Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

19.05.2017 року [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., Відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м. Києві, [PERSON] , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В позовних вимогах позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №3510, вчинений 07 червня 2013 року Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною на підставі договору іпотеки №PML-003/247/2007 від 20.11.2007, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] , щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що в порушення чинного законодавства для вчинення виконавчого напису ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не надало нотаріусу належні документи, які б свідчили про безспірність заборгованості позичальника; також нотаріусом не досліджено перехід права вимоги від ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не з`явився, звернулась до суду із заявою про слухання справи в його відсутність. У судове засідання третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. не з`явилась, звернулась до суду із заявою про слухання справи в її відсутність. Нотаріусом надано пояснення, в якому вона зазначила, що видаючи виконавчий напис, нотаріус не зобов`язаний перевіряти факт безспірності заборгованості, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надано документи, які підтверджують факт наявності заборгованості. У зв`язку з цим, приватний нотаріус просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Судом встановлено, що 20.11.2007 р. між позивачем та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (наступним правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»), було укладено кредитний договір №ML-003/274/2007, відповідно до умов якого Банк надав позивачу кредитні кошти у розмірі 60 900,00 доларів США зі сплатою фіксованої відсоткової ставки у розмірі 13,99% річних. Кредитний договір укладений строком до 20.11.2017 р. Кредитний договір складається із двох частин, які нероздільно пов`язані між собою, згідно з п. 1 частини № 1 Кредитного договору. Позичальник, в свою чергу, зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі (в п. 2 частини № 1 Кредитного договору), а також сплатити відповідну платню за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в Кредитному договорі (п. 3 частини № 1 Кредитного договору та п. 1.4. частини № 2 Кредитного договору). З метою забезпечення виконання за зобов`язань за Кредитним договором 20 листопада 2007 року між позивачем та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є АТ «ОТП Банк» був укладений Договір наступної іпотеки №PML-003/274/2007, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк Н.А. за реєстровим номером №2432, згідно умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно. А саме: квартиру загальною площею 78,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить іпотекодавцю на праві власності відповідно до Договору купівлі-продажу предмета іпотеки. За умовами п. 2.1. Договору іпотеки, іпотека за цим Договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо сплати боржником кожного і всіх його платіжних зобов`язань за Кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в Кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом терміну його дії. 24.02.2012 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно умов якого останнє, як правонаступник ПАТ «ОТП Банк», прийняло на себе право вимоги за кредитним договором №ML-003/274/2007 від 20.11.2007 р., укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та позивачем та Договором поруки №SR-003/274/2007 від 20.11.2007р., укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Розмір заборгованості за кредитом та загальна сума процентів, нарахованих на суму заборгованості боржника за Кредитним договором, зазначені у витягу з Додатку №1 до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 24.02.2012 р. становить 46 623,63 дол. США. З них: - 43 137,50 дол. США - борг по кредиту; - 3 485,13 дол. США - борг по сплаті відсотків. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Позичальника за Кредитним договором та Поручителя за Договором поруки. За Договором про відступлення права вимоги, укладеним 24.02.2012 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», до останнього перейшло право вимоги за Договором іпотеки №PML-003/247/2007 від 20.11.2007 р. 07.06.2013 року ТОВ «ОТП Факторинг» звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, надавши нотаріусу Договір іпотеки, посвідчений 20.11.2007 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Явдюк Н.А. за реєстром № 2431 та Договір про відступлення права вимоги від 24.02.2012 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за реєстром № 707. У виконавчому написі нотаріуса, зареєстрованого за реєстром 3510, нотаріусом пропонується задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТВ Факторинг Україна» у розмірі: - 43 137,50 дол. США - залишок заборгованості за кредитом; - 10 390,49 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Як вбачається, до заяви були додані документи, які свідчили про значно більшу заборгованість по відсоткам за користування кредитом та копії досудових вимог без доказів їх отримання. 07.06.2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме вищевказану квартиру в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 53 527,99 доларів США. Також, як вбачається з виконавчого напису, він вчинений за період з 20.11.2007 року по 24.02.2012 року - чотири роки три місяці 4 дні. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 1 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З огляду на правову позицію Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду, викладену у постанові від 23.01.2018 у справі №310/9293/15, суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, наявність невирішених по суті спорів щодо заборгованості свідчить про спірний характер заборгованості та виключає можливість видачі виконавчого напису нотаріуса. Окрім того, як передбачено ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Однак, безпосередньо у виконавчому написі зазначено, що строк, за який проводиться стягнення - чотири роки три місяці та чотири дні, а саме з 20.11.2007 р. по 24.02.2012 р. Отже, нотаріусом видано виконавчий напис за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, що є порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено за відсутності умови безспірної заборгованості, а також цим виконавчим написом звернуто стягнення на предмет іпотеки задля погашення заборгованості, яка виникла у період з 20.11.2007 р. по 24.02.2012 р., тобто більше, ніж за три роки. Представником ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було подано заяву про застосування строку позовної давності. В заяві зазначено, що виконавчий напис вчинено 07.06.2013 р., а отже, строк позовної давності закінчився 07.06.2016р. Оскільки позов подано 19.05.2017 р., тобто з пропуском строку позовної давності, представник ТОВ "ОТП Факторинг Україна" просив застосувати наслідки пропуску позовної давності та відмовити в позові в повному обсязі. Представником позивача подано заяву про визнання причин пропущення строку для звернення до суду поважними та поновлення строку. Згідно ч. 1 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 258 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд взявши до уваги доводи обох сторін, зазначає наступне. Оскільки ні ТОВ «ОТП Факторинг», ні приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., не надали доказів отримання повідомлення про намір вчинити виконавчий напис, також представником ТОВ "ОТП Факторинг Україна" не надано доказів надсилання постанов про відкриття виконавчого провадження №39488330, суд вважає, що існують підстави для поновлення строку на оскарження виконавчого напису нотаріуса та задоволення позовних вимог. У зв`язку з цим, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved