Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВ "Чернігівгаз Збут" звернулось до суду з позовом до [PERSON] , зазначивши, що відповідач проживає без реєстрації в газифікованому житловому будинку в [ADDRESS] і є споживачем природного газу, з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] ТОВ "Чернігівгаз\~Збут"\~з 01.07.2015\~року та\~користувався послугами\~з постачання\~природного газу,\~частково вносячи\~плату за\~спожиті послуги\~та не\~заявляв вимог\~про припинення\~постачання газу,\~в результаті\~чого у\~нього \~утворилася заборгованість\~за період\~з 01.08.2016\~року по\~05.03.2017\~року. \~ \~ \~ \~У зв`язку з тим, що відповідач добровільно не сплатив заборгованості за послуги з постачання природного газу, позивач посилаючись на ст.ст.11, 509, 610, 611, 625 ЦК України, ст.ст.67, 68 ЖК Української РСР, Закон України «Про житлово-комунальні послуги», Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року «Про затвердження Правил постачання природного газу», просить стягнути зі [PERSON] заборгованість в розмірі 8553 грн. 84 коп., а також понесені по справі судові витрати. \~ \~ \~ \~ Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, пояснивши, що незважаючи на те, що відповідач не являвся власником житлового будинку, він був споживачем природного газу і вказана обставина підтверджується особистими підписами [PERSON] у відомостях контрольних показників споживання газу, частковою оплатою спожитих послуг за лютий 2016 року, а також підписом у акті про відключення подачі газу, а неприєднання відповідача до умов Типового договору надісланих [PERSON] у січні 2016 року не вказує на відмову споживача від отримання послуг з газопостачання. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що власником житлового будинку по [ADDRESS] був його батько - [PERSON] , котрий і являвся споживачем газу та помер [INFO] . Відповідач зареєстрований і проживає по [ADDRESS] та успадкував належний батькові житловий будинок, отримавши свідоцтво про право на спадщину 22.03.2019 року, однак після смерті спадкодавця у зимовий період він протоплював житлове приміщення. Крім того, за життя спадкодавця [PERSON] ставив свої підписи у відомостях про показники газового лічильника та один раз за життя батька вносив плату за спожитий природний газ. Відповідач не оспорював того факту, що він підписував акт про відключення житлового будинку від централізованих мереж газопостачання. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. \~ \~ \~ \~Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Пунктом 13 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач житлово-комунальних послуг - це індивідуальний або колективний споживач. Згідно п.6 ч.1 ст.1 вказаного вище Закону, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Як слідує з пояснень відповідача, його батьки за життя набули право власності на житловий будинок [ADDRESS] і користувалися послугами з постачання природного газу. Матір і батько відповідача були зареєстровані і проживали удвох за вказаною вище адресою до їх смерті. В свою чергу, відповідач до дня смерті батька - [PERSON] , проживав за іншою адресою, а саме по [ADDRESS] і не являвся споживачем природного газу по [ADDRESS] . У зв`язку з похилим віком батька і станом його здоров`я, відповідач ставив підписи у відомостях під час контрольних перевірок показань газового лічильника та міг вносити плату від імені батька за спожиті батьком послуги. [PERSON] не підписував примірника договору, котрий надсилався його батькові, як споживачу. Вказані твердження [PERSON] узгоджуються з письмовими доказами і не спростовані позивачем. Зокрема, Свідоцтвом про право власності, виданим виконкомом Ріпкинської селищної ради депутатів трудящих від 05.05.1969 року підтверджується, що жилий будинок [ADDRESS] , належить на праві особистої власності [PERSON] . Право власності на вказаний будинок було зареєстровано за [PERSON] в Чернігівському МБТІ 05.05.1969 року. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованим на запит нотаріуса Моклигіної О.С., підтверджується, що станом на 20.03.2019 року право власності на вказаний вище будинок було зареєстровано за батьком відповідача - [PERSON] . З довідки виконкому Ріпкинської селищної ради № 305 від 01.02.2017 року, виданої для пред`явлення до нотаріальної контори, вбачається, що батько відповідача - [PERSON] , який помер [INFO] , був одноособово зареєстрований по [ADDRESS] . Матір відповідача померла раніше, а саме [INFO] . Відповідач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Моклигіної О.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [INFO] , що підтверджується його заявою, котра міститься у спадковій справі № 75/2017. 20.03.2019 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину, зокрема на житловий будинок [ADDRESS] , і з вказаної дати за відповідачем зареєстровано право власності на нерухоме майно. Таким чином, в судовому засіданні підтверджено заперечення відповідача стосовно періоду користування ним послугами, які надавав позивач. В свою чергу, позивачем не надано належних і допустимих доказів, які підтверджували б вимоги про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за період з серпня 2016 року по січень 2017 року включно, тобто за час, коли по [ADDRESS] в смт.Ріпки проживав фактичний споживач природного газу - [PERSON] , на ім`я якого надсилався для підписання типовий договір про постачання природного газу та відкривався особовий рахунок № [NUMBER] . З повідомлення Ріпкинської селищної ради за вих.№ 85/03/13 від 12.02.2018 року, надісланого на запит позивача від 09.02.2018 року, вбачається, що на той час відповідач [PERSON] без реєстрації проживав по [ADDRESS] . Разом з цим, вказане вище повідомлення жодним чином не підтверджує факт проживання відповідача за певною адресою, в тому числі спільно зі споживачем природного газу [PERSON] в період, за який просить стягнути заборгованість позивач, а саме з 01.08.2016 року. Крім того, з розрахунку наданого позивачем, вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] (відкритим на ім`я [PERSON] ) нараховувалася житлова субсидія, в тому числі у січні 2017 року в розмірі 2771 грн. 92 коп., в той час як відповідач [PERSON] не являвся особою, котра мала на той час право на отримання житлової субсидії по [ADDRESS] . Звертаючись до суду позивач, як на підставу своїх вимог посилався на норми матеріального права, котрі регулюють правовідносини, що виникають з договорів. В судовому засіданні встановлено, що особовий рахунок споживача природного газу № [NUMBER] було відкрито на ім`я батька відповідача - [PERSON] . У січні 2016 року [PERSON] як споживачу, надсилалася для підпису Типовий договір та заява про приєднання до нього з метою споживання природного газу, однак вказаний документ батьком відповідача підписаний не був. Незважаючи на не підписання [PERSON] примірника Типового договору, він користувався послугами які надавав позивач та, з урахуванням розміру отримуваної житлової субсидії, зобов`язаний був вносити плату за спожиті послуги і саме до нього позивач міг пред`явити вимоги про стягнення заборгованості за період з серпня 2016 року по січень 2017 року включно, з підстав передбачених ст.ст.11, 509, 610, 611, 625 ЦК України, як це зазначено у позовній заяві. В той же час, приймаючи до уваги що боржник у зобов`язанні помер, на спірні правовідносини за період до січня 2017 року включно, можуть поширюватись положення ст.ст.1281-1282 ЦК України. Незважаючи про обізнаність позивача про смерть споживача послуг [PERSON] , ТОВ "Чернігівгаз Збут" не зверталося з претензією до спадкоємців боржника. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості зі [PERSON] за період з серпня 2016 року по січень 2017 року включно, задоволенню не підлягають. Разом з цим, враховуючи визнання відповідачем того факту, що після смерті батька [PERSON] користувався послугами які надавав позивач, вимоги ТОВ "Чернігівгаз\~Збут"\~підлягають задоволенню\~за період\~з лютого\~по березень\~2017\~року,\~котрі згідно\~наданого розрахунку\~складають 2077\~грн.\~46\~коп.\~ \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial