Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» 11.06.2014р. звернулося в суд із зазначеним позовом до відповідача вказуючи на те, що 17 вересня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 305/ФКВ-07, згідно з умовами якого банк надав останньому кредитні кошти у розмірі 24 000 дол.США з розрахунку 14,3 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 17.09.2007р. по 15.09.2017р. 30.06.2010р. між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта банк» та НБУ було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк». В позові вказано, що ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 305/ФКВ-07 від 17.09.2007р. Відповідно до п.п. 2.4, 2.5 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами у розмірі не менше як 200 дол. США, по 20 число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Згідно з п.п. 1.5, 2.6, 2.7 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Відповідно до п. 6.2. кредитного договору банк має право вимагати дострокового повного повернення кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або його поручителями умов кредитного договору та/або договорів, укладених у забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим договором, а позичальник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилася, сплатити проценти, комісії, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених договором, а також відшкодування збитків, завданих банку і в випадку порушення строків платежів, що встановлені договором. В позові вказано, що виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується іпотекою відповідно до укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] іпотечного договору № 305/Zфквіп-07 від 17.09.2007р., згідно з яким предметом іпотеки є жилий будинок з надвірними спорудами, позначений та технічному плані літ. «А» - житловий будинок з прибудовами, загальною площею 18,0 кв.м., житловою площею 12,7 кв.м., при ньому є такі надвірні споруди: літ. «Б» - літня кухня, В-гараж, Г-сарай, Е-вбиральня, №1-огорожа, № 2- хвіртка, який розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстрований в Уманському виробничому підрозділі Черкаського ОО БТІ за № 628, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 30.08.2007 року, ( [NUMBER]), реєстраційний номер [NUMBER], земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], яка надана для обслуговування жилого будинку, право власності на яку зареєстроване згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Уманським міським управлінням земельних ресурсів 23.08.2007р., акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № [NUMBER] та земельна ділянка площею 0,0522 га, кадастровий номер [NUMBER], яка надана для ведення особистого селянського господарства, право власності на яку зареєстроване згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Уманським міським управлінням земельних ресурсів 23.08.2007р., акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № [NUMBER]. В позові вказано, що позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся, в тому числі шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Первинно в позові було вказано, що станом на 04.03.2014 року за відповідачем наявна заборгованість в сумі: 354 645, 96 грн., з яких: тіло кредиту - 213 446,86 грн., відсотки - 141 199,10 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України , іпотека є окремим видом застави. Позивач в позові також зазначав, що відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Тому в позовній заяві позивачем ставилось питання про стягнення з відповідача на їх користь в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 305/ФКВ-07 від 17.09.2007р., що складає 354 645, 96 грн., з яких: тіло кредиту - 213 446,86 грн., відсотки - 141 199,10 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки з [PERSON], а саме нерухоме майно: жилий будинок з надвірними спорудами, позначений та технічному плані літ. «А» - житловий будинок з прибудовами, загальною площею 18,0 кв.м., житловою площею 12,7 кв.м., при якому є такі надвірні споруди: літ. «Б» - літня кухня, В-гараж, Г-сарай, Е-вбиральня, №1-огорожа, № 2- хвіртка, який розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстрований в Уманському виробничому підрозділі Черкаського ОО БТІ за № 628, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 30.08.2007 року, ( [NUMBER]), реєстраційний номер [NUMBER]. 