Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" 23.05.2019 року звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] мотивуючи позов тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 31.10.2009 року, [PERSON] отримала кредит у розмірі 8300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не виконав умови договору та має заборгованість за кредитом та відсоткам за користування кредитом станом на 16.04.2019 року в загальній сумі 13396,19 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 1921,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11 липня 2019 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09 серпня 2019 року у зв`язку з неналежним повідомленням відповідача про розгляд справи, справу вирішено призначити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд. 14 лютого 2020 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву в якому вказала, що позовін вимоги є необгрнутованими та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки анкета заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами банку" не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. Підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послгу не можуть бути договором приєднання. Верхоавний суд України у справі №342/180/17 від 03.07.2019 року дійшов висновку про те, що підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послгу не можуть слугувати підствою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пен за невиконання кредитного договору, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. З огляду на викладене, нараховані відсотки, пеня та щтрафи в сумі 13396,19 грн., яку просить стягнути позивач не обгрнутовано. Вказує на те, що позиавчем не надано доказів на підтвердження тих обставин, що відповідачем було отримано кошти за вказаним кредитним договором. 04.05.2020 року представником позивача подано відповідь на відзив в якому вказав, що кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства, відповідач був ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг. Представник позивача вказує на те, що відповідач активно використовувала кредитний рахунок, що підтверджується випискою по рахунку. Враховуючи вищевикладене просить позовні вимоги задовольнити. 01.06.2020 року представником позивача подано клопотання про долучення письмових доказів. 03.03.2021 року представником відповідачки подано заперечення на відповідь на відзив, у яких вказала, що про зміну процентної ставки відповідачка не повідомлялася, крім того, суму кредитного ліміту повністю не використано, банком не враховано повернення кредитних коштів з урахуванням пільгового періоду, нарахування відбувалися у подвійному, потрійному розмірах. 05.04.2021 року представником позивача подано пояснення, згідно яких просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 13.04.2021 року представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 31.10.2009 р. в розмірі 11188,63 грн., що складається з: 8217,03 грн. заборгованість за тілом кредита, 2971,60 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Представником відповідачки подано заяву у якій просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 31 жовтня 2009 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір б/н про надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (арк. справи 18). Своїм підписом у заяві відповідачка підтвердила, що підписана нею заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг. 31 жовтня 2009 року [PERSON] підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій сторони визначили, зокрема: базову ставку за користування кредитом у розмірі 3,0% на місяць, яка нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів на рік; розмір та строк внесення щомісячних платежів; розмір комісії за зняття кредитних коштів готівкою; розмір комісії за зняття власних коштів; підстави та розмір нарахування пені; підстави та розмір нарахування штрафів тощо (арк. справи 19). З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н), доданої Банком до позовної заяви, вбачається, що старт карткового рахунку № [NUMBER] відбувся 31.10.2009 року, із встановленням кредитного ліміту 0,00 грн. (арк. справи 108). В подальшому, кредитний ліміт неодноразово змінювався: 11.01.2011 року кредитний ліміт збільшено до 1800,00 грн., 17.01.2011 року збільшено до 2100,00 грн., 24.02.2011 року та 25.02.2011 року збільшено до 2500,00 грн., 19.03.2011 року збільшено до 2900,00 грн., 12.05.2011 року до 3300,00 грн., 23.06.2011 року збільшено кредитний ліміт - до 3900,00грн., 29.07.2011 року збільшено до 4500,00 грн., 07.09.2011 року збільшено до 5300,00 грн., 18.02.2012 року збільшено до 8300,00 грн., 15.07.2017 року зменшено до 5053,29 грн., 15.02.2018 року кредитний ліміт зменшено до 0.00грн. (арк. справи 108). З розрахунку заборгованості, наданої банком вбачається, що станом на 26.03.2021 року відповідачка має заборгованість у загальному розмірі 111868,63 грн., яка складається із: 8217,03грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2971,60 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно з пунктом 1 частини другою статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України). За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Як вбачається з копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку відповідачка, підписавши 31 жовтня 2009 року вказану анкету-заяву, погодилась з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить Договір про надання банківських послуг між нею та банком. Вказаний договір у встановленому законом порядку недійсним не визнаний. Факт підписання [PERSON] вказаної анкети - заяви відповідачем, у встановленому законом порядку, не спростований. З довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" вбачається, що сторони узгодили між собою істотні умови договору, зокрема сторони погодили: тип картки отриманої позичальником, тип кредитної лінії, пільговий період користування кредитними коштами, розмір та порядок нарахування процентів за користування кредитом, розмір та строк внесення щомісячних платежів, розмір комісії за зняття кредитних коштів готівкою, розмір комісії за зняття власних коштів, підстави та розмір нарахування пені, підстави та розмір нарахування штрафів. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пунктів 60, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, надані Банком докази, а саме копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, підписаної позичальником, копії довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», підписаної позичальником, довідки АТ КБ «Приватбанк» щодо видачі кредитних карток [PERSON] за кредитним договором №б/н від 31 жовтня 2009 року, щодо зміни умов кредитування, виписка по картковому рахунку, у своїй сукупності підтверджують як факт укладення кредитного договору між сторонами, так і наявність заборгованості відповідача як за тілом кредиту. Враховуючи зазначені обставини суд дійшов висновку про задоволення позову, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог та стягнення з відповідачки на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 8217,03 грн. та заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 в розмірі 2971,60 грн., що разом становить 11188,63 грн. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1921 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 23 квітня 2021 року.

Outcome: approved