Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.01.2009 у розмірі 137076,08 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулася до ПриватБанку з метою отримання банківських послуг, у звязк уз чим підписала заяву № б/н від 21.01.2009. Відповідач при підписані анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або іншим стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг», які згідно до заяви отримані відповідачем для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку. 21.01.2009 відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду". банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 41000 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.3.2, п.3.3 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою банку. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 31.03.2020 має заборгованість 300114,59 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 3971,09 грн., заборгованості за відсотками 293793,50 грн., нарахованої пені 2350,00 грн. Позивач звертає увагу суду на те, що законодавцем не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить: 137076,08 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 3971,09 грн., заборгованості по процентам в період з 21.01.2009 по 29.03.2019. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Представник позивача в судове засідання не з`явився. До суду подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Одночасно зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ КБ "Приватбанк" не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] , зареєстроване місце проживання якої згідно довідки виконавчого комітету Чортовецької сільської ради Городенківського району, - [ADDRESS] , - в судові засідання призначені по справі на 03.11.2020, 09.12.2020 та 27.01.2021 не з`явилася з невідомих суду причин, про розгляд справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомлення при матеріалах справи. Також, про виклик в судове засідання відповідачка повідомлялася через оголошення на офіційній сторінці веб-порталу Городенківського районного суду Івано-Франківської області. Заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду від відповідачки не надходило. Клопотання про відкладення розгляду справи 27.01.2021 до суду від відповідачки теж не надходило. Також, відповідачкою не подано відзив на позовну заяву. Передбачених ч.2 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України щодо зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 21.01.2009 відповідач [PERSON] звернулася до "ПриватБанк" із заявою про надання їй кредиту, виявивши бажання оформити на своє ім`я кредитну "Універсальна" 30 днів пільгового періоду», кредитний ліміт у сумі - 500 грн., базова процентна ставка за кредитом - 3% на місяць на залишок заборгованості. В даній заяві зазначено, що відповідачка ознайомилась і згідна з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом підтвердила факт отримання нею інформації про умови кредитування в ПриватБанку, а також його місцезнаходження. Також, в даній заяві зазначено, що у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-якими із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш як на 120 днів, у зв`язку з чим банк змушений буде звернутися до суду, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн+5 % від суми позову. Дана заява підписана [PERSON] , дата 21.01.2009. До кредитного договору банк додав копію Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та довідку про умови кредитування з використання кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", яка підписана відповідачем 21.01.2009, відповідно до якої передбачені такі умови кредитування, а саме: базова % ставка в місяць - 3,0 %, нараховується на залишок заборгованості з розрахунку 360 днів в році; розмір щомісячних платежів (в т.ч. плата за використання кредитних коштів звітному періоді) - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн на місяць і не більше залишку заборгованості; за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується пеня: пеня=пеня(1)+пеня(2), де пеня(1)=базова процентна ставка за договором/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту, пеня(2)=1% від заборгованості, але не менше 10 грн в місяць, нараховується 1 раз на місяць за наявності прострочення по кредиту або процентах 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 гривень; за порушення термінів платежів за будь-якими із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів нараховується штраф в розмірі 250 грн + 5 % від суми позову; відсоткова ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування - 4,5%. В цій же довідці містяться приклади розрахунку суми плати за використання кредитних коштів. При цьому суд звертає увагу, що надані суду на підтвердження умов кредитування Умови та Правила надання банківських послуг відповідачем не підписані. Із копії довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] вбачається, що відповідачці 21.01.2009 було надано кредитну картку та надано кредитний ліміт в розмірі 500,00 грн. Надалі кредитний ліміт в період 29.09.2010-17.08.2013 було збільшено до 4100,00 грн., 18.08.2015 кредитний ліміт зменшено до 3980,00 грн., 16.01.2020 - 0,00 грн. На підставі кредитного договору укладеного між ПриватБанком та [PERSON] відповідачці було надано кредитні картки, які відкриті : 21.01.2009 термін дії до 06/12, 13.12.2010 термін дії до 09/14, 13.07.2012 термін дії до 08/15, 13.07.2012 термін дії до 07/16, 10.08.2015 термін дії до 08/19, 16.08.2016 термін дії до 08/19 . Із виписки за договором №б/н станом на 09.04.2020 слідує, що відповідачка користувалася кредитними картками наданими їй ПриватБанком. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 21.01.2009, укладеним між Приватбанком та клієнтом [PERSON] , станом на 31.03.2020 заборгованість відповідача перед позивачем за період з 21.01.2009 по 29.03.2019 становить 137076,08 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 3971,09 грн., заборгованість за відсотками в т.ч. за відсотками на прострочену заборгованість - 133104,99 грн., заборгованість за пенею 2350,00 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Позивачем до позовної заяви подано копію заяви позичальника, в якій зазначено кредитна картка, сума кредитного ліміту, базова процентна ставка за кредитом. Заява позичальника містить підпис відповідачки та дату - 21.01.2009. Також, позивачем надано копію довідки про умови кредитування з використання кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", яка підписана відповідачем 21.01.2009. З наведеного слідує, що відповідач була проінформована про запропоновані Умови та правила банківських послуг, про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Частиною першою статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору (Заява від 21.01.2009 року, довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»), сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом у розмірі 3% (36% на рік). З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 31.03.2020 року вбачається, що зазначена відсоткова ставка у розмірі 36% на рік діяла у період з дня укладення Договору 21.01.2009 до 31.03.2015 року, а тому за вказаний період розмір заборгованості по відсотках за користування кредитом, з яким погоджується суд, складає 1146,86 грн. Проценти в межах періоду з 01.04.2015 року по 31.03.2020 року нараховані на поточну та прострочену заборгованість з розрахунку 43,2% річних. В обґрунтування вимог про стягнення відсотків позивач посилається на те, що Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.4.9 Умов та правил надання банківських послуг і п.5.8 Правил користування платіжною карткою. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови таких договорів розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Як встановлено судом, Умови та Правила надання банківських послуг, копія яких долучена до позову, не містять підпису відповідача, позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника. Крім того, позивачем не надано суду доказів того, що «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, а також «Правила користування платіжною карткою», на які посилається Банк, розуміла [PERSON] , підписуючи Заяву 21.01.2009 року та Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Такий висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, відповідно до якого без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику умови надання споживчого кредиту фізичним особам, їх не можна вважати складовою частиною кредитного договору. Відтак, вимога про стягнення процентів на поточну та прострочену заборгованість з розрахунку 43,2 % річних за період з 01.04.2015 року по 31.03.2020 року є необґрунтованою і задоволенню не підлягає. Разом з тим, суд приходить до висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням умов договору, [PERSON] повинна сплатити Банку заборгованість за період з 01.04.2015 року по 31.03.2020 року з розрахунку 36% на рік (як зазначено у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яку підписала [PERSON] 21.01.2009 року разом із заявою від 21.01.2009) у розмірі 4761,59 грн., що розраховується за формулою: сума боргу * 36% * кількість днів прострочки у періоді / 360 днів. Таким чином, всього заборгованість по процентам становить 5908,45 грн. За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та з відповідача на користь позивача слід стягнути 12 229,45 грн. заборгованості, яка складається: 3971,09 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5908,45 грн. - заборгованість за відсотками в т.ч. залишок заборгованості за відсотками прострочену заборгованість та пеню у сумі 2350,00 грн . Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог частково, а саме в сумі 12 229,45 грн., судовий збір по даній справі сплачено позивачем в розмірі 2102,00 грн. за подання позовної заяви про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 137076,08 грн., то з відповідача слід стягнути на користь позивача пропорційний розмір судового збору в сумі 187,53 грн. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 549, 551, 611, 612, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: partial