07.10.2014 року на адресу суду за вх.. № 24296 було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 305/ФКВ-07 від 17.09.2007р., що складає 354 645,96 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 305/Zфквіп-07 від 17.09.2007р., а саме нерухоме майно: жилий будинок з надвірними спорудами, позначений на технічному плані літ. «А» - житловий будинок з прибудовами, загальною площею 18,0 кв.м., житловою площею 12,7 кв.м., при якому є такі надвірні споруди: літ. «Б» - літня кухня, В-гараж, Г-сарай, Е-вбиральня, №1-огорожа, № 2- хвіртка, який розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстрований в Уманському виробничому підрозділі Черкаського ОО БТІ за № 628, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 30.08.2007 року, ( [NUMBER]), реєстраційний номер [NUMBER], земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], яка надана для обслуговування жилого будинку, право власності на яку зареєстроване згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Уманським міським управлінням земельних ресурсів 23.08.2007р., акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № [NUMBER] та земельна ділянка площею 0,0522 га, кадастровий номер [NUMBER], яка надана для ведення особистого селянського господарства, право власності на яку зареєстроване згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Уманським міським управлінням земельних ресурсів 23.08.2007р., акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № [NUMBER] шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження та стягнути судові витрати. 30.12.2014 року на адресу суду за вх..№ 31675 надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій представник позивача зазначив, що 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнені майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. На підставі вищевикладеного просять в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 305/ФКВ-07 від 17.09.2007р., що складає 354 645,96 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 305/Zфквіп-07 від 17.09.2007р., а саме на належне [PERSON] нерухоме майно: жилий будинок з надвірними спорудами, позначений та технічному плані літ. «А» - житловий будинок з прибудовами, загальною площею 18,0 кв.м., житловою площею 12,7 кв.м., при ньому є такі надвірні споруди: літ. «Б» - літня кухня, В-гараж, Г-сарай, Е-вбиральня, №1-огорожа, № 2- хвіртка, який розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстрований в Уманському виробничому підрозділі Черкаського ОО БТІ за № 628, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 30.08.2007 року, ( [NUMBER]), реєстраційний номер [NUMBER], земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], яка надана для обслуговування жилого будинку, право власності на яку зареєстроване згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Уманським міським управлінням земельних ресурсів 23.08.2007р., акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № [NUMBER] та земельна ділянка площею 0,0522 га, кадастровий номер [NUMBER], яка надана для ведення особистого селянського господарства, право власності на яку зареєстроване згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Уманським міським управлінням земельних ресурсів 23.08.2007р., акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № [NUMBER] шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Відстрочити виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3546,46 грн.. 29.01.2015 року ухвалою судді Уманського міськрайонного суду задоволено клопотання представника відповідача та залучено до участі у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства « Дельта Банк » до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог [PERSON]. 19.02.2015 року на адресу суду за вх..№ 3920 надійшла заява ПАТ «Дельта Банк» про уточнення позовних вимог, в якій представник позивача вказував, що у ході розгляду справи Банку стало відомо про наявність декількох об'єктів нерухомого майна, належних на праві власності [PERSON], наведене свідчить про те, що дія ЗУ «Про мораторій на стягнені майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» в цьому випадку не поширюється на правовідносини сторін, а тому у банку відсутні підстави просити суд про відстрочку виконання рішення суду. 18.05.2015 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями справу було передано судді Мазуренко Ю.В., у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Гудзенко В.Л. ( перебування на лікарняному у зв»язку з вагітністю та пологами). 09.10.2015 року на адресу суду за вх.. № 20646 надійшлазаява ПАТ «Дельта Банк» про уточнення позовних вимог, в якій представник позивача просив: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 305/ФКВ-07 від 17.09.2007 року [PERSON], в розмірі 354 645 грн. 96 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки № 305/Zфквіп-07 від 17.09.2007р. заставною вартістю 143400 грн., що складається з: належного на праві власності [PERSON] житлового будинку з надвірними спорудами, позначений на технічному плані літ. «А» - житловий будинок з прибудовами, загальною площею 18,0 кв.м., житловою площею 12,7 кв.м., при ньому є такі надвірні споруди: літ. «Б» - літня кухня, В-гараж, Г-сарай, Е-вбиральня, №1-огорожа, № 2- хвіртка, який розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстрований в Уманському виробничому підрозділі Черкаського ОО БТІ за № 628, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 30.08.2007 року, ( [NUMBER]), реєстраційний номер [NUMBER], земельна ділянка площею 0,100 га, кадастровий номер [NUMBER], яка надана для обслуговування жилого будинку за адресою [ADDRESS], право власності на яку зареєстроване згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Уманським міським управлінням земельних ресурсів 23.08.2007р., акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № [NUMBER] та земельна ділянка площею 0,0522 га, яка розташована по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], яка надана [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, право власності на яку підтверджується державним актом, який видано Уманським міським управлінням земельних ресурсів 23.08.2007р., та який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № [NUMBER] шляхом передачі предмету іпотеки у власність ПАТ «ДельтаБанк». Також вони просили суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ДельтаБанк» 3 546,46 грн. судових витрат. 11.03.2016 року на адресу суду за вх..№ 6921 надійшла заява від ПАТ «ДельтаБанк», в якій зазначено, що згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 24.02.2016 року загальний розмір заборгованості [PERSON] в гривневому еквіваленті становить 1 562 534 грн. 91 коп., а саме: 21 360 дол. США 92 центи - заборгованість по тілу кредиту, що в гривневому еквіваленті, виходячи з курсу НБУ 27,233858 грн. за 1-н долар США, станом на 24.02.16 р. становить 581 740 грн. 26 коп., в тому числі прострочена заборгованість по тілу кредиту : 17 560 дол. США 92 центи: строк. заборгованість по тілу кредиту: 3 800 дол. США; - 20 171 дол. США 62 центи - прострочена заборгованість по процентам, що в гривневому еквіваленті, виходячи з курсу НБУ 27, 233858 грн. за 1-н дол. США, станом на 24.02.16р. становить 549 351 грн. 03 коп.; - 407 828 гри. 09 коп. - пеня за прострочку сплати кредиту та процентів, що нарахована за період з 25.02.15 р. по 24.02.16р.; - 11 103 грн. 94 коп. - 3% річних за несплату своєчасно кредиту, нараховано відповідно до cт. 625 ЦК України; - 12 511 грн. 59 коп. - 3% річних за несплату своєчасно процентів, нараховано відповідно до cт. 625 ЦК України. Також просять суд, відповідно до правил п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення в цивільній справі», при ухваленні рішення суду по даній справі застосувати при обрахунку заборгованості за кредитним договором (зважаючи на те, що кредит в доларах США), курс долара СПІА по відношенню до національної валюти гривні, згідно курсу НБУ, на дату ухвалення судом рішення у справі. 30.06.2016 року на адресу суду за вх.. № 16670 надійшла заява від ПАТ «ДельтаБанк», в якій зазначено, що станом на 24.02.2016р. загальний розмір заборгованості [PERSON] в гривневому еквіваленті становить 1 562 534 грн. 91 коп.. В заяві вони вказують, що [PERSON], згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 24.02.2016р. останній раз сплачував по кредитному договору 31.12.2011 року-100 дол. США та 31.01.2012р. - 100 дол. США, які були зараховані на погашення процентів. 05.08.2016 року на адресу суду за вх.. № 19439 надійшло заперечення від ПАТ «ДельтаБанк», в якому представник позивача зазначає, що під час укладення договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами від 30.06.2010 року між ПАТ « Дельта Банк» та ТОВ «Укрпромбанк» було складено Акт звірки № 1 де в рядку № 9897 зазначено розмір зобов'язання, що відступалися первісним кредитором ПАТ «ДельтаБанк» за кредитним договором, а саме: 21360 дол.США, 92 центи. Вищезазначені обставини також підтверджуються нотаріальною випискою від 02.03.2016р. з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, який укладався між ПАТ «ДельтаБанк» та ТОВ «Укрпромбанк», де з додатку до Виписки вбачається, що ТОВ «Украпромбанк» було відступлено ПАТ «ДельтаБанк» 21360 дол. США 19 центів боргу по тілу кредиту та 3108 дол. США 19 центів-по процентам, тобто станом на 30.06.2010р. борг за кредитним договором не був погашеним. 19.10.2016р. на адресу суду за вх.. № 24928 надійшла заява ПАТ «ДельтаБанк» про уточнення вимог, в якій представник позивача просить суд: «…1. В рахунок заборгованості гр.. [PERSON] за кредитним договором № 305/ФКВ-07 від 17.09.07р., що в загальному розмірі, в гривневому еквіваленті станом на 24.02.16р. становить 1 562 534 грн. 91 коп., та складається з: 20 360 дол. США 92 центи - заборгованість по тілу кредиту, що в гривневому еквіваленті, виходячи з курсу НБУ 27, 233858 грн. за 1-н дол. США, станом на 24.02.16р. становить 581740 грн. 26 коп.; в тому числі прострочена заборгованість по тілу кредиту: 17560 дол. США 92 центи, строкова заборгованоість по тілу кредиту: 3800 дол. США; 20 171 дол. США 62 центи - прострочена заборгованість по процентам, що в гривневому еквіваленті, виходячи з курсу НБУ 27, 233858 грн. за 1-н дол. США, станом на 24.02.16р. становить 549 351 грн. 03 коп.; - 407 828 гри. 09 коп. - пеня за прострочку сплати кредиту та процентів, що нарахована за період з 25.02.15 р. по 24.02.16р.; - 11 103 грн. 94 коп. - 3% річних за несплату своєчасно кредиту, нараховано відповідно до cт. 625 ЦК України; - 12 511 грн. 59 коп. - 3% річних за несплату своєчасно процентів, нараховано відповідно до cт. 625 ЦК України; звернути стягнення на належне відповідачу гр..[PERSON] на праві власності Предмет іпотеки, що переданий в іпотеку банку згідно договору іпотеки № 305/Zфквіп-07 від 17.09.2007р., експертною вартістю 358 225 грн. ( без ПДВ), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що позначені на технічному плані літ. «А» - житловий будинок з прибудовами, загальною площею 18,0 кв.м., житловою площею 12,7 кв.м., та надвірні споруди: літ. «Б» - літня кухня, В-гараж, Г-сарай, Е-вбиральня, №1-огорожа, № 2- хвіртка, та земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], яка надана [PERSON] для обслуговування житлового будинку, та земельну ділянку площею 0,0522 га, кадастровий номер [NUMBER], яка надана [PERSON] для ведення особистого селянського господарства ( обидві земельні ділянки знаходяться за адресою: [ADDRESS]), шляхом передачі Предмету іпотеки у власність ПАТ»Дельта Банк», та визначення права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Дельта Банк» ( юридична адреса: 01133 м.Київ, вул.Щорса, 36-Б). Стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача, який в останньому судовому засіданні 03 лютого 2016 року приймав участь у судовому засіданні за допомогою відеозв»язку ( в режимі відеоконференції) - в судовому засіданні просив позов задоволити в повному обсязі відповідно до позовних вимог викладених в останній його заяві про уточнення позовних вимог, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві із врахуванням теперішнього курсу долару США. При цьому, вказував, що надані копії квитанцій за 2010 рік, про сплату [PERSON] кредиту та процентів, а саме квитанції: квитанція № 294 від 15.06.2010р., на суму 21 360 дол. США 92 центи - на погашення кредиту; квитанція № 293 від 15.06.2010р. на 2 345 дол. США 53 центи - на погашення процентів; квитанція №1054 від 15.06.2010р. на суму 2 781 грн. 15 коп. - на погашення пені, - технічно не могли бути виготовлені, оскільки станом на дату проведення проплати Уманська філія ТВ БВ № 2 ТОВ «Укрпромбанк» з 01.04.2010р. офіційно припинила свою діяльність, були здані всі печатки та штампи. Тому представник позивача наполягав, що у позичальника наявна заборгованість по сплаті коштів по відповідному кредиту і юридична особа інтереси якої він представляє є належним позивачем якому в даний час належить право вимоги по даному кредитному договору, а відповідач [PERSON] є належним відповідачем та є підстави для звернення стягнення на належне відповідачу майно - предмет іпотеки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно у встановленому законом порядку. Він подав заяву до суду про проведення судових засідань у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позов вони не визнають, просять відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Представник відповідача вказував, що [PERSON] взагалі не мав будь-яких відносин з позивачем по справі. На адресу [PERSON] не надсилалось будь-яких повідомлень про зміну іпотекодержателя, а також до договору іпотеки не було внесено будь-яких змін. Він зазначав, що позивач не надав до суду достатніх вмотивованих доказів ( належних та допустимих доказів із врахуванням предмету та підстав позову), на підтвердження заявлених позовних вимог. Також представник відповідача вказував, що оскільки позичальник [PERSON] до суду в оригіналах надав квитанції про сплату боргу, відповідно до суми заборгованість, що була йому визначена банком з яким укладався відповідний кредитний договір, то у позивача взагалі відсутні будь-які правові підставі для звернення до суду з відповідним позовом до особи інтереси якої він представляє в судовому засіданні. Крім того, він вказував, що не дивлячись на те, що вони наполягали на необхідності надання до суду оригіналів документів, які додані до позову в копіях, такі документи стороною позивача надані не були. Крім того, [PERSON] вважає, що не заслуговує на увагу і надана позивачем копія висновку суб»єкта оціночної діяльності від 26.02.2016 року щодо визначення ринкової вартості нібито предмету іпотеки, оскільки огляд на місці об»єкту оцінки експертом не проводився і згідно вимог чинного законодавства України звіт про оцінку майна вважається дійсним протягом 6 місяців з дати його проведення. Сторона відповідача вважає, що вказаний висновок взагалі не стосується предмету іпотеки. Також уже в судових дебатах представником відповідача була зроблена заява про застосування строків позовної давності, який потрібно обраховувати з моменту пред»явлення вимоги «Укрпромбанку» до [PERSON] 15.05.2010 року, якою банк змінив строк виконання основного зобов»язання. При цьому в процесі судового розгляду даної цивільної справи таких заяв стороною відповідача не надавалось. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. 27.05.2016 року на адресу суду подав заперечення проти позову, в якому вказав, що 17.09.2007р. року між ним та ТОВ «Український промисловий банк» був укладений кредитний договір №305/ФКВ-07, згідно умов якого він отримав кредит у сумі 24 000 доларів США, зі сплатою 14,3% річних, строком кредитування 120 місяців, тобто до 17.09.2017р..Перших два роки свої зобов'язання він виконував вчасно та у повному обсязі. Однак з 2009 року, у зв'язку з тяжким фінансовим становищем та сімейними обставинами, можливості вчасно повертати кредитні кошти він не мав, а тому допускав деякі прострочення. У лютому 2010 року він отримав від банку листа про наявність у нього простроченої заборгованості, а згодом з боку працівників банку почалися телефонні дзвінки з погрозами на його адресу та на адресу його рідних. Крім того, представники банку приїжджали додому до йогох поручителів та іпотекодавця, передавали їм вимоги, почали описувати та оцінювати будинок, який знаходився в іпотеці по моєму кредиту. У кінці травня 2010 року поштою він отримав із банку ще один лист з вимогою повернути надані йому кредитні кошти у повному обсязі та проценти за користування кредитом у сумі 23 706,45 дол. США та 2781,15 грн. пені за прострочення сплати. На початку червня 2010 року він отримав значні кошти та 15.06.2010 року повернув ТОВ «Український промисловий банк» всі кошти, які були зазначені у останній вимозі банку. Після цього, ні в 2010-му, ні в 2011-му, ні пізніше він будь-яких претензій від банку ні письмово, ні по телефону не отримував. Про будь-яке відступлення права вимоги на користь ПАТ «Дельта Банк» він не знав, про це його повідомлено не було, а тому є незрозумілим чому ПАТ «Дельта Банк» заявляє вимоги по вже виконаному ним кредитному договору до одного з його поручителів, оскільки він ніяких справ з ПАТ «Дельта Банк» не мав і боргів перед ним не має, а тому заперечує проти позову. Розгляд справи просить проводити без його особистої участі, але за участю його представника. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні вказувала на відсутність підстав для задоволення позову, посилаючись на обставини, що викладені в запереченні. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: « Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 64 ЦПК України - письмові докази подаються, як правило, в оригіналі. Якщо подано копія письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 17.09.2007 року між ТОВ « Український промисловий банк» ( правонаступником якого є ПАТ « Дельта Банк » ) та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 305/ФКВ-07, згідно з умовами якого банк надав останньому кредитні кошти у розмірі 24 000 дол.США з розрахунку 14,3 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 17.09.2007р. по 15.09.2017р. (т.1, а.с. 6-12). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК). Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. На підставі ч. 2 ст. 640 ЦК України у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії. Законодавець пов'язує момент укладення договору з моментом передання грошей у випадку укладення договору позики (ст. 1046 ЦК України). Відповідно до п.п. 2.4, 2.5 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами у розмірі не менше як 200 дол. США, по 20 число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Згідно з п. 1.5, 2.6, 2.7 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Відповідно до п. 6.2. кредитного договору банк має право вимагати дострокового повного повернення кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або його поручителями умов кредитного договору та/або договорів, укладених у забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим договором, а позичальник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилася, сплатити проценти, комісії, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених договором, а також відшкодування збитків, завданих банку і в випадку порушення строків платежів, що встановлені договором. 17.09.2007р. між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір № 305/Zфквіп-07, згідно з яким предметом іпотеки є жилий будинок з надвірними спорудами, позначений та технічному плані літ. «А» - житловий будинок з прибудовами, загальною площею 18,0 кв.м., житловою площею 12,7 кв.м., при ньому є такі надвірні споруди: літ. «Б» - літня кухня, В-гараж, Г-сарай, Е-вбиральня, №1-огорожа, № 2- хвіртка, який розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстрований в Уманському виробничому підрозділі Черкаського ОО БТІ за № 628, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 30.08.2007 року, ( [NUMBER]), реєстраційний номер [NUMBER], земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], яка надана для обслуговування жилого будинку, право власності на яку зареєстроване згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Уманським міським управлінням земельних ресурсів 23.08.2007р., акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № [NUMBER] та земельна ділянка площею 0,0522 га, кадастровий номер [NUMBER], яка надана для ведення особистого селянського господарства, право власності на яку зареєстроване згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Уманським міським управлінням земельних ресурсів 23.08.2007р., акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № [NUMBER]. (т.1, а.с. 13-16). 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про передачу Активів та Кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь ПАТ «Дельта Банк» , відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ТОВ «Укрпромбанк» передало (відступило) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора ( стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях. Внаслідок цього, ПAT «Дельта Банк» став новим кредитором з правом вимагати замість ПАТ «Укрпромбанк» від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до витягу з Акту звірки № 1 від 01.07.2010р. прийому/передачі активів ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «ДельтаБанк», - з номеру 9897 вбачається, що [PERSON] при передачі активів, станом на 01.07.2010р., мав заборгованість в сумі 193 435,64 грн. ( а.с. 194-196 т.2). Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Згідно з ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту взагалі, що спростовує доводи касаційної скарги про неналежність кредитора у справі. Відповідно до квитанції № 294 від 17.06.2009 р. на рахунок ТОВ «Укрпромбанк» [PERSON] було внесено 260 дол. США, що в еквіваленті становить 1978,96 грн.; вдповідно до квитанції № 582 від 12.08.2009 р. на рахунок ТОВ «Укрпромбанк» [PERSON] було внесено 243 дол. США, що в еквіваленті становить 1878,00 грн.; відповідно до квитанції № 680 від 22.10.2009 р. на рахунок ТОВ «Укрпромбанк» [PERSON] було внесено 119 дол. США, що в еквіваленті становить 951,17 грн.; відповідно до квитанції № 1054 від 15.06.2010р. на рахунок ТОВ «Укрпромбанк» [PERSON] було внесено 2781,15 грн.; відповідно до квитанції від 15.06.2010 р. на рахунок ТОВ «Укрпромбанк» [PERSON] було внесено 2345,53 дол. США, що в еквіваленті становить 18553,14 грн.; відповідно до квитанції № 294 від 15.06.2010 р. на рахунок ТОВ «Укрпромбанк» [PERSON] було внесено 21360,92 дол. США, що в еквіваленті становить 168964,88 грн..(а.с.35,36,37,38,39,40, т.3). При цьому на вимогу представника позивача до матеріалів справи на підтвердження відповідних обставин представником третьої особи були додані квитанції про сплату боргу в оригіналах. Судом встановлено, що 15.05.2010 року за вих.. № 318429-1-0, ТОВ «Укрпромбанк» на адресу [PERSON] направив листа-вимогу, згідно якої вимагав повернути заборгованість за кредитним договором № 305/ФКВ-07 від 17.09.2007 року, у сумі 23706,45 доларів США. (а.с. 243, т.2). Відповідно до рішення Апеляційного суду Черкаської області від 28.02.2013р. по справі № 22ц/793/125/13,- апеляційну скаргу ПАТ «ДельтаБанк» задоволено, рішення Уманського міськрайонного суду від 08.10.2012 року- скасовано, позов ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором-задоволено, та стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 305/ФКВ-07 від 17.09.2007р. в сумі 234 561, 87 грн, судові витрати та витрати пов'язані з поданням оголошення у пресі. (т.1, а.с. 101-104). 25 липня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ [PERSON] поновлено строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Черкаської області від 28.02.2013 року та відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою [PERSON] на рішення апеляційного суду Черкаської області від 28.02.2013 року за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором ( а.с. 239, т.2). Як вбачається з листа № 2/188-4 від 01.10.2014 року Уманського МВ ДВС Уманського МРУЮ у Черкаській області,- на виконанні у відділі перебував повторно пред'явлений виконавчий лист № 2318/2402/12; 2/2318/1109 від 01.04.2013 року виданий Апеляційним судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] солідарно суму боргу в сумі 234561,87 грн. на користь ПАТ «Дельта Банк». 06.06.2014 року - винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та копії постанови направлено сторонам. З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем направлено запити до відповідних установ про наявність у боржника рухомого та нерухомого майна. 17.07.2014 року з метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та встановлено заборону на його відчуження, шляхом внесення обтяжень до відповідних реєстрів. Згідно наданих відповідей на запити державного виконавця про наявність у боржника рухомого та нерухомого майна, встановлено, що інформація про право власності на рухоме та нерухоме майно, інші речові права, відкритих рахунків в банківських установах чи інших джерел доходів - відсутня.( т.1 ст. 117-118). Відповідно до повідомлення КП « ЧООБТІ» № 276 від 29.10.2014 року, станом на 01.01.2013 року за [PERSON] зареєстровано: квартира [ADDRESS]; будинок по [ADDRESS]; квартира [ADDRESS]. (т.1 а.с.131-132). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1000 га на підставі договору дарування земельної ділянки від 05.06.2006 р. № 1271, яка розташована по [ADDRESS] та надана для обслуговування жилого будинку. (т.1, а.с. 17-18). Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0522 га на підставі договору дарування земельної ділянки від 05.06.2006 р. № 1271, яка розташована по [ADDRESS] та надана для ведення особистого селянського господарства. (т.1, а.с. 19-20). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зазначено, що предметом іпотеки є: земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий № [NUMBER] та земельна ділянка площею 0,0522 га, кадастровий № [NUMBER], будинок, загальною площею 18,00 кв.м., що розташований у [ADDRESS], що належить [PERSON] та на яке накладено обтяження на підставі договору іпотеки, серія та номер [NUMBER], виданий 17.09.2007 року. (т.1 а.с. 135-136). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] належить квартира [ADDRESS], квартира [ADDRESS] та [ADDRESS]. (т.1 ст. 137-138). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 17.09.2007р. між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір № 305/Zфквіп-07. Підписанням Іпотечного договору іпотекодавець засвідчує, що він надає іпотекодержателю згоду на прийняття іпотекодержателем одностороннього рішення про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя(придбання предмету іпотеку у власність) у випадку виникнення у іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього іпотечного договору, Кредитного договору та вимог чинного законодавства. Іпотекодавець підписанням цього Іпотечного договору також засвідчує, що наявності будь-яких інших документів, крім цього Договору, та письмового рішення іпотекодержателя про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя, для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України та Закону України «Про іпотеку» в силу іпотеки іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. При цьому, з п. 30 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» убачається, що вимога про дострокове виконання кредитного договору навіть у разі належного його виконання, а якщо вимогу не буде задоволено - право звернення стягнення на предмет застави/іпотеки може бути заявлено заставодержателем лише в чітко визначених законом або договором випадках. Відповідно до Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V ЗУ «Про іпотеку». Згідно ст.12 Закону України "Про іпотеку" та п.4.1 Договору іпотеки, право звернення стягнення на предмет іпотеки до строку погашення кредиту у випадках порушення зобов'язань по кредитному договору виникає у Іпотекодержателя в момент настання терміну виконання зобов'язань по Кредитному договору. Згідно ч. 1 ст.33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Як визначено статтею 36 цього ж Закону сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Відповідно до ст. 37 Закону України № 898-IV іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Виходячи з положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку", не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. До такої правової позиції прийшов і Верховний Суд України у своїй постанові від 11 грудня 2013 року ( справа № 6-124цс13). Пунктом 39 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що з урахуванням положень ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. У зв'язку з наведеним суд приходить до висновку, що з урахуванням цих норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі ч. 2 ст. 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом. При вирішенні даної категорії справ судам слід встановити наявність чи відсутність згоди іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, а також здійснення виконавчого напису нотаріусом, як правову підставу для реєстрації права власності іпотекодержателя, якщо такі умови передбачені умовами договору іпотеки. У п. 4.3 договору іпотеки сторонами визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса, згідно з порядком задоволення вимог іпотекодержателя, передбаченим п. 4.4 цього договору. Згідно з положеннями п. 38 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року згідно якого у випадку, якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання ( стаття 37 Закону України "Про іпотеку" ), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону, Із матеріалів справи вбачається, що 06.03.2014р. вих.. № 31.4-08/2310/14 [PERSON] надіслано ПАТ «Дельта банк» досудову вимогу про дострокове виконання зобов'язання за кредитним договором.( т.1 ст. 24). Вартість предмета іпотеки на час розгляду справи судом, відповідно до звіту про оцінку житлового будинку з надвірними будівлями площею 22,7 кв.м. та дві земельні ділянки площею 15,22 га, наданої ТзОВ «Експертна компанія «ПРОФЕСІОНАЛ», станом на 26.02.2016 року становить 358245,00 грн.. (т.2 а.с. 62-100). Позивач, враховуючи позицію представника відповідача, який заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що представник позивача не надав доказів, які підтверджують наявність відповідних зобов'язань між сторонами та суму заборгованості, зобов'язаний був довести такі обставини, враховуючи, що він на них посилався у позові, проте, таких доказів не надав. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов'язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами її розмір. Відповідно до підп.3.1 п.3 Постанови № 168 від 10.05.2007 року «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», Банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача. Відповідно до підп.3.2 п.3 Постанови № 168 від 10.05.2007 року, кредитний договір має містити графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до цих Правил. У графіку платежів має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом. Відповідно до підп.3.3 п.3 Постанови № 168 від 10.05.2007 року , Банки зобов'язані в кредитному договорі зазначати сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначити її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором. Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що позивач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 137 ЦПК, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Не може суд прийняти до уваги позицію сторони позивача стосовно наполягання на позовних вимогах, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим об'єктивно не підтверджується. Відтак, необґрунтованість і недоведеність належними і допустимими засобами доказування заявлених ПАТ «Дельта Банк» позовних вимог зумовлює відсутність правових підстав для задоволення даного позову.

Outcome: dismissed