Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

У січні 2020 року позивач публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - ПАТ АБ "Укргазбанк") звернулося в порядку цивільного судочинства до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги ПАТ АБ "Укргазбанк" обґрунтовувало тим, що 15 грудня 2017 року між ним та [PERSON] укладено кредитний договір №0171/12/2017/0390, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 714025,00 грн на строк з 15 грудня 2017 року до 14 грудня 2024 року. Процентна ставка за користування кредитом у межах строку кредитування становила 14,99% річних, а процентна ставка за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором, - 19,99% річних. [PERSON] поручився за належне та своєчасне виконання позичальником [PERSON] зобов`язань, які виникли з кредитного договору від 15 грудня 2017 року №0171/12/2017/0390, про що між ПАТ АБ "Укргазбанк", [PERSON] та [PERSON] укладено тристоронній договір поруки від 15 грудня 2017 року №0171/12/2017/0390-Р. Зважаючи на те, що позичальник не дотримується умов кредитного договору, своєчасно не повертає кредит та не сплачує проценти за користування ним, ПАТ АБ "Укргазбанк" звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Д.О., який 19 липня 2019 року вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3872, яким запропонував у рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 15 грудня 2017 року №0171/12/2017/0390 звернути стягнення на належний боржнику на праві власності автомобіль Toyota RAV 4, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , що був переданий у заставу банку. На виконання виконавчого напису нотаріуса указаний транспортний засіб був проданий з електронних торгів за 560300,02 грн, проте коштів, отриманих від реалізації автомобіля Toyota RAV 4, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , виявилось недостатньо для погашення заборгованості. Так, розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 15 грудня 2017 року №0171/12/2017/0390 становить 189349,25 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту у сумі 129898,30 грн, проценти за користування кредитом у сумі 20179,52 грн, комісія за управління коштами у сумі 39271,43 грн. Цю суму заборгованості ПАТ АБ "Укргазбанк" просило суд стягнути солідарно з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] . Відповідачі відзиви на позовну заяву ПАТ АБ "Укргазбанк" не подали. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на те, що, що вона перебуває на самоізоляції у зв`язку тим, що член її сім`ї контактував з особою, хворою на гостру респіраторну хворобу COVID-19. Проте указане клопотання було подане відповідачем не шляхом надіслання поштою чи на електронну адресу суду, а особисто до канцелярії суду, що спростовує факт її перебування на самоізоляції. Інших доказів, які б свідчили про поважність причини неявки [PERSON] в судове засідання, нею суду не надано. За таких обставин причина неявки [PERSON] в судове засідання визнана судом не поважною. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 15 грудня 2017 року ПАТ АБ "Укргазбанк" та [PERSON] уклали кредитний договір №0171/12/2017/0390, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 714025,00 грн на строк з 15 грудня 2017 року до 14 грудня 2024 року. Процентна ставка за користування кредитом у межах строку кредитування становила 14,99% річних, а процентна ставка за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором, - 19,99% річних (а. с. 6-12). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. ПАТ АБ "Укргазбанк" належно виконало умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредитні кошти у сумі 714025,00 грн (а. с. 26-32). За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Повернення кредиту та сплата процентів за користування ним повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів згідно з графіком, який є невід`ємним додатком до цього договору. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Однак [PERSON] не виконувала взяті на себе за кредитним договором зобов`язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування, допустила заборгованість зі сплати кредиту та інших платежів. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З аналізу наведених законодавчих норм вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. Також суд зазначає, що звернення кредитодавця з заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з такою заявою вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі (постанова Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №759/8940/15-ц). З огляду на те, що позичальник не дотримувалась умов кредитного договору, своєчасно не повертала кредит, не сплачувала проценти за користування ним та інші платежі, ПАТ АБ "Укргазбанк" звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Д.О., який 19 липня 2019 року вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3872, яким запропонував у рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 15 грудня 2017 року №0171/12/2017/0390 звернути стягнення на належний боржнику на праві власності автомобіль Toyota RAV 4, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , що був переданий у заставу банку (а. с. 43-45). 12 вересня 2019 року у рамках виконання виконавчого напису нотаріуса від 19 липня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №3872, були проведені електронні торги, на яких був проданий автомобіль Toyota RAV 4, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] . Ціна продажу становила 560300,02 грн (а. с. 46-48). Однак коштів, отриманих від реалізації автомобіля Toyota RAV 4, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , виявилось недостатньо для погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 15 грудня 2017 року №0171/12/2017/0390. Відповідно до розрахунку від 27 жовтня 2019 року заборгованість складає 189349,25 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту у сумі 129898,30 грн, проценти за користування кредитом у сумі 20179,52 грн, комісія за управління коштами у сумі 39271,43 грн (а. с. 33). Ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. 15 грудня 2017 року для забезпечення виконання позичальником зобов`язань, взятих на себе за кредитним договором від 15 грудня 2017 року №0171/12/2017/0390, ПАТ АБ "Укргазбанк", [PERSON] та [PERSON] було укладено тристоронній договір поруки №0171/12/2017/0390-Р, згідно з яким [PERSON] поручився за належне та своєчасне виконання позичальником [PERSON] зобов`язань, які виникли з кредитного договору від 15 грудня 2017 року №0171/12/2017/0390 (а. с. 13-14). За приписами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. П. 1.1, п. 1.2, п. 1.4 договору поруки від 15 грудня 2017 року №0171/12/2017/0390-Р встановлено, що поручитель [PERSON] відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов`язання у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов`язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобов`язання у повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо. Отже, позивач має право вимагати солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором від 15 грудня 2017 року №0171/12/2017/0390 з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] . Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з солідарно з відповідачів [PERSON] і [PERSON] на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором від 15 грудня 2017 року №0171/12/2017/0390 у сумі 189349,25 грн, у тому числі заборгованість за тілом кредиту у сумі 129898,30 грн, проценти за користування кредитом у сумі 20179,52 грн, комісія за управління коштами у сумі 39271,43 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 2840,24 грн.

Outcome: approved