень тощо, відноситься до обов'язків громадян України. Відповідно до ст. 169 Кодексу законів про працю України та ст. 17 Закону України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 р. № 2694-ХІІ роботодавець зобов'язаний за свої кошти організувати проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах зі шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, а також щорічного обов'язкового медичного огляду осіб віком до 21 року. Медичні огляди проводяться відповідними закладами охорони здоров'я, працівники яких несуть відповідальність згідно із законодавством за відповідність медичного висновку фактичному стану здоров'я працівника. Процедура проведення попереднього (під час прийняття на роботу) та періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах зі шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, щорічному обов'язковому медичному огляді осіб віком до 21 року (тобто, «трудових» медоглядів) детально визначена у Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженому наказом Міністерства охорони здоров'я України від 21 травня 2007 р. № 246. Виходячи із зазначеного, періодичні медичні огляди поділяються на попередні (при прийняті на роботу), періодичні (протягом трудової діяльності), щорічні обов'язкові (для осіб до 21 року). Крім того, на вимогу головного державного санітарного лікаря, а також на прохання працівника, якщо він пов'язує погіршення стану свого здоров'я з умовами праці, можуть проводитися позачергові медичні огляди вказаних вище категорій осіб. Для вирішення питання наявності протипоказань у [PERSON] до роботи за професією комплектувальник виробів та інструментів, ПАТ "ОГЗК" на адресу комунального закладу «Центр первинної допомоги м. Орджонікідзе» був направлений запит №84/07-71 від 03.03.2014 року. Головним лікарем комунального закладу «Центр первинної допомоги м. Орджонікідзе» [PERSON] було рекомендовано ПАТ «ОГЗК» направити [PERSON] на позачерговий медичний огляд, про що повідомлено листом №552 від 05.03. 2014 року. 12.03.2014 року, на вимогу головного лікаря спеціалістом відділу кадрів Позивачу було видано направлення та картку особи, яка підлягає медичному огляду. Крім того, [PERSON] було відкликано з простою та надано термін з 13.03.2014 року по 18.03.2014 року для проходження медичного огляду, про що видано розпорядження РМЦ ПАТ «ОГЗК» №П-115 від 12.03.2014 року "Про проходження медичного огляду працівника підрозділу ПАТ "ОГЗК". 13.03.2014 року начальник механічної дільниці РМЦ [PERSON] зачитав дане розпорядження комплектувальнику виробів та інструментів [PERSON] у його присутності, головного інженера [PERSON], бригадира [PERSON], голови цехової профспілки [PERSON], але Позивач відмовився від ознайомлення з даним розпорядженням під підпис, про що складено комісійний Акт за участю вищевказаних працівників. 14.03.2014 року майстром механічної дільниці РМЦ [PERSON] помилково був виданий наряд [PERSON] на видачу та прийом інструментів. Наряд був змінений о 7:30 год., про що складено комісійний Акт від 14.03.2014 року у присутності [PERSON] заступника начальника РМЦ [PERSON], начальника механічної дільниці РМЦ [PERSON], майстра механічної дільниці РМЦ [PERSON], електрогазозварника [PERSON]., фрезерувальника [PERSON].(копія надається). Крім того, було складено комісійний Акт від 14.03.2014 року про відмову Позивача від ознайомлення з розпорядженням №П-115 під підпис та проходження медичного огляду у присутності [PERSON], заступника начальника РМЦ [PERSON], начальника механічної дільниці РМЦ [PERSON], майстра механічної дільниці РМЦ [PERSON], електрогазозварника [PERSON], фрезерувальника [PERSON].(копія надається). 17.03.2014 року, 18.03.2014 року Позивач був відсутній при видачі наряду та протягом робочої зміни, про що складено комісійний Акт членами комісії: бригадир [PERSON], голова цехової профспілки [PERSON], головний інженер [PERSON]. Па вимогу керівництва РМЦ після спливу строку, встановленого розпорядженням №П-115 для проходження медичного огляду Позивач не надав результати попереднього (періодичних) медичного огляду працівників і висновок Комісії про стан здоров'я. Крім того, Позивач не надав ніяких пояснень причини відсутності на роботі в період з 13.03.2014 року по 18.03.2014 року. Для з'ясування причини відсутності [PERSON] на роботі, ПАТ «ОГЗК» були направлені запити № 125/07-71 від 01.04.2014 року на адресу КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Орджонікідзе», №126/07-71 від 01.04.2014 року на адресу КЗ «Орджонікідзевська центральна міська лікарня» про надання інформації стосовно находження [PERSON] на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, або про звернення за медичною допомогою з 13.03.2014 року. 02.04.2014 року надано довідку №488 за підписом головного лікаря КЗ «Орджонікідзевська центральна міська лікарня» [PERSON]., 03.04.2014 року надано довідку № 997 за підписом головного лікаря КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Орджонікідзе» [PERSON], що [PERSON] на стаціонарному або амбулаторному лікуванні не перебував, за медичною допомогою не звертався. 17.04.2014 року відбулися робочі збори механічної дільниці РМЦ з розгляду питання про порушення трудової дисципліни комплектувальником виробів та інструментів Ремонтно-механічного цеху ПАТ «ОГЗК» [PERSON], який в період з 13.03.2014 року по 18.03.2014 року був відсутній на роботі без поважних причин. Зборами було постановлено - надати [PERSON] виправдувальний документ в термін до 18.04.2014 року, у випадку ненадання, вважати неявку на роботу невиправданою та звільнити [PERSON] за прогули (копія протоколу від 17.04.2014 року надається). Позивач надав довідку №326 від 17.04.2014 року КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Орджонікідзе» за підписом [PERSON] (копія надається), про проходження [PERSON] в період з 13.03.2014 року по 18.03.2014 року медичного огляду з приводу наслідків виробничої травми. Докази проходження медичного огляду та результати медичного огляду працівників Позивач так і не надав. 18.04.2014 року ПАТ «ОГЗК» направив запит № 156 відносно виданої довідки №326 від 17.04.2014, з причин розбіжності наданої інформації з інформацією наданою за раніше наданими довідками №488 від 02.04.2014 року, №997 від 03.04.2014 року та отримано довідку №323 за підписом [PERSON], що [PERSON] в період з 13.03.2014 року по 18.03.2014 року в КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Орджонікідзе» на лікуванні не знаходився. Таким чином, Позивач без поважних причин був відсутній на роботі в період з 13.03.2014 року по 18.03.2014 року. 18.04.2014 року профспілковий комітет ремонтно-механічного цеху у присутності [PERSON] надав згоду на звільнення [PERSON] за прогул без поважних причи, що підтверджується випискою з протоколу №72 від 18.04.2014 року. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року №9, прогул-це відсутність працівника на роботі протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин протягом робочого дня. Відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України від 10.12.1971 №322-УІІІ власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір із працівником у разі прогулу без поважних причин, зокрема й у разі відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня. 23.04.2014 року відповідно до наказу №132 (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) [PERSON] було звільнено за прогул без поважних причин по п.4 ст. 40 КЗпП України. З даним наказом [PERSON] був ознайомлений під підпис 23.04.2014 року. Наказ №132 підписано уповноваженою особою директором з управління персоналом ПАТ «ОГЗК» Черьомушкіним О.В. на підставі довіреності №304 від 30.12.2013 року, за якою Голова Правління ПАТ «ОГЗК» Шуваєв СП. уповноважує Черьомушкіна Олега Вікторовича, зокрема підписувати накази за типовою формою № П-4 про припинення трудового договору з працівниками ПАТ «ОГЗК» (п. 4. довіреності). Таким чином суд дає критичну оцінку голослівним та безпідставним доводам позивача, висловлених ним в позовній заяві та в судовому засіданні, оскільки вони суперечать вимогам трудового законодавства України, нічим не підтверджені та спростовуються стабільними поясненнями представників відповідача, наданими ними письмовими доказами, поясненнями свідка [PERSON], допитаного в судовому засіданні, матеріалами справи в їх сукупності. Суд звертає увагу на ту обставину, що відповідачем не було допущено порушень трудового законодавства України при винесені наказу № 132 від 23 квітня 2014 року про звільнення позивача [PERSON] з займаної посади, а тому будь - яких правових підстав для скасування вищевказаного наказу у суду не має. Внаслідок чого у позивача не має будь - яких правових підстав вимагати у відповідача стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Позивач так і не довів суду про те, що він працював вказаний період часу, чи він проходив медичний огляд, оскільки не зафіксовано факт його знаходження на робочому місці протягом всього робочого часу та факту виконання ним трудових обов'язків, а також позивачем не надано до суду і медичний висновок, який би свідчив про те, що він пройшов повністю медичний огляд у встановленому законом порядку. Зокрема, згідно до повідомлення ЦМЛ м. Орджонікідзе, [PERSON] за чотири дні, тобто 13, 14, 17 та 18 березня 2014 року при проходженні медичного огляду пройшов лише три лікаря, з яких лікар - хірург не є членом комісії медогляду. Не залишається без уваги і та обставину, що [PERSON] протягом 2013 року двічі притягувався ПАТ «ОГЗК» до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків, які на сьогоднішній день є чинними, та не дивлячись на це, продовжує порушувати трудову дисципліну, що потягло за собою його звільнення на законних підставах. Окрім того, в судовому засіданні спростовані доводи позивача щодо фальсифікації документів збоку відповідача, оскільки будь - яких порушень при складанні та оформленні відповідачем документів, наданих до суду, судом не виявлено. Безпідставними є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди у розмірі 200.000 грн., оскільки відповідно до вимог ст.. 237 - 1 КзПП України відшкодування моральної шкоди працівнику допускається у разі, якщо порушення його законних прав привели до моральних страждань та інше, однак права позивача відповідачем порушені не були. Суд звертає увагу на ту обставину, що позивач просить суд скасувати наказ № 132 від 22.02.2014 року, однак наказ про звільнення позивача з займаної посади був винесений ПАТ «ОГЗК» 23 квітня 2014 року, тобто позивач оскаржує наказ, який взагалі не існує. Звільнення за вчинення прогулу (у тому числі і за відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) є дисциплінарним стягненням і було виконане відповідачем з додержанням правил, встановлених для застосування дисциплінарних стягнень. В зв'язку чим суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволені позовних вимог до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» у повному обсязі.

Outcome: dismissed