Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

позивач ПАТ "Укрсоцбанк" 06 жовтня 2016 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № 170АІ10120726021 від 26 липня 2012 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 99675,00 гривень зі сплатою 18 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24 липня 2019 року. 26 липня 2012 року між банком та [PERSON] було укладено договір-поруки № 170АІ10120726021-ПОР, згідно якого [PERSON] зобовязалась перед Банком відповідати в тому ж розмірі, що і [PERSON] . ПАТ "Укрсоцбанк" цілком виконав зобовязання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 21 червня 2016 р., складає 150060,2 гривень Представник позивача ПАТ "Укрсоцбанк" не зявився у судове засідання, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про місце та час розгляду справи їх було повідомлено належним чином судовою повісткою, заяву з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності не надали. З огляду на це, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ Судом, встановлено, що 26 липня 2012 року між [PERSON] та позивачем укладено кредитний договір № 170АІ10120726021, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 99675,00 гривень зі сплатою 18,00 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.07.2019 (а.с. 3-8 ) Згідно п.1.1.1 кредитного договору позичальник зобовязався погашати кредит в дату згідно графіку погашення кредиту та процентів, а саме, щомісячно погашати заборгованість за кредитом, за відсотками, комісією (а.с. 3 ) Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. На час розгляду справи судом сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 170АІ10120726021 від 26 липня 2012 року, враховуючи право публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, \~відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 150060,20 гривень, з яких: - сума непогашеного кредиту складає 77129,41 гривень; -сума заборгованості за відсотками складає 40853,01 гривень; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту складає - 11684,23 гривень; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків складає - 14585,12 гривень; - інфляційні витрати за кредитом - 2814,94 гривень; - інфляційні витрати за відсотками - 2993,49 гривень . Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; \~4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно позову банк до заборгованості відповідача [PERSON] включив - пеню 26269,35 гривень. Згідно п.4.1. кредитного договору у разі допущення позичальником прострочення строків сплати процентів в порядку та в розмірі, визначеному п.п. 1.1., 2.4., 2.7., 2.9. цього договору, комісій, передбачених умовами цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.1.1., 3.2.3., 3.3.16. цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору у разі порушення позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого п.п. 3.3.2-3.3.17 договору, публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку штраф в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу (а.с. 7 ). Оскільки позичальник [PERSON] порушив строки платежів за зобовязаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 06 жовтня 2016 р. звернувся до суду, відповідач [PERSON] повинен відповідно до п. 4.1 кредитного договору, ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу пеню, яка на час розгляду справи судом складає 26269,35 гривень. Із положення ст.625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший відсоток не встановлений договором. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконував, в звязку з чим станом на 21.06.2016 року, мав прострочену заборгованість за кредитом 150060,2 гривень, з яких: - сума непогашеного кредиту складає 77129,41 гривень; -сума заборгованості за відсотками складає 40853,01 гривень; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту складає - 11684,23 гривень; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків складає - 14585,12 гривень; - інфляційні витрати за кредитом 2814,94 гривень; - інфляційні витрати за відсотками 2993,49 гривень . Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачкою не спростований. Відповідач порушив умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором №\~ 170АІ10120726021 від 26 липня 2012 року на час розгляду справи судом відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 150060,2 гривень. \~ Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно частини 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно п. 3.2.3.1 кредитного договору Банк має право вимагати повернення Кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій, у разі затримання Позичальником частини Кредиту або процентів щонайменше на один місяць(а.с.6 ) Тобто вимоги банку про дострокове повернення відповідачем кредиту, оскільки він прострочив строки виконання зобовязання, частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі. Відповідно до п. 1.1. договору поруки № 170 AI10120726021-ПОР від 26.07.2012 року [PERSON] зобовязалася перед Банком відповідати в тому ж розмірі, що і [PERSON] по кредитному договору № 170 AI10120726021. В пункті 1.1. зазначеного договору Поручитель (тобто [PERSON] ) зобовязується перед Кредитором (тобто Банком) відповідати по зобовязанням [PERSON], що витікають з кредитного договору № 170 AI10120726021 від 26.07.2012 року, що укладений між Кредитором і Боржником на суму 99675,00 грн. під 18 % річних, зі сплатою суми кредиту, з кінцевим терміном повернення кредиту 24.07.2019 року. Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж розмірі, що і боржник. Згідно статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановленого додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсягу, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно частини 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як вбачається зі змісту пункту 1 зазначеного договору поруки, відповідач [PERSON] зобовязується перед Кредитором (тобто Банком) відповідати по зобовязанням Боржника (тобто [PERSON]Ю.), що витікають з кредитного Договору № 170 AI10120726021 від 26.07.2012 року. Як встановлено судом відповідачу [PERSON] видано кредит у сумі 99675,00 грн., заборгованість, яка виникла у відповідача [PERSON] на час розгляду справи перед банком складає 150060,20 гривень. Відповідач [PERSON] відповідно до п. 1.1 Договору поруки, погодилася з усіма умовами кредитного договору. За встановлених обставин суд вважає, що обовязки поручителя [PERSON] не припинилися та вона повина відповідати за невиконання боржником [PERSON] зобовязання у повному обсязі відповідно до вимог статті 554 ЦК України та Договору поруки. За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за Договором, процентів за користування кредитом, пені та інфляційних витрат підлягають задоволенню повністю на підставі статей 526, 554, 611, 1054 ЦК України. Але,\~ позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути пеню в сумі 26269,35 грн., але зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами забороняється законом. Так, згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстрованіта постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Ясинувата та м. Авдіївка Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] а відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], кв.14аб, отже, на підставі вказаного Закону відповідачі мають бути звільнені від сплати штрафних санкцій за вказаним договором кредиту в сумі 26269,35 грн., які нараховані після 14 квітня 2014 року. З врахуванням викладеного, заборгованість станом на 21.06.2016 року складає 123 790,85 грн., з яких: 77129,41 грн. - заборгованість за кредитом, 40 853,01 грн. - заборгованість за відсотками, інфляційні витрати за кредитом - 2814, 94 грн., інфляційні витрати за відсотками - 2993, 49 грн. Таким чином, позов задоволено шляхом стягнення суми заборгованості, процентів , інфляційних витрат з відповідачів в сумі 123 790 (сто двадцять три тисячі сімсот дев'яносто) грн. 85 коп. Таким чином, заяву задоволено повністю шляхом стягнення суми заборгованості, процентів та інфляційних витрат з відповідачів. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються \~ позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. \~ Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2250,90 гривень. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 123 790,85 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1856,86 гривень (1,5% від 123 790,85 гривень), які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів [PERSON], [PERSON] .

Outcome: partial