Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом по ? частині житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS] Роздільнянського району Одеської області, який належав [PERSON], яка померла [INFO] року; В позові зазначили, що Карпови знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 25.11.1956 року. В період шлюбу у 1958 році за спільні кошти побудували житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] Роздільнянського району Одеської області. [INFO] року помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] Роздільнянського району Одеської області. При житті [PERSON] не залишив заповіту, тому має місце спадкування за законом. У встановленому законом порядку [PERSON] спадщину після смерті чоловіка прийняла, так як проживала з ним однією сім'єю до дня його смерті, продовжувала проживати в будинку після його смерті, а тому прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном. [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS] Роздільнянського району Одеської області. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачам по справі [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Позивачі своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщин, однак в видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS] Роздільнянського району Одеської області їм було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. У зв'язку з викладеним, позивачі просили суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за заповітом по ? частині житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS] Роздільнянського району Одеської області. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, надавши заяви про підтримання позовних вимог та з проханням справу розглянути у їх відсутність ( а.с.59,60 ) Відповідач Яковлівська сільська рада Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не з'явилися, надавши до суду заяву про визнання позову та слухання справи у відсутність їх представника ( а.с.43) Суд розглядає справу в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши спадкову справу, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 1956 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 25.11.1956 року на підставі актового запису №33 Новоселівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області (а.с. 18). В період шлюбу у 1958 році подружжя [PERSON] за спільні кошти на виділеній їм земельній ділянці побудували житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] Роздільнянського району Одеської області. Даний будинок зареєстрований на ім`я [PERSON] в по господарчій книзі Яковлівської сільської ради, де на його ім`я за вказаною адресою відкрито особовий рахунок [NUMBER] , що підтверджується витягом по господарської книги №8 виконавчого комітету Яковлівсьуої сільської ради Ролздільнянського району Одеської області ( а.с. 27) Згідно довідки Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області № 334 від 31.07.2015 року, відповідно до запису в земельно-шнуровій книзі колгоспу «40років Жовтня» [PERSON] була надана присадибна земельна ділянка, загальною площею 0,60 га, згідно протоколу №2 від 22.05.1984 року за адресою [ADDRESS] Роздільнянського району Одеської області ( а.с.14). Наявність житлового будинку підтверджується технічним паспортом на житловий будинок по [ADDRESS] Роздільнянського району Одеської області, за вказаною адресою зареєстрований житловий будинок з господарськими спорудами, побудований у 1958 році, який складається з : «А»- житлового будинку, загальною площею -73,80кв.м., житловою -34,80кв.м., який складається з наступних приміщень: веранди площею - 8,30 кв.м., коридору площею -5,30кв.м., двох житлових кімнат площею 14,10кв.м. та 20,70кв.м., двох кухонь площею 7,50кв.м та 10,60кв.м, ванної площею - 7,30кв.м. та господарських споруд: «Б»- топічна, «В» - погріб, «Г» - літня кухня, «Д»- гараж, «Е» - кладова, «Ж» - навіс, «З» - сарай, «И» - вбиральня, «І» - цистерна, «ІІ» - свердловина, № 1-2 -огорожа, ворота. (21-26). Згідно ст.22 КпШС України, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. На підставі вищевказаних доказів, суд вважає встановленим факт володіння за [PERSON], померлим [INFO] року та [PERSON], померлою [INFO] року на праві спільної сумісної власності житловим будинком з господарськими спорудами, розташованим по [ADDRESS] Роздільнянського району Одеської області в рівних частках по 1/2 частині. Також судом встановлено, що [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим Виконавчим комітетом Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису №11 (а.с.19). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] Роздільнянського району Одеської області. При житті [PERSON] не залишив заповіту, тому має місце спадкування за законом. Статтею 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], однак з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контору не зверталася, в зв'язку з чим спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо на протязі терміну, встановленого ст..1270 ЦК України, він не заявив про відмову від спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] була зареєстрована і постійно проживала в [ADDRESS] разом з [PERSON] до дня його смерті, тобто до [INFO] року, що підтверджується довідкою Яковлівською сільською радою № 368 від 20.08.2015 року ( а.с.17). Дані обставини ніким не оспорюються. Тому у встановленому законом порядку [PERSON] спадщину після смерті чоловіка прийняла, так як проживала з ним однією сім'єю до дня його смерті, продовжувала проживати в будинку після його смерті, а тому прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном, а саме житловим будинком з господарськими спорудами, що підтверджується витягом по господарської книги №8 виконавчого комітету Яковлівсьуої сільської ради Ролздільнянського району Одеської області ( а.с. 27) [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, на підставі актового запису №6 (а.с.20). Згідно ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS] Роздільнянського району Одеської області. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. При житті [PERSON] залишила заповіт від [INFO] року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Яковлівської сільської ради, [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за №9, яким усе своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося ( як рухоме та і нерухоме), і взагалі все, те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право заповіла позивачам [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO] в рівних частках кожному ( а.с.13) Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, своєчасно звернулися до Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявами про прийняття спадщини від 03 лютого 2015 року № (а.с.48, зворотній бік, 50), на підставі якої була заведена спадкова справа №19/2015 (а.с.48-58), однак нотаріус їм відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві (а.с.30). Крім позивачів з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався. Згідно вимог ч. 1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності , набувається на підставах , що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на новозбудовані об'єкти нерухомого майна видається свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно. Однак спірний житловий будинок побудований у 1958 році, тобто коли чинне законодавство не пов'язувало момент виникнення права власності на нерухоме майно з його реєстрацією. У своєму інформаційному листі №10-1387 від 27.09.2012 р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що відповідно до ст.2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набирання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яке є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок з господарчими спорудами, який розташований по [ADDRESS] Роздільнянського району Одеської області належав на праві власності померлій [PERSON], померлої [INFO] року, і входить до складу спадщини, яка відкрилась після її смерті. Судом досліджено достатньо доказів для задоволення позовних вимог позивачів [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом по ? частині житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS] Роздільнянського району Одеської області, який належав [PERSON], яка померла [INFO] року; Судові витрати позивачем сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі. На підставі ст.1216, 1217, 1223, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved