Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до відповідача [PERSON], та співвідповідача ПАТ СК УКРАЇНА про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В своїй позовній заяві зазначає що 10.12.2013 року приблизно о 09 год. 40 хв. в м. Києві, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних заслбів Шевролет номерний знак [NUMBER] та Деу номерний знак [NUMBER]. Дорожньо-траспортна пригода відбулась в результаті порушення водієм транспортного засобу Деу номерний знак [NUMBER], правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 08.01.2014 року, згідно якої відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. В результаті ДТП автомобілю Шевролет д.н. [NUMBER] завдано механічних пошкоджень. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Шевролет відповідно до висновку №065/14 автотоварознавчої експертизи від 03.02.2014 року складає 2888, 05 грн. ( а.с. 6 - 10). Також позивач зазначив що ним перенесено шок, завдано душевні страждання. які він зазнав від пошкодження автомобіля, внаслідок чого йому були завдана моральна шкода, яку він визначив у розмірі 2000 грн. Згодом представником позивача були збільшені позовні вимоги згідно яких він просив стягнути з - Приватного акціонерного товариства "Страхова кмпанія "Україна" на користь [PERSON] суму завданих матеріальних збитків у розмірі 1698 гривень 85 копійок. - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" на користь [PERSON] витрати на оплату проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 500 гривень. - з [PERSON] на користь [PERSON] суму франшизи за договором страхуваня у розмірі 500 грн. - з [PERSON] на користь [PERSON] суму завданої моральної шкодиу розмірі 2000 гривень. - стягнути пропорційно з Приватного акціонерного товариства "Страхова кмпанія "Україна" та [PERSON] на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 243, 60 гривень. В судовому засіданні представник позивача за договором про надання правових (адвокатських) послуг [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача за договором про надання правової допомоги № 7 від 0804.2014 року [PERSON] позовні вимоги не визнав, та просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Швролет, номерний знак [NUMBER] відповідно до висновку №065/14 автотоварознавчої експертизи від 03.02.2014 року у розмірі 2888, 05 грн. В зазначеному висновку відсутні документи, які підтверджують кваліфікацію експерта [PERSON] Щодо моральної шкоди представник позивача зазначив, що йому невідомо яким чином відповідач завдав позивачу моральну шкоду, та в чому саме полягає шкода і яким чином розмір шкоди був розрахований позивача. .Представник співвідповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова кмпанія "Україна", належним чином повідомлений про розгляд справи про її час та дату в судове засідання не з"явився, жодних пояснень до суду не надав та про причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10.12.2013 року приблизно о 09 год. 40 хв. на вул. А.Ахматової 5 в м. Києві, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних заслбів Шевролет номерний знак [NUMBER] та Деу номерний знак [NUMBER]. Дорожньо-траспортна пригода відбулась в результаті порушення водієм транспортного засобу Деу номерний знак [NUMBER], правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 08.01.2014 року, згідно якої відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. В результаті ДТП автомобілю Шевролет д.н. [NUMBER] завдано механічних пошкоджень ( а.с.4). Автомобіль "ШЕВРОЛЕТ" д.н. [NUMBER] на праві власності належить [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виданого ВРЕР-11 УДАІ в м. Києві. Відповідно до висновку №065/14 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу вартість матеріального збитку власнику автомобіля Шевролет д.Н. АА8482ІС складає 2198, 85 грн. (а.с. 6-10). Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України , майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа , яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 2 роз"яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03. 1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"( із змінами та доповненнями), шкода, заподіяна майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними та шкодою є безпосередній причинний зв"язок та є вина зазначеної особи. Як вбачається з п. 4 роз"яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03. 1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"( із змінами та доповненнями) під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав ( договору оренди, довіреності тощо). Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ "Страхова компанія "Україна", що підтверджується полісом № АС/3933546 від 10.07. 2013 року ( .с.50). Строк дії договору страхування з 10.07.2013 року до 09.07.2014 року. Страхова сума (ліміт відповідальності страховика) за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000, 00 гривень. Розмір франшизи складає 500, 00 гривень. Відповідно до п.22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Поняття «франшиза» міститься у ст. 9 Закону України "Про страхування" № 85/96-ВР і його слід розуміти як частину збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування. Крім того, застосування франшизи передбачено у ст. 12 Закону № 1961-IV. Розмір франшизи, що визначений у зазначеному Законі, встановлюється при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та не може перевищувати 2 % від ліміту відповідальності страховика. Згідно з вимогами абз. 2 п. 12.1 ст. 12 та п. 37.5 ст. 37 Закону України "Про страхування" № 1961-IV компенсувати позивачу суму франшизи у повному обсязі має страхувальник або особа, відповідальність якої застрахована. Обставин, при наявності яких відповідач [PERSON] який експлуатував джерело підвищеної небезпеки, звільнявся б від обов"язку відшкодувати шкоду, заподіяну позивачу, немає, а тому і повинен нести відповідальність за заподіяну матеріальну шкоду позивачу [PERSON] , яка заподіяна з його вини в межах виплати франшизи у розмірі 510 грн. З співвідповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" підлягає стягненню сума матеріальних збитків у розмірі 1 698 гривень 85 коп.на користь [PERSON] та судовий збір в межах задоволених позовни х вимог. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] суми франшизи в розмірі 500, 00 гривень та з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" суму завданих матеріальних збитків у розмірі 1 698 гривень 85 коп. , знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, є такою, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди, судом встановлено наступне. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини. Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду (постанова Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4). Разом з тим, в порушення вимог чинного законодавства, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження спричиненої моральної шкоди, не зазначено наявність моральної шкоди, яких саме страждань зазнав позивач, не доведено причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та моральною шкодою та з яких саме обставин виходив позивач, визначаючи розмір компенсації. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК України). Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (далі - Постанова) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконним діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 4 Постанови роз'яснено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог про відшкодування моральної шкоди позивач зазначив, що відповідач своїми діями завдав йому моральні та фізичні страждання, що виражені у наданніі відповідачем неправдивої інформації щодо наявності поліса обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспонртних засобів № АТ/4930006 укладеного 09.07. 2012 року маж ПрАТ "Українська охоронно- страхова компанія" та [PERSON], який припинив свою дію з 10.07. 2013 року та на момент ДТП вже не був чинним, що в свою чергу спричинило даремні поїздки до зазначеної страхової компанії, втрату часу та бензину, а також призвело до моральних переживань з цього приводу, а тому моральну шкоду позивач оцінює в 2000 гривень, які просить стягнути з відповідача [PERSON] Беручи до уваги наведені обставини та положення закону, суд приходить до висновку, що не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, зокрема завданням позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями чи бездіяльністю відповідача. Крім цього, позивачем не надано суду доказів наявності моральної шкоди, протиправності діяння чи бездіяння відповідача, наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини відповідача в її заподіянні, а посилання позивача на неправдиву інформації щодо застарілого полісу, не є належними доказами в розумінні ст. 58 ЦПК України, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з вищенаведеного, суд не вбачає підстави для задоволення позовних вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача-1 та відповідача-2 пропорційно на користь позивача судовий збір в розмірі по 121 ( сто двадцять одній) гривні 80 копійок з кожного. На підставі викладеного, ст.ст. 23 ч.2, 1166, 1167, 1187 ЦК України, Закону України "Про страхування"; ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27.03.1992 року № 6;п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди,

Outcome: partial