Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

07 жовтня 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № DNXRRX07110451 від 10 квітня 2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 1558,78 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобов'язання перед боржником шляхом надання кредиту, але відповідач порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 02 вересня 2014 року складає 28 512,80 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не з'явився, надав заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є розписки. Заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи суду не надав, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 10 квітня 2007 року між ним та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір № DNXRRX07110451 від 10 квітня 2007 року, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 1558,80 гривень зі сплатою 12 % за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10 квітня 2008 року (а.с. 5). Відповідно до заяви позичальника та п.3.2.2 умов надання споживчого кредиту фізичним особам відповідач зобов'язався погашати заборгованість щомісяця в період з 5 по 10 число в сумі 159,66 грн., що складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з умовами (а.с.5 зв.б., 6 зв.б.). Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами, оскільки заява (анкета) на оформлення строкового кредиту підписана ним, в тому числі і в графі щодо погодження з умовами і правилами надання банківських послуг, умовами кредитування, тарифами банку, про що він виразив свою згоду. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач порушив графік погашення кредиту і станом на 02 вересня 2014 року заборгованості за кредитним договором № DNXRRX07110451 від 10 квітня 2007 року складає 28 512,80 гривень, з яких: - заборгованість по процентами за користування кредитом - 6569,06 гривень; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 218,90 грн.; - пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за договором - 19 890,90 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень; - штраф (процентна складова) - 1 333,94 гривень. Суд встановив, що 05 червня 2012 року відповідач [PERSON] звернувся до банку з заявою, в якій просив переглянути розмір заборгованості за договором № DNXRRX07110451 від 10 квітня 2007 року після виконання ним наступних зобов'язань: - сплата суми заборгованості за кредитом в розмірі 2130,78 грн. протягом 6 місяців з кінцевим строком погашення 05 грудня 2012 року; - погашення заборгованості щомісяця з 1 по 5 число в розмірі 355,13 грн. Ці зобов'язання відповідач [PERSON] виконав частково, сплативши банку суму заборгованості в розмірі 1420,52 грн. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідач своє зобов'язання перед банком не виконав, тому воно не припинено, тобто вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості по процентам, комісії за користування кредитом, пені за несвоєчасне виконання зобов'язання є такими, що ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з розрахунком до суми заборгованості банк включив штраф у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 1333,94 грн. (процентна складова). Відповідно до п. 5.3 умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»), які є складовою договору про надання банківських послуг, у разі порушення позичальником строків платежів за будь-яким грошовим зобов'язанням більше ніж на 30 днів він зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с. 9). Оскільки відповідач [PERSON] порушив строки платежів за зобов'язаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, тому він зобов'язаний відповідно до п. 5.3 умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»), ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу штраф. Відтак, суд, знаходить обґрунтованими вимоги банку про стягнення заборгованості по процентам, комісії, пені та штрафу у вищевказаному розмірі, що підлягають задоволенню, за виключенням стягнення штрафу у сумі 500,00 грн., оскільки діючим законодавством не передбачено стягнення неустойки у твердій (фіксованій) грошовій сумі і це, поряд із штрафом у процентному відношенні, є видом подвійного застосування наслідків цивільно-правової відповідальності за порушення відповідачем умов кредитного договору. Таким чином, позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості по процентам, комісії, пені та штрафу в розмірі 28 012,80 грн. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розмірів мінімальної заробітної плати і не більш 3 розмірів мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 285,13 гривень. Суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 28 012,80 грн. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 280,13 гривень, саме в цьому розмірі він підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Outcome: partial