Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 17.07.2017 року [PERSON] звернулась до суду з даним\~\~ позовом. Посилалась на те, що\~\~вона працювала у ПрАТ «Донецьксталь» - металургійний завод» філіал «Металургійний комплекс».\~ Згідно з наказом\~ №1 від 27.06.2017 року\~ «О прекращении трудових соглашений с работниками по соглашению сторон в связи с ликвидацией филиала «Металургійний\~ комплекс» ПрАО «Донецксталь» металлургический завод», який виданий керівником [PERSON], з 17.03.2017 року було втрачено контроль над підприємством. Також цим наказом всім працівникам було запропоновано звільнитися за угодою сторін.\~\~ Позивач [PERSON] була звільнена 14.03.2017 року за угодою сторін, про що\~було зроблено відповідний\~ запис у трудовій книжці\~ на ст. 14-17, які завірені\~підписом начальника відділу кадрів та\~ відповідною печаткою. 03.07.2017 року [PERSON] звернулася до Волноваського\~ районного центру зайнятості з питанням постановки її на облік, на що їй спеціалістами центру було\~\~ запропоновано надати довідку про заробітну плату на підприємстві або взяти такі відомості у Пенсійному фонді. Згідно довідки, яку надало УПФУ, заробітна плата\~ [PERSON] за березень 2017 року\~ нарахована не була та\~ Єдиний соціальний внесок не сплачувався Приватним акціонерним товариством\~ з 01.10.2016 року по 14.03.2017 року. Тому позивач просить суд стягнути з\~ відповідача заробітну плату за березень 2017 року, компенсацію за невикористану\~ відпустку та середній заробіток\~ за весь період затримки несплаченої\~ заробітної плати\~ з квітня 2017 року по липень 2017 року включно в сумі 24868,01 грн. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У своїх письмових запереченнях представник відповідача просив відмовити позивачеві у задоволенні позову з наступних підстав. Зокрема, зазначив, що 17.03.2017 року філія «Металургійний комплекс» ПрАТ «Донецьксталь» - металургійний завод» була захоплена представниками так званої «ДНР», у звязку з чим незаконно були захоплені виробничі потужності, майно та первинна документація товариства. Керівництвом підприємства 27.06.2017 року з метою врегулювання трудових відносин видано наказ №1, яким запропоновано кожному працівнику зявитись до м. Покровська для оформлення припинення трудових відносин за угодою сторін. Вказаний наказ розміщено на офіційному сайті підприємства та оголошено у регіональній газеті «Маяк». Позивач та інші працівники підприємства у зазначений час не зявились, у звязку з чим був складений акт №1 та виданий наказ №2 від 30.06.2017 року «Про вивільнення працівників підприємства», згідно якого звільнено працівників підприємства за згодою сторін з 30.06.2017 року. Записи у трудову книжку позивача про звільнення внесені не уповноваженою особою недіючої адміністрації підприємства. Крім того, відповідач був позбавлений можливості через втрату контролю над виробничими потужностями та іншим майном у м. Донецьку внести записи до трудових книжок та особових справ працівників, табелів обліку робочого часу в день звільнення 30.06.2017 року, видати позивачу трудову книжку та здійснити розрахунок. Таким чином, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що згідно запису №15 у трудовій книжці серії АА №245044 позивача [PERSON], вона прийнята лікарем дезинфекціоністом ділянки благоустрою у філію «Металургійний комплекс» ЗАТ «Донецьксталь» - металургійний завод» 21.02.2008 року (а.с.4 зв). Згідно запису №17 у трудовій книжці серії АА №245044 позивача [PERSON], вона звільнена за угодою сторін на підставі пункту 1 ст. 36 КЗпП України 31.03.2017 року на підставі наказу №117-к від 29.03.2017 року (а.с.4 зв). Але записом №18 від 14.03.2017 року у вищевказаній трудовій книжці запис під №17 визнаний недійсним, позивач [PERSON] звільнена за угодою сторін на підставі пункту 1 ст. 36 КЗпП України на підставі наказу №106-к від 14.03.2017 року (а.с.5). Записи про звільнення у трудову книжку позивача внесені начальником відділу кадрів [PERSON] та скріплені печаткою відділу кадрів філії «Металургійний комплекс» ПрАТ «Донецьксталь» - металургійний завод» (а.с.4зв-5). Згідно п. 1.1 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Згідно пункту 2. 4 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Відповідно до пункту 4.1 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. Як вбачається з витягу з кримінального провадження №12017050410000777 в ЄРДР 22.03.2017 року на підставі повідомлення генерального директора ПрАТ «Донецьксталь-металургійний завод» про незаконне захоплення невідомими особами будівлі структурного підрозділу групи «Донецьксталь» - ПрАТ «Донецьксталь-металургійний завод» у місті Донецьку по вулиці Челюскінців, 174, внесені відомості та розпочато досудове розслідування Покровським відділом поліції Головного управління Національної поліції у Донецькій області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 341 КК України (а.с.58-60). Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» від 02 грудня 2015 року № 1275-р, м. Донецьк віднесене до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та на теперішній час є тимчасово окупованою територією Донецької області. У звязку з незаконним захопленням невідомими особами виробничих потужностей, майна та первинної документації відповідача у місті Донецьку, 27.06.2017 року у місті Покровську головою ліквідаційної комісії [PERSON] видано наказ №1 «Про припинення трудових відносин з працівниками за угодою сторін у звязку з ліквідацією філії «Металургійний комплекс» ПрАТ «Донецьксталь» - металургійний завод», згідно якого працівникам підприємства запропоновано зявитись 30.06.2017 року у місто Покровськ для оформлення припинення трудових відносин за угодою сторін. Неявка у визначений день працівника вважається його згодою на припинення трудових відносин (а.с. 61-62). Вищевказану інформацію висвітлено у регіональній газеті «Маяк» №26 від 29.06.2017 року (а.с.63-64). Згідно акту №1 від 30.06.2017 року про виконання наказу №1 від 27.06.2017 року «Про припинення трудових відносин з працівниками за угодою сторін у звязку з ліквідацією філії «Металургійний комплекс» ПрАТ «Донецьксталь» - металургійний завод» зафіксовано неявку працівників підприємства у місто Покровськ для оформлення припинення трудових відносин з підприємством (а.с.66-67). Відповідно до наказу голови ліквідаційної комісії філії «Металургійний комплекс» ПрАТ «Донецьксталь» - металургійний завод» від 30.06.2017 року за №2 звільнено працівників філії «Металургійний комплекс» ПрАТ «Донецьксталь» - металургійний завод» з 30.06.2017 року за угодою сторін (а.с.65). Отже, вперше відомості про звільнення у трудову книжку позивача [PERSON] були внесені саме 31.03.2017 року підставі наказу №117-к від 29.03.2017 року, тобто вже після незаконного захоплення невідомими особами будівлі структурного підрозділу групи «Донецьксталь» - ПрАТ «Донецьксталь-металургійний завод» у місті Донецьку. Адміністрація підприємства на час внесення відомостей у трудовому книжку позивача на підставі відповідного наказу вже знаходилась у місті Покровську. Таким чином, в порушення вимог «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» вказані записи внесені у трудову книжку не уповноваженою на те особою . В подальшому, з метою приховування вказаного факту та задля корегування дати звільнення до захоплення невідомими особами підприємства, до трудової книжки позивача [PERSON] знову вносяться відомості про звільнення, але вже від 14.03.2017 року на підставі наказу №106-к від 14.03.2017 року, з вказівкою про недійсність відповідного запису начальником відділу кадрів [PERSON] Тобто, суд приходить до переконання, що на момент звернення [PERSON] з позовом до суду та розгляду цивільної справи у суді відомості про звільнення, які внесені відповідно до вимог чинного законодавства та «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» у трудовій книжці позивача взагалі відсутні, оскільки всі працівники філії «Металургійний комплекс» приватного акціонерного товариства "Донецьксталь"- металургійний завод" звільнені на підставі наказу №2 від 30.06.2017 року за угодою сторін з 30.06.2017 року. Відомості у трудові книжки працівників та особові справи внесені не були, у звязку із захопленням невідомими особами в тому числі всією документації відділу кадрів підприємства. Крім того, суд приймає до уваги, що згідно наказу №64 від 22.02.2017 року з 27.02.2017 року в філії «Металургійний комплекс» приватного акціонерного товариства "Донецьксталь"- металургійний завод" оголошено простій (а.с.46). Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст. 83 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про відпустки» передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Таким чином, право на виплату всіх сум, що належать працівникові від підприємства, установи, організації, у розумінні ч. 1 ст. 116 КЗпП, а також компенсації за невикористану щорічну відпустку законодавець повязує зі звільненням працівника. Враховуючи те, що відомості у трудовій книжці позивача про звільнення, які були б внесені уповноваженою особою підприємства відповідно до вимог чинного законодавства відсутні, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про виплату заробітної плати за березень 2017 року, компенсації за невикористану відпустку задоволенню не підлягають. Відповідно приписів частини 1 статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За положеннями статті 117 КЗпП України, обов'язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача [PERSON] про виплату заробітної плати за березень 2017 року, компенсації за невикористану відпустку задоволенню не підлягають, а стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку проводиться у разі їх невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу у день звільнення, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за весь період затримки несплаченої\~ заробітної плати\~ з квітня 2017 року по липень 2017 року включно задоволенню також не підлягають.

Outcome: dismissed