Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач ТОВ "Служба миттєвого кредитування" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги мотивує тим, що 04 липня 2014 року між [PERSON] та ТОВ "Служба миттєвого кредитування" було укладено кредитний договір № 140704-155938, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 600 грн.зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 168,00 грн. У строк до 17.07.2014 року. 22 липня 2014 року відповідач частково сплатив відсотки, пені за прострочення заборгованості в сумі 60,00 грн, відсотки за користування кредитом в сумі 168,00 грн. Та частину суми кредиту у розмірі 2,00 грн, та пролонгував договір строком до 05 серпня 2014 року, зобов'язавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 598 грн. 27 вересня 2014 року відповідач частково сплатив відсотки та пені за прострочення заборгованості в сумі 300 грн, після чого зв'язок з ним був втрачений та свої зобов'язання за кредитним договорм він виконувати припинив. В зв'язку з чим, станом на 01 березня 2018 року наявна заборгованість, яка разом з пенею та процентами становить 16 113, 44. Зазначену заборгованість та судовий збір просив стягнути з відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився. Відзиву на позов до суду не надав. ІІ. Заяви та клопотання учасників справи. 03 квітня 2018 року до суду надійшло клопотання від представника позивача про розгляд справи розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав не заперечував проти ухвалення заочного рішення. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення з його особистим підписом, до суду не з'явився, причину неявки суду не повідомив, відзив до суду не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). А тому, з урахуванням вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України, тієї обставини, що ТОВ "Служба миттєвого кредитування" не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливими ухвалити у справі заочне рішення. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. З досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів справи судом встановлено, що 04 липня 2014 року ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] уклали кредитний договір № 140704-165938, відповідно до якого [PERSON] отримав в кредит грошові кошти в сумі 600,00 грн. Зі сплатою 2% за кожен день користування кредитом, що становить 168 грн. та кінцевим терміном повернення кредиту - 17.07.2014 року (а.с. 4). Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно п. 6.2. кредитного договору за порушення строків повернення кредиту сплачувати кредитодавцю неустойку у вигляді пні з розрахунку 2(два) відсотки від суми кредиту, що вказано в п. 1.2 Договору за кожен день прострочення платежу за кредитним договором. В зв'язку з не виконанням відповідачем [PERSON] його зобов'язань за кредитним договором, виникла заборгованість, яка станом на 01 березня 2018 року становить 16113,44 грн. Та складається з 600,00 грн.- тіло кредиту; 335,44 - відсотки; 15708,00 - пеня (а.с. 7 - 29). Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Таким чином з [PERSON] на користь ТОВ "Служба миттєвого кредитування" підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором станом на 01 березня 2018 року у сумі 16 113,44 грн. VІ. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач поніс документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762.00 грн., які, у зв'язку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на його користь (а.с. 1).

Outcome: approved