Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги зменшив, зменшені підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що 14.10.2000 року відповідач [PERSON] та [PERSON] , яка є його матір`ю, уклали між собою шлюб. В період зареєстрованого шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] . 31.10.2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 29.12.2017 року при отримання паспорта [PERSON] позивач змінив своє прізвище з „ [PERSON] " на „ [PERSON] ". [INFO] року позивачу [PERSON] виповнилось 18 років. На даний час він є студентом 1 курсу ОР „Бакалавр" спеціальність 121 інженерія програмного забезпечення факультету інформаційних технологій Київського національного університету ім. Т. Шевченка денної форми навчання на контрактній основі. Строк навчання закінчується 30.06.2022 року. Відповідач участі у його навчанні не приймає, хоча працює вчителем, отримуючи постійний заробіток, а також надає платні уроки математики репетиторством, таким чином маючи можливість надавати допомогу позивачу. Оскільки [PERSON] навчається на стаціонарній денній формі, не має часу працювати, а навчання потребує значної витрати часу, тому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 2 050 грн. щомісяця або 1/3 частину з усіх його доходів щомісяця з 11.03.2019 року до дати закінчення навчання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що він має на утриманні двох інших малолітніх дітей від другого шлюбу, старша донька хворіє на синдром Рейно і постійно потребує платної медичної допомоги. Дружина від другого шлюбу є інвалідом 3 групи, не працюючою, а його заробіток вчителя математики середньої загальноосвітньої школи становить в середньому від 5000 грн. до 7000 грн. Тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх, непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як встановлено у судовому засіданні, 14.10.2000 року відповідач [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №1155 (а.с.7). В період зареєстрованого шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] (а.с.8). 31.10.2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.7). 29.12.2017 року при отримання паспорта [PERSON] позивач змінив своє прізвище з „ [PERSON] " на „ [PERSON] " (а.с.4). Вказані обставини не заперечувались сторонами по справі. Згідно п.1, ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як наголошує п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [INFO] року позивачу [PERSON] виповнилось 18 років (а.с.3). Як вбачається зі змісту довідки №2502 від 3.09.2018 року [PERSON] є студентом 1 курсу ОР „Бакалавр" спеціальність 121 інженерія програмного забезпечення факультету інформаційних технологій Київського національного університету ім. Т. Шевченка денної форми навчання на контрактній основі. Строк навчання закінчується 30.06.2022 року (а.с.5). Вказані вище обставини знайшли своє підтвердження документально у судовому засіданні. Як передбачає ч.3, ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч.1, ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] працює вчителем математики Краснокутської загальноосвітньої школи №2 Харківської області, отримуючи від 5 767 грн. до 6 033 грн. на місяць (а.с.16). 23.08.2003 року відповідач [PERSON] уклав шлюб, який став його другим шлюбом, з [PERSON] (а.с.19), від якого вони мають двох малолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.17) та сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.18). Донька [PERSON] хворіє на синдром Рейно і перебуває на диспансерному обліку (а.с.22), постійно потребує платної медичної допомоги. Дружина від другого шлюбу [PERSON] є інвалідом 3 групи з дитинства і довічно (а.с.20), є не працюючою. Будь-якого нерухомого майна за відповідачем не зареєстровано (а.с.38). Таким чином, відповідач має можливість надавати допомогу сину частково, тому суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі, а не в частці від щомісячного доходу відповідача, як бажає позивач. У відповідності до ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2019 рік" - установити у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що оскільки син відповідача [PERSON] продовжує навчання у навчальному закладі на денній формі, при цьому він не має часу на працевлаштування і потребує матеріальної допомоги на харчування, одяг, взуття, витрати, пов`язані з проїздом до місця навчання, оплату контракту за навчання, тощо, а відповідач, його батько, частково має можливість надавати йому матеріальну допомогу, так як є працездатною особою і працевлаштований, враховуючи його фінансовий, майновий стан та стан його здоров`я, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1 000 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду - 11.03.2019 року, як передбачено ч.1, ст.191 СК України, і до 30.06.2022 року - дня закінчення навчання дитини у зазначеному вище закладі, як зазначено у диспозиції ст.199 СК України. Згідно ст.133; 141 ЦПК України оскільки суд задовольняє позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 768 грн. 40 коп. судового з бору, від якого був звільнений позивач при зверненні до суду.

Outcome: partial