Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 387 149 грн. 29 коп. та судовий збір в розмірі 3 654 грн. 00 коп., зазначивши, що 11 жовтня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 103-04/К-07, згідно якого йому було надано кредит в сумі 23 564 доларів США на придбання автомобіля, з розрахунку 11,00 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 11 жовтня 2007 року по 10 жовтня 2014 року. 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк». Однак, відповідач свої зобов'язання виконує неналежним чином, в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 387 149 грн. 29 коп. Оскільки зобов'язання [PERSON] було забезпечено порукою, тому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] суму заборгованості в розмірі 387 149 грн. 29 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги не визнає в повному обсязі, про що надавала письмові заперечення, згідно яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог, з огляду на те, що позивачем не надано доказів повідомлення боржника про передачу кредитора права вимоги у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась та не повідомила суд про причини неявки, про час і дату судового засідання була повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв представника позивача, представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про слухання справи за їх відсутності, та в зв'язку з неявкою відповідача [PERSON] фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 11 жовтня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 103-04/К-07 на отримання кредиту в розмірі 23 564 доларів США терміном на 84 місяців. Мета кредитування - придбання автомобіля KIA CARENS, для особистих потреб. 30 червня 2010 року відповідно до ст.ст. 512-519 ЦК України, ст. 92,95 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Постанови Правління НБУ № 369 "Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства" між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ "Укрпромбанк" на користь ПАТ «Дельта Банк», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банк права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Згідно з п.4.8 договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30 червня 2010 року, п.п.4.8.1, 4.8.2 яким передбачено, що ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрпромбанк» зобов'язані письмово, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або цінним листом з описом вкладення, повідомити боржника про передачу відповідних прав вимоги шляхом направлення їм спільного повідомлення за узгодженою формою впродовж 5 робочих днів з дати укладання цього договору. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, частиною 2 ст.517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого зобов'язання новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. В судових засіданнях неодноразово надавався час представнику позивача ПАТ «Дельта Банк» надати докази повідомлення відповідача [PERSON] про передачу прав вимоги ПАТ «Укрпромбанком» на користь ПАТ «Дельта Банк». 07 листопада 2014 року до суду з боку представника відповідача [PERSON] було надано клопотання про витребування таких доказів у ПАТ «Дельта Банк». Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази з боку ПАТ «Дельта Банк» виконання вимог п.4.8 Договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30 червня 2010 року. Таким чином, представником позивача не доведено у судовому засіданні про те, що новий кредитор, а саме ПАТ «Дельта Банк», повідомив у встановленому порядку відповідача про заміну кредитора у зобов'язанні та не надав відповідачу доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Тобто, позивач не довів факту про наявність обов'язку відповідачів виконувати зобов'язання перед позивачем. Відповідно до ст. 1 ч. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Отже, порука є способом забезпечення виконання зобов'язання та не створює обов'язків для будь-яких осіб, крім сторін за договором. Так як позивач не довів факту про наявність обов'язку відповідача [PERSON] виконувати зобов'язання перед позивачем, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення коштів із відповідача [PERSON] Таким чином, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані у справі докази, кожен окремо та всі в сукупності, та заслухавши пояснення сторін, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, не підлягають також задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідачів понесених позивачем судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed