Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

У червні 2014 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив стягнути з відповідача ТОВ «УКРГРАНДІНВЕСТ ЛТД» на його користь грошові кошти у розмірі 8348,36 грн. за нікчемним правочином та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити, з підстав викладених в ньому. Представник відповідача ТОВ «УКРГРАНДІНВЕСТ ЛТД» у судове засідання не з'явився, про час, місце судового засідання юридична особа була належним чином повідомлена, незалежно від причин, суд розглядає справу за наявністю у справі доказів у відсутність відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, оголосивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що у червні 2012 р. позивачу терміново знадобились грошові кошти у розмірі 50000,00 грн. для рефінансування в банку. У мережі Інтернет [PERSON] натрапив на рекламне оголошення ТОВ «УКРГРАНДІНВЕСТ ЛТД», в якому йшлося про отримання позики на вихідних акційних умовах, під низький відсоток, без довідки про доходи. 22.06.2012 між [PERSON] та ТОВ «УКРГРАНДІНВЕСТ ЛТД» укладено угоду №60305024 та консультант [PERSON] пояснила позивачу, що грошові кошти йому будуть надані протягом 7 днів. Разом з тим, грошей позивач не отримав, а консультант наголосила, що підписаний договір передбачає те, що [PERSON] повинен сплачувати щомісячні платежі в розмірі 666,67 коп. з 1 по 15 число поточного місяця незалежно від того, коли буде видана позика, інакше останнього буде позбавлено права на отримання грошей. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з п. 1.1 договору, предметом договору є цільовий фінансовий ресурс (товар), оплату якого проводить відповідач або сам учасник, за рахунок грошей відповідача з розстроченням платежів. Також, з інших умов договору вбачається, що відповідач формує реєстр клієнтів програми за рахунок сплати щомісячних чистих внесків, сплачених клієнтом програми, тобто за кошти членів самої програми. З даної групи формується фонд реєстру, який призначений для придбання цільового фінансового ресурсу для учасників програми, його наступний щомісячний розподіл між учасниками системи шляхом надання дозволу учаснику програми на отримання відповідного товару. При цьому, дозвіл на одержання товару надається не всім учасникам програми, а лише тим, які мають найбільшу кількість проплат (платежів) (п. 1.3, 3.1, 3.4, ст. 4 Правил, визначення «Захід по приділенню фінансових ресурсів», «Реєстр», «Дозвіл», «Цільовий фінансовий ресурс», «Фонд реєстру», «Чистий внесок»). За правилами ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до положень, закріплених у ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Законом України "Про захист прав споживачів" закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. При цьому в зазначеному Законі нормативне визначення поняття "пірамідальної схеми" не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до "пірамідальної схеми". Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" дає підстави для висновку, що поняття "пірамідальна схема" у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару. Таким чином, в угоді від 22.06.2012 №60305024наявні усі зазначені ознаки, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь [PERSON] сплачених грошових коштів у розмірі 8348,36 грн. Також позивач [PERSON] порушує перед судом питання про стягнення з відповідача на його користь суми моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 23 ЦК України,особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Враховуючи у сукупності характер спричиненої [PERSON] моральної шкоди та глибини його моральних страждань, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення їх у розмірі 5000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування [PERSON] суд врахував вимоги людяності, розумності і справедливості. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

Outcome: approved