Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аваль Інвест» про визнання недійсними договорів. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що з метою отримання коштів у позику для придбання квартири, відповідно до рекламної пропозиції звернувся до відповідача. Адміністратор, яка знаходилась у м. Хмельницький - [PERSON] повідомила йому що має можливість отримати квартиру в кредит на суму 90000,00 грн. але для цього необхідно підписати [PERSON] та сплатити адміністративний платіж. 03.08.2011 р. уклав з відповідачем [PERSON] №007004. Із змісту договору випливає, що відповідач формує групу Учасників за рахунок сплати щомісячних загальних внесків, сплачених клієнтом програми, тобто за кошти членів самої програми. З даної групи формується Фонд учасників, який призначений для надання безвідсоткової позики для учасників програми, шляхом надання Рішення про призначення учаснику Програми безвідсоткової позики. При цьому Рішення про призначення безвідсоткової позики надається не всім учасникам Програми, а лише тим, які мають найбільшу кількість платежів. За таких обставин надання права на одержання товару учасником програми у приватну власність є компенсацією за рахунок коштів інших учасників Програми (ст. ст.10, 12 Правил) отже виконання умов Договору з боку відповідача [PERSON] "Аваль Інвест" залежить не тільки від самого клієнта, а й від третіх осіб. [PERSON] не містить строків та (або) термінів отримання учасником безвідсоткової позики, не передбачає будь-якої відповідальності [PERSON] «Аваль Інвест» за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання учасником безвідсоткової позики навіть у разі повної плати всіх загальних внесків. Для отримання товару - квартири вартістю 90 000 гривень здійснив платежі на рахунок відповідача ТОВ «Аваль Інвест» в загальній сумі 47412,00 грн. На вимогу відповідача, мотивуючи реалізацією попередніх домовленостей про отримання квартири 09.11.2012 р. між ним та відповідачем було укладено [PERSON] позики №33/12-П, який є взаємодоповнюючий та залежний від умов раніше укладеного Договору за №007004. Пунктом 1.1. Договору позики передбачено що Позикодавець зобов'язується надати Позичальнику безвідсоткову позику (заїм) на поворотній основі цільового характеру використання, у вигляді грошових коштів в розмірі, встановленому цим Договором, а Позичальник зобов'язується повернути їх Позикодавцю у визначений цим договором строк. Однак Товар, заради якого було укладено договір відповідач мені не надав. Законом України «Про захист прав споживачів» закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Позивач просить суд винести рішення яким: визнати недійсними [PERSON] №007004 від 03.08.2011 р., укладений між ним та відповідачем та [PERSON] позики №33/12-П від 09.11.2012 р., застосувати наслідки нікчемності до вказаних правочинів; стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого судового збору. Під час розгляду справи в суді позивач та його представник кілька разів збільшував позовні вимоги, остаточно просить суд винести рішення яким: визнати недійсними [PERSON] №007004 від 03.08.2011 р., укладений між ним та відповідачем та [PERSON] позики №33/12-П від 09.11.2012 р., застосувати наслідки нікчемності до вказаних правочинів; стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 67760,00 грн. та суму сплаченого судового збору. В суді позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити, не заперечили щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечили позивач та його представник. Заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 03.08.2011 р. між позивачем та [PERSON] «АВАЛЬ Інвест» було укладено договір № 007004 з додатками до нього, предметом якого є надання особі послуг з адміністрування Програми, що умовно називається "Інвест", з метою отримання безвідсоткової позики у групі на придбання товару квартири вартістю 90000 гр. [PERSON] системи сплачує: реєстраційний та адміністративний платіж, щомісячні платежі який включає в себе чистий внесок, за рахунок якого адміністратор надає відповідні суми у позику, здійснює оплату вартості товару та адміністративні витрати, що є платою за послуги адміністратора з організації діяльності програми. Усього на виконання умов договору позивач сплатив 67760,00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями копії яких приєднано до матеріалів справи. Виконання послуг з адміністрування системи полягає в тому, що учасник сплачує передбачені договором кошти, а [PERSON] «АВАЛЬ Інвест» організовує Асигнаційний Захід з розподілу Фонду Учасників, який формується за рахунок платежів сплачених самими учасниками. [PERSON] одержує право на тримання безвідсоткової позики згідно рішення [PERSON] «АВАЛЬ Інвест», яке останній приймає на власний розсуд, право на отримання безвідсоткової позики мають не всі учасники системи, а тільки ті, які зробили найбільшу кількість загальних платежів (ст. 4 Договору). [PERSON] не містить строків та (або) термінів отримання учасником безвідсоткової позики, не передбачає будь-якої відповідальності [PERSON] «АВАЛЬ Інвест» за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання учасником безвідсоткової позики навіть у разі повної оплати всіх Загальних внесків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За положеннями ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції.Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, указаний Закон установив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Оскільки позивач сплачував кошти за можливість одержання права на отримання безвідсоткової позики, а [PERSON] «Аваль Інвест» без залучення власних коштів формувало Фонд Учасників, за рахунок коштів яких здійснювалось надання безвідсоткової позики одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників, залучених до умов діяльності програми "Інвест", то спірний договір № 007004 від 03.08.2011 р. є таким, що вводить в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд України у своїй Постанові від 23.05.2012 року. Зазначена Постанова прийнята з підстав передбачених п.1 ч.1 ст. 355 ЦПК України, а тому висновки викладені в ній є обов'язковими для всіх судів України (ч.2 ст. 214, ч.1 ст. 360-7 ЦПК України). Таким чином, спірний правочин є таким, що здійснений з використанням нечесної підприємницької діяльності і його недійсність прямо встановлена законом (ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів»), тобто він є нікчемним. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно ч.ч.1, 5 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. За таких обставин [PERSON] «АВАЛЬ Інвест» зобов'язане повернути позивачу всі грошові кошти, отримані ним за даним нікчемним правочином, загальна сума яких, як уже було вищезазначено, становить 67760,00 грн. Позовні вимоги позивача щодо визнання недйсним договору позики №33/12-П від 09.11.2012 р., на думку суду, також підлягають до задоволення, при цьому суд враховує, що [PERSON] «АВАЛЬ Інвест» не надало позивачу кошти передбачені договором позики в розмірі 90000 грн., які зобовязалося надати від імені учасників Фонду Учасників в строк передбачений договором 30 банківських днів з моменту підписання цього договору обома сторонами(п.3.1.). Той факт, що зазначені кошти позивач від відповідача не отримав враховуючи відсутність у суду заперечень відповідача на позов підтверджується тими обставинами, що і після укладення договору позики 09.11.2012 р. позивач продовжував здійснювати щомісячні платежі по договору № 007004 здійснивши в 2013 р. 12 платежів та в 2014 р. два платежі, що підтверджується копіями квитанцій які приєднані до матеріалів справи. Що ж стосується позовних вимог позивача щодо застосування наслідки нікчемності до вказаного правочину; то вони, на думку суду, задоволенню не підлягають оскільки відповідачем не було вчинено дій по його виконанню. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: approved