Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, посилаючись на те, що у зв'язку з досягненням пенсійного віку для жінок 56 років 6 місяців в неї, [PERSON], виникло право на пенсію за віком. З метою отримання пенсії вона звернулася до Пенсійного фонду України в Рахівському районі Закарпатської області. Під час звернення працівник пенсійного фонду оглянув представлені нею документи і виявив, що в трудовій книжці зміна прізвища у зв'язку з одруженням не завірена підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. Враховуючи той факт, що підприємство, на якому повинні були належним чином внести запис про зміну прізвища, ліквідоване вона змушена встановлювати факт належності їй трудової книжки. Окрім цього, в атестаті виданому їй по закінченню Хустського технічного училища №4 по професії кравець (чоловічого та дитячого верхнього одягу) допущена помилка, замість ім'я за паспортом громадянки України «[PERSON]» у атестаті її ім'я зазначено - «[PERSON]». У зв'язку з цим їй запропонували звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Така розбіжність в документах створює перепони в оформленні пенсії за віком, у зв'язку з чим виникає необхідність встановлення юридичного факту. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] присутні не були. Остання надала заяву про розгляд справи без її та заявника участі. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі Закарпатської області, Бузаш Г.М. в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви. Заслухавши представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.. 28 ЦК України фізична особа має власне прізвище, ім'я та по батькові, яке надається їй відповідно до закону, що стверджується наданими документами до справи Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами: п. 12 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення", ст. 256-259 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] розпочала трудову діяльність з 29.07.1977 року по 03.05.1979 року, працюючи кравчинею Хустського комбінату побутового обслуговування населення, що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] від 05.08.1977 року, яка видана на ім'я «[PERSON]». Внаслідок одруження остання змінила прізвище на [PERSON], але у трудовій книжці підприємством, в якому працювала заявниця, не належним чином внесено запис про зміну прізвища, зокрема запис про зміну прізвища не завірений підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділ кадрів. Виправити даний недолік для заявниці являється неможливим, оскільки підприємство, яке видало трудову книжку ліквідоване. Крім цього встановлено, що в атестаті, виданому заявниці по закінченню Хустського технічного училища №4 по професії кравець (чоловічого та дитячого верхнього одягу) допущена помилка, де замість ім'я за паспортом громадянки України "[PERSON]" у атестаті її ім'я зазначено - "[PERSON]". Наразі заявниця досягла пенсійного віку, для жінок 56 років 6 місяців, і в неї виникло право на пенсію, однак реалізувати право на оформлення пенсії за віком заявниця не може, оскільки запис в трудовій книжці про зміну прізвища належним чином не оформлений та допущена помилка щодо імені в атестаті про закінчення професійного училища. В зв'язку з невідповідністю вказаних документів, заявниці [PERSON] управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі відмовляє у праві на оформлення пенсії за віком . Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення В даний час необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу особі, прізвище якого не збігається з прізвищем у паспорті, а саме трудової книжки та атестата про закінчення професійного училища. Відповідно до копії паспорта громадянина України [NUMBER] заявниця значиться як [PERSON]. Суд вважає, що факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження в суді, такий факт має юридичні наслідки, тому доцільно захистити права заявника, задовольнивши її вимоги. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності їй трудової книжки та атестата про закінчення Хустського технічного училища.

Outcome: approved