Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з названим позовом та просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на земельну ділянку, розміром 1.7 га., розташовану на території Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області як за спадкоємицею за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько, який був власником земельної ділянки розміром 1.70 га., розташованої на території Червоноармійської сільської ради, Болградського району, Одеської області. За свого життя батько розпорядився всім належним йому майном, залишивши на її, позивачки ім'я заповіт на названу земельну ділянку. Однак, звернувшись з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з посиланням на те, що заповіт було складено не вірно. Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В позовній заяві просила розглянути справу у її відсутність (а.с.3). Відповідач - Червоноармійська сільська рада Болградського району Одеської області, до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до чинного законодавства, про що в справі є відповідні докази. Позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без їх участі, про що надав відповідну заяву (а.с.40). Відповідачі [PERSON], [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялися за адресою вказаною у позовній заяві. Повідомлення повернулося до суду з відміткою листоноші "за відмовою адресата від одержання" (а.с.41-42). За приписами ч.8 ст. 76 ЦПК України у разі відмови адресата одержати повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER], виданим на підставі запису акта про смерть № 59 від 08.07.2010 року, складеним Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.19). Позивачка [PERSON], [INFO], є донькою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 27.03.2007 року (а.с.5,7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку загальною площею 1.70 га у межах згідно з планом, розташовану на території Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області, яка належала померлому на підставі державного акту серії ОД № 035279 від 07 червня 2004 року (а.с.8, 21-22). В державному акті прізвище власника зазначено "[PERSON]", хоча в свідоцтві про смерть, в заповіті "[PERSON]". Однак, рішенням Болградського районного суду Одеської області від 18.09.2014 року, яке набрало законної сили 29.09.2014 року було встановлено юридичний факт, а саме: факт належності [PERSON] Державного акту серії ОД № 035279, що був виданий 07 червня 2004 року на право власності на земельну ділянку площею 1.70 га кадастровий номер 5121487000:01:006:0349, яка розташована на території Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.12-13). Відділом Держземагенства у Болградському районі Одеської області від 08.10.2014 року за № 7-7-06/4928 позивачці відмовлено у видачі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку 1 га ріллі та на території Червоноармійської сільської ради (за межами населеного пункту) та визначено вартість цієї земельної ділянки 1 га сільськогосподарських угідь по базовому сільськогосподарському підприємству з урахуванням коефіцієнтів індексації станом на 01.01.2014 рік становить 17 894.34 грн. (а.с.10). На день смерті спадкодавець [PERSON] був зареєстрований та проживав в домоволодінні за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією довідки Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області від 04.07.2014 року № 1842 (а.с.28). Вказану спадщину прийняла позивачка [PERSON] за заповітом від 12 березня 2007 року, посвідченого секретарем Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі № 36 (а.с.36) шляхом подачі заяви в шестимісячний строк до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області, [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.27-39). Однак, постановою від 29.10.2014 року за № 796 приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області, [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], оскільки заповідач заповідає: «…належний йому державний акт на право власності на земельну ділянку, яка перебуває у колективній власності СВК «Кубей…», але відповідно до ст. 1218 ЦК України, у спадщину можуть передаватися як певні речі так і майнові права, відповідно до змісту заповіту заповідач заповідає належний йому державний акт, тобто документ, який неможливо віднести ні до речей, ні до майнових прав (а.с.11,18). Дане обставина свідчить про допущення описки при складанні заповіту, оскільки заповідач фактично розпорядився своїм правом власності на земельну ділянку. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Частиною 1 ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Таким чином, позивачка, як спадкоємиця за заповітом, вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті батька [PERSON]. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивачка набула право на це майно, тобто на земельну ділянку загальною площею 1.70 га у межах згідно з планом, розташовану на території Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області. При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки про визнання права власності на земельну ділянку є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 25, 116,125 Земельного Кодексу України, ст.ст.328, 373, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України та

Outcome: approved