Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Департамент соціальної політики Вінницької міської ради звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів грошової допомоги. Позовні вимоги мотивовано тим, що 05 липня 2016 року відповідач звернулася до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради із заявою про призначення їй допомоги як одинокій матері, у якій остання зазначила, що своїм підписом вона посвідчила факт того, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання заявницею соціальної допомоги, компенсації, субсидій, пільг, вона зобов'язується повідомити про це органи праці та соціального захисту. Відповідача було попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги та поверненні надміру нарахованих коштів у разі подання неповних або недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім'ї. Відповідно до заяви [PERSON] про виплату допомоги одинокій матері від 05 липня 2016 року рішенням Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 11 липня 2016 року призначено допомогу на сім'ю на період з 01 липня 2016 року по 31 грудня 2016 року в розмірі 725,98 грн. щомісячно. Також рішенням Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 07 грудня 2016 року було проведено перерахунок і призначено відповідачу допомогу з 01 грудня 2016 року до 31 грудня 2016 року в розмірі 852,98 грн. Згідно з інформацією наданою 19 квітня 2017 року Комунальним закладом "Вінницький обласний дитячий будинок "Гніздечко", донька позивача - [PERSON], [INFO] перебуває в КЗ "Вінницький обласний дитячий будинок "Гніздечко" на повному державному утриманні, про що [PERSON] Управління соціального захисту населення своєчасно не повідомила. За період з 01 вересня 2016 року по 31 грудня 2016 року [PERSON] перебувала на обліку в Департаменті соціальної політики Вінницької міської ради як одинока матір. Згідно з розрахунком переплати щомісячної адресної допомоги розмір переплати грошових коштів, нарахований позивачу, становить 3030,92 грн. Листами №08-00-019-26040 від 14 червня 2017 року та №08-00-019-26041 від 14 жовтня 2017 року [PERSON] було повідомлено про необхідність повернення безпідставно отриманої допомоги. 05 травня 2017 року відповідачем до Департаменту соціальної політики ВМР було подано заяву, якою остання зобов'язалася повернути надміру виплачені кошти частинами, а саме по 200 грн. кожного місяця у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем. Позивачем було надано згоду на вищевказану заяву та погоджено такий спосіб погашення боргу. Однак, вищезазначені кошти [PERSON] повернуті не були, що свідчить про відмову відповідача щодо їх повернення у добровільному порядку. В силу викладених обставин позивач звернувся до суду з даним позовом у якому просив стягнути із [PERSON] на свою користь надміру виплачені кошти щомісячної адресної допомоги матерям одиночкам за період з 01 вересня 2016 року по 31 грудня 2016 року в розмірі 3030,92 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судові засідання призначені на 13.06.2018, 05.07.2018 та 03.09.2018 не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином. Конверти з повістками про виклик в судові засідання повернулися на адресу суду з відмітками відділення поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання", що розцінюється судом як належне повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи. (а.с. 27-28, 29-30, 38-39, 40-41, 42-43, 44-45) Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною першою статті 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" передбачено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Згідно з частиною першою статті 6 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" документи, необхідні для призначення державної допомоги сім'ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення допомоги, але за станом здоров'я або з інших поважних причин не може самостійно зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу. Як вбачається з матеріалів справи 05 липня 2016 року [PERSON] звернулася до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради із заявою про отримання допомоги на дітей одиноким матерям. (а.с. 8) На підставі вищевказаної заяви рішенням Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 11 липня 2016 року [PERSON] з 01 липня 2016 року по 31 грудня 2016 року було призначено щомісячну матеріальну допомогу в розмірі 725,98 грн. (а.с. 9) Також рішенням Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 07 грудня 2016 року [PERSON] за грудень 2016 року було надано матеріальну допомогу в розмірі 852,98 грн. (а.с. 10) Частинами першою та другою статті 22 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" передбачено, що одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Згідно з довідкою Комунального закладу "Вінницький обласний дитячий будинок "Гніздечко" Вінницької обласної ради" №80 від 19.04.2017, [PERSON], [INFO] дійсно виховується в КЗ "Вінницький обласний дитячий будинок "Гніздечко" Вінницької обласної ради" з 29 серпня 2016 року по даний час. Із вказаної довідки також вбачається, що дитина перебуває в завкладі на повному державному утриманні. (а.с. 46) З матеріалів справи слідує, що 05 травня 2017 року [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради із заявою, у якій зазначила, що у зв'язку з тим, що її донька - [PERSON], [INFO] з 29 серпня 2016 року перебуває на утриманні в дитячому будинку "Гніздечко", їй було переплачено грошові кошти як одинокій матері в розмірі 3030,98 грн., які остання зобов'язалася повернути частково, сплачуючи щомісячно по 200 грн. (а.с. 12) З аналізу вищенаведеного вбачається, що [PERSON] про зміну обставин, що впливали на виплату допомоги, а саме перебування її дитини на утриманні в комунальному закладі, Департамент соціальної політики Вінницької міської ради вчасно не повідомила, у зв'язку з чим останній було безпідставно нараховано грошову допомогу за період з 01 вересня 2016 року по 31 грудня 2016 року. Пунктом першим частини другої статті 18-4 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" визначено, що виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) призупиняється у разі тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання. Згідно з частиною четвертою статті 18-4 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" припинення або призупинення виплати допомоги здійснюється на підставі відомостей про обставини, зазначені у частинах першій та другій цієї статті, з місяця, що настає за місяцем, в якому було виявлено зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу. Разом з тим, абзацом дванадцятим пункту 36 Постанови Кабінету Міністрів України №1751 від 27 грудня 2001 року "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" передбачено, що виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) зупиняється у разі тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання. Відповідно до розрахунку переплати по особовому рахунку [NUMBER] [PERSON] Департаментом соціальної допомоги Вінницької міської ради за період з вересня 2016 року по грудень 2016 року було виплачено державну допомогу в розмірі 3030,92 грн. (а.с. 11) 14 червня 2017 року Управлінням соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради на адресу відповідача було направлено повідомлення про стягнення коштів державної допомоги, виплаченої надміру, у якому [PERSON] запропоновано розпочати повернення надміру сплачених коштів з червня 2017 року. (а.с. 13) Однак, як зазначено представником позивача в судовому засіданні, кошти на даний час відповідачем до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради так і не повернуто. Таким чином матеріалами справи встановлено, що [PERSON] без достатніх правових підстав, в період з вересня 2016 року по грудень 2016 року відповідно до рішень про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 11.07.20016 та від 07.12.2016 отримувала матеріальну допомогу в Департаменті соціальної політики Вінницької міської ради на свою доньку - [PERSON], [INFO], чим завдала матеріальний збиток Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради на суму 3030,92 грн. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до частини першої статті 1214 ЦПК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача безпідставно виплачених коштів в сумі 3030,92 грн. суд вважає доведеними належними засобами доказування, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1762,00 грн. витрат пов'язаних зі сплатою судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved