Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

В березні 2014 року ПАТ „Марфін Банк" звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, [PERSON], треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору : [PERSON], ПАТ „Фідокомбанк", про скасування постанови про арешт майна боржника та звільнення майна з-під арешту. При цьому позивач вимагає : - скасувати постанову ВП № 39722610 від 25.10.2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження старшого державного виконавчі Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Хлєбнікова О.В.. якою було накладено арешт на наступне нерухоме майно, яке належить [PERSON] : квартиру [ADDRESS], загальною площею 83,1 кв.м.; житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 112,9 кв.м ; садовий будинок [ADDRESS], загальною площею 247,3 кв.м. ; нежилі підвальні приміщення в житловому будинку [ADDRESS], загальною площею 54,9 кв.м. - зобов'язати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області виключити наступне нерухоме майно : квартиру [ADDRESS], загальною площею 83,1 кв.м.; житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 112,9 кв.м ; садовий будинок [ADDRESS], загальною площею 247,3 кв.м. ; нежилі підвальні приміщення в житловому будинку [ADDRESS], загальною площею 54,9 кв.м., що належать [PERSON], з акту опису майна та зняти арешт з вказаного нерухомого майна ; - зобов'язати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області виключити з Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження : квартири [ADDRESS], загальною площею 83,1 кв.м.; житлового будинку [ADDRESS], загальною площею 112,9 кв.м ; садового будинку [ADDRESS], загальною площею 247,3 кв.м. ; нежилих підвальних приміщень в житловому будинку [ADDRESS], загальною площею 54,9 кв.м., що належать [PERSON] Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що при накладені арешту на вищевказане нерухоме майно органами ДВС не було враховано, що в забезпечення виконання умов кредитного договору № 408/F від 14.01.2008 року з додатковою угодою № 1 від 01.04.2013 року, укладеного між ВАТ „Морський транспортний банк", правонаступником якого є ПАТ „Марфін Банк", та [PERSON], 16.01.2014 року між банком та [PERSON], як майновим поручителем [PERSON], було укладено три договори іпотеки, а саме : договір іпотеки за р.№ 195, за умовами якого предметом іпотеки є квартира [ADDRESS], загальною площею 83,1 кв.м., та нежилі підвальні приміщення в житловому будинку [ADDRESS], загальною площею 54,9 кв.м., що належать іпотекодавцю [PERSON] на праві приватної власності ; договір іпотеки за р.№ 198, за умовами якого предметом іпотеки є дачний будинок [ADDRESS], загальною площею 247,3 кв.м., та земельна ділянка, площею 0,0238, на якій знаходиться вищезазначений дачний будинок, що належать на праві приватної власності іпотекодавцю [PERSON]; та іпотечний договір за р. № 201, за умовами якого предметом іпотеки є домоволодіння [ADDRESS], загальною площею 112,9 кв.м., та земельна ділянка, площею 0,0238 га, на якій знаходиться це домоволодіння, що належать іпотекодавцю [PERSON] на праві приватної власності. Також позивач вказує, що до теперішнього часу позичальник [PERSON] не виконала свої зобов'язання за кредитним договором № 408/F від 14.01.2008 року та її заборгованість перед банком за цим договором станом на 20.03.2014 року становить 896026,11 дол.США та 226306,12 грн., отже у відповідності з чинним законодавством лише ПАТ „Марфін Банк" має переважне право задовольнити свої вимог за рахунок предмета іпотеки. Представник позивача - Мезнер О.Е. просив розглянути справу без участі представника позивача та задовольнити позов у повному обсязі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області та ПАТ „Фідокомбанк" не повідомили суду причини неявки своїх представників, хоча про дату і місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про одержання ними судових повісток. Відповідач [PERSON] не повідомила суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання нею судової повістки. Направлена судом судова повістка третій особі [PERSON], за адресою її місця проживання, була повернута судові з поміткою пошти про те, що остання не з'являється на пошту для отримання судової повістки за залишеним для неї повідомленням пошти. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору № 408/F від 14.01.2008 року ВАТ „Морський транспортний банк", правонаступником якого є ПАТ „Марфін Банк", надав [PERSON] кредит у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 1350000,00 дол.США, із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 12 % річних, з погашенням кредиту та внесенням плати за користування кредитними коштами в порядку, розмірах та строки, визначених цим договором, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним - 14.01.2028 року. У відповідності до п.1.3. цього кредитного договору, в забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором, 16.01.2008 року між банком як іпотекодержателем і [PERSON] як іпотекодавцем та майновим поручителем позичальника [PERSON], було укладеного три іпотечних договори, а саме : - іпотечний договір за р.№ 195, за умовами якого предметом іпотеки є квартира [ADDRESS], загальною площею 83,1 кв.м., що належить іпотекодавцю [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 15.02.2002 р. за р.№ 1615 ; та нежилі підвальні приміщення в житловому будинку [ADDRESS], загальною площею 54,9 кв.м., що належать іпотекодавцю [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу № 120 від 27.08.2004 року за р.№ 3527 ; - іпотечний договір за р.№ 198, за умовами якого предметом іпотеки є дачний будинок [ADDRESS], загальною площею 247,3 кв.м., що належить на праві приватної власності іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу дачного будинку від 13.09.2002 р. за р.№ 2092 ; та земельна ділянка, площею 0,0238, на якій знаходиться вищезазначений дачний будинок, що належить на праві приватної власності іпотекодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ № 486418, виданого Одеською міськрадою 18.10.2002 р. ; - та іпотечний договір за р. № 201, за умовами якого предметом іпотеки є домоволодіння [ADDRESS], загальною площею 112,9 кв.м., що належить на праві приватної власності іпотекодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 132545, виданого виконкомом Одеської міськради 04.01.2008 р.; та земельна ділянка, площею 0,0238 га, на якій знаходиться вказане домоволодіння, що належить іпотекодавцю [PERSON] на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 062688, виданого Одеським міським управлінням земельних ресурсів 17.03.2005 р. Відповідно до частини 3 статті 1 Закону України „Про іпотеку", іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володіння і користування іпотекодавця, згідно з яким іпотеодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами боржника у порядку, встановленому цим законом. Приписами частин 6 та 7 статті 3 згаданого Закону, ст.572 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодерждателя лише у разі його /її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечений іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговість їх державної реєстрації. 25.10.2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Хлєбніковим О.В., при примусовому виконання виконавчого листа № 2-3264/09, виданого 23.12.2010 року Київським районним судом м.Одеси про стягнення з [PERSON], ТОВ „Фріз" та ТОВ „Виробничо-торгова компанія „Круассан" в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 014/5142/2/12592 від 31.03.2008 р. в розмірі 9336539,11 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ на 18.05.2010 р. становить 1224930,02 дол.США, було винесено постанову ВП № 39722610 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно з якою накладено арешт на нерухоме майно, яке належить [PERSON], а саме : квартиру [ADDRESS], загальною площею 83,1 кв.м.; житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 112,9 кв.м ; садовий будинок [ADDRESS], загальною площею 247,3 кв.м. ; нежилі підвальні приміщення в житловому будинку [ADDRESS], загальною площею 54,9 кв.м. Однак в даному випадку право на предмет іпотеки у ПАТ „Марфін Банк" виникло 16.01.2008 року, а оскаржувану постанову ВП № 39722610 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження було винесено 25.10.2013 року, тобто набагато пізніше ніж були укладені вищевказані іпотечні договори. Згідно частини 8 статті 54 Закону України „Про виконавче провадження" примусове стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України „Про іпотеку", а не при виконанні рішень про стягнення заборгованості. Тобто раніше за отримання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки на нього не може бути накладено обтяження, а накладення арешту та вищевказане нерухоме майно, яке на даний час є предметом іпотеки, без відповідного дозволу іпотекодержателя і відповідного рішення суду є порушенням діючого законодавства. Вирішуючи дану справу, суд також враховує, що до теперішнього часу позичальник [PERSON] не виконала свої зобов'язання за кредитним договором № 408/F від 14.01.2008 року та її заборгованість перед банком за цим договором станом на 20.03.2014 року становить 896026,11 дол.США та 226306,12 грн., отже у відповідності з чинним законодавством лише ПАТ „Марфін Банк" має переважне право задовольнити свої вимог за рахунок вищевказаного нерухомого майна, яке є предметом іпотеки. На підставі викладеного і

Outcome: approved