Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

18 березня 2020 року представник позивача [PERSON] - адвокат Нестеренко М.В. звернувся до суду із цим позовом та просить ухвалити рішення, яким: розірвати угоду від 25.06.2019 про врегулювання розміру страхового відшкодування, укладену між Акціонерним товариством "Страхова компанія "МЕГА-ГАРАНТ" в особі Голови правління Погорєлової Наталії Віталіївни, та [PERSON] , внаслідок вчинення 08.04.2019 [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності АМ/4925784); стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "МЕГА-ГАРАНТ" на користь [PERSON] страхове відшкодування матеріальних збитків у сумі 8463,25 грн.; стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "МЕГА-ГАРАНТ" на користь [PERSON] 1500,00 грн. витрат на проведення оцінки майна; стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "МЕГА-ГАРАНТ" на користь [PERSON] 768,50 грн. реальних збитків сплачених як судовий збір за подання позову у справі № 582/14/20; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 2000,00 грн. франшизи; стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "МЕГА-ГАРАНТ" на користь [PERSON] 1681,60 грн. судового збору; та розподілити інші судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.04.2019 о 13-40 по вул. Незалежності в смт Недригайлів Недригайлівського району Сумської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки "Sprinter 313 CDI", р.н. [NUMBER] , та автомобіля марки ВАЗ моделі "2102" р.н. [NUMBER] , внаслідок якої автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Постановою Недригайлівського районного суду Сумської області від 18.04.2019 водія автомобіля марки ВАЗ моделі "2102" р.н. [NUMBER] , [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у відповідача, Акціонерного товариства "Страхова компанія "МЕГА-ГАРАНТ", відповідно до полісу № [NUMBER] , яким визначено ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну у розмірі 100 000,00 грн. Позивач зазначає, що після звернення до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, було проведено огляд пошкодженого автомобіля та погоджено між позивачем та відповідачем (страховою компанією) розмір страхового відшкодування в сумі 27 000,00 грн. При цьому позивач, підписавши угоду про врегулювання розміру страхового відшкодування не був обізнаний чи підписана ця угода відповідачем (страховою компанією). Згідно висновку № 1-15 СОД ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Sprinter 313 CDI", р.н. [NUMBER] станом на 08.04.2019 склала 37 463,25 грн. Страхове відшкодування у розмірі 27000, 00 грн. було перераховано позивачу з порушенням строків, встановлених законом, а тому, на думку позивача, це є істотним порушенням умов договору. Зважаючи на істотне порушення страховою компанією умов договору узгодження розміру страхового відшкодування в частині виплати поза межами строків, встановлених законом, позивач вважає, що угода підлягає розірванню, а залишок суми страхового відшкодування за вирахуванням франшизи, у розмірі 8463,25 грн., підлягає стягненню зі страхової компанії. Крім того, просить стягнути зі страхової компанії витрати на проведення оцінки майна в сумі 1500 грн. та 768,50 грн. реальних збитків, які були сплачені як судовий збір при поданні позову у справі № 582/14/20. Франшизу у розмірі 2000 грн. просить стягнути безпосередньо з винуватця ДТП [PERSON] . У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що просить розірвати спірну угоду на підставі ст. 651 ЦК України, оскільки відповідач істотно порушив своє зобов`язання, і сплатив позивачу 27000,00 грн. лише через півроку після укладення угоди. Крім того, вважає, що судовий збір, сплачений позивачем в іншій справі, це витрати, які позивач мусив зробити для відновлення свого порушеного права і вони є реальними збитками в розумінні ст. 22 ЦК України і мають увійти в ціну позову. Позивач та його представник у судове засідання не прибули, останній у відповіді на відзив просив здійснювати розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача, АТ «СК «Мега-Гарант» у судове засідання не прибув, у відзиві на позов заперечив проти позову, зазначивши, що згідно угоди про врегулювання розміру страхового відшкодування від 25.06.2019 сторонами було погоджено розмір страхового відшкодування в сумі 27 000,00 грн., які 24.01.2020 були сплачені на рахунок позивача повністю. Підстави для розірвання угоди відсутні, а тому відсутні і підстави для стягнення залишку розміру страхового відшкодування у сумі 8463,25 грн. та суми витрат на проведення оцінки майна в розмірі 1500,00 грн. Крім того, зазначено, що витрати по сплаті судового збору в іншій справі не є збитками, а тому вимоги і в цій частині є безпідставними. Враховуючи, що відповідачем АТ СК "Мега - Гарант" було повністю виконано зобов`язання за даним страховим випадком, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, та справу розглядати без участі представника відповідача. Належним чином повідомлений відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, заяв та клопотань від нього до суду не надходило. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив. 08.04.2019 о 13-40 по вул. Незалежності в смт Недригайлів Недригайлівського району Сумської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки "Sprinter 313 CDI", р.н. [NUMBER] , та автомобіля марки ВАЗ моделі "2102" р.н. [NUMBER] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль позивача. Постановою Недригайлівського районного суду Сумської області від 18.04.2019 у справі №582/521/19, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів [PERSON] застрахована у АТ «СК "Мега - Гарант" згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/4925784. Полісом АМ / 4925784 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, передбачено страхове відшкодування за шкоду заподіяну майну у розмірі ста тисяч грн., розмір франшизи становить дві тисячі грн. Згідно звіту про оцінку майна, розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки "Sprinter 313 CDI", р.н. [NUMBER] станом на момент ДТП (08.04.2019) становить 37 463,25 грн. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст.188 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Виходячи з вимог ст. 3 Закону № 1961-IV, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Нормами п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 36.2. Закону № 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. З наявної в матеріалах справи угоди про врегулювання розміру страхового відшкодування від 25.06.2019 за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/4925784, вбачається, що сторони (позивач та відповідач страхова компанія) дійшли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування за договором внаслідок ДТП, у сумі 27000,00 грн. Згідно платіжного доручення № 4640 від 24.01.2020 сума страхового відшкодування у розмірі 27000,00 грн. була перерахована відповідачем на рахунок позивача, що не заперечувалось позивачем в позовній заяві. На обґрунтування позовних вимог представник позивача вказував, що сума страхового відшкодування сплачена відповідачем на користь позивача з порушенням строків, визначених законом, а тому це є істотним порушенням умов договору і є підставою для його розірвання та стягнення залишку суми страхового відшкодування у розмірі 8463,25 грн. (37463,25 - 27000 - 2000), а також витрат по проведенню оцінки майна. При цьому позивач зазначає, що він був позбавлений того, на що розраховував при укладенні цієї угоди (ч. 2 ст. 651 ЦК України), оскільки страховою компанією було значно пропущені строки по виплаті страхового відшкодування. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідач повністю сплатив позивачу суму страхового відшкодування в узгодженому сторонами розмірі і вказана угода з моменту укладення (25.06.2019) і до сплати (24.01.2020), позивачем не оспорювалась. Фактично на день розгляду справи угода між сторонами виконана. При цьому позивачем не надано доказів істотного порушення відповідачем (страховою компанією) умов угоди щодо врегулювання розміру страхового відшкодування у розумінні ч. 2 ст. 651 ЦК України, на яку він посилається, що потягло б завдання цим позивачу шкоди, внаслідок якої позивач значною мірою позбавлявся того, на що він розраховував при укладенні угоди. Фактично позивач після сплати йому відповідачем суми погодженого страхового відшкодування (27000 грн.) не погоджується з цим розміром, що само по собі не є підставою для розірвання угоди. За таких обставин, позовні вимоги щодо розірвання угоди, стягнення залишку страхового відшкодування у розмірі 8463,25 грн., а також витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 1500,00 грн. не підлягають задоволенню. Також суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача (страхової компанії) 768,50 грн. витрат по сплаті судового збору, сплачених позивачем в іншій справі, які він вважає збитками, оскільки судовий збір відноситься до судових витрат і не є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України. При вирішенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] франшизи, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшизою є частина збитків, що не відшкодовується страховиком. Згідно п.36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхуванння цивільно-правової відповідальності транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Враховуючи вищевказані вимоги, суд дійшов висновку, що вимоги в цій частині є обґрунтованими, а тому з відповідача [PERSON] підлягає стягненню 2000,00 грн. франшизи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial