Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у будинку, розташованому за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, с.Удайці, вул.Лесі Українки, буд.14. Аргументує свої вимоги тим, що вона є власником будинку, розташованого за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, с.Удайці, вул.Лесі Українки, буд.14. У вказаному\~будинку,\~крім неї,\~зареєстрований відповідач,\~який є\~знайомим її\~сина,\~але останній\~не проживає\~в будинку\~більше року,\~добровільно знятися\~з реєстрації\~не бажає.\~ Тому позивач звернувся до суду з даним позовом. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 03 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду в загальному провадженні на 10 год. 30 хв. 20 вересня 2018 року. ІІІ. Позиції сторін. В судове засідання позивач не з»явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача проти розгляду справи, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини\~ встановлені судом. Позивачу на праві приватної власності на підставі договору №Н П-32 купівлі-продажу 25 березня 1999 року належить житловий будинок за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, с.Удайці, вул.Ворошилова, буд.14(а.с.6) Згідно з домовою книгою для реєстрації громадян, які проживають в житловому будинку №14, що розташований по вул.Ворошилова, с.Удайці, Прилуцького району, Чернігівської області, [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO] ([PERSON]), буд.14(а.с.7-9). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Удайцівської сільської ради Прилуцького району № 130 від 16.05.2018 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO],\~але за\~даною адресою\~не проживає\~більше року(а.с.10) V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Згідно зі\~статтею 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на\~\~ підставі закону за рішенням суду. Згідно з ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Як зазначає Європейський суд з прав людини, "втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла". "Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється "згідно із законом" та не може розглядатись як "необхідне в демократичному суспільстві..." («Кривіцька та Кривіцький проти України» § 41,42, ЄСПЛ, від 02.12.2010 року). Враховуючи фактичні обставини справи, суд повинен встановити відповідність визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням критеріям, що викладені в п.2 ст.8 Конвенції. Відповідно до\~статті 150 Житлового кодексу Української\~Радянської Соціалістичної Республіки (далі -\~ЖК УРСР) громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із частиною 1\~статті 317 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. У відповідності до\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У разі порушення своїх прав власник згідно зі\~статтею 391 ЦК України\~має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Згідно із частиною 1\~статті 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Виходячи зі змісту частини першої статті 317 ЦК України, проживання у будинку, що є обєктом права приватної власності,\~за своєю юридичною природою є складовою права користування нею як обєктом власності. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст.163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і у межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і5 третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім»ї не звільняє їх від виконання обов»язків за договором найму жилого приміщення Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивачеві належить спірний будинок на праві приватної власності. Згідно приписів ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно наданих в розпорядження суду доказів [PERSON] не проживає в належному позивачеві будинку більше року. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета доказування, повязані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Відповідач у справі не є членом сім»ї позивача, а тимчасово винаймав у неї житло. Він більше шести місяців не проживає у спірному будинку. Тому суд визнає [PERSON] таким, що втратив право на користування даним житлом. Вказані обставини свідчать, що «втручання\~у право\~відповідача» є\~співрозмірним\~із переслідуваною\~законною метою,\~а відповідно\~є «необхідним\~у демократичному\~суспільстві»,\~а відтак\~-\~позовні вимоги\~підлягають задоволенню. VІІ. Розподіл судових витрат. Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за правилами ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, судовий збір за позов немайнового характеру підлягає стягненню на користь позивача з відповідача у розмірі 704 грн.80 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved