Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 17.07.2010 року між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 3700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач порушив умови договору, а саме не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Так, станом на 27.01.2019 року його заборгованість перед позивачем становить 24911 грн. 50 коп. (заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 14648 грн. 30 коп., заборгованість за пенею - 8600 грн. 75 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг : штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) - 1162 грн. 45 коп.). Просив стягнути на його користь зазначену суму боргу та понесені позивачем судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з зазначених вище підстав, просив позов задовольнити., зазначивши, що підписанням заяви відповідач погодився із Умовами і правилами надання банківських послуг, а також дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає банку право на зміну кредитного ліміту як в сторону зменшення, так і в сторону збільшення. Відповідач в судове засідання не з"явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність та відзив в якому зазначив що позов не визнає посилаючись, що позовні вимоги є недоведеними та необгрунтованими, оскільки позивач не надав доказів отримання відповідачем вказаної суми кредиту, а також те що не підписані умови не є складовою частиною договору і тому не можуть бути використанні як доказ. Просив в зв"язку з наведеним відмовити у задоволенні позовних вимог. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 17.07.2010 року відповідачем було підписано анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «Приватбанку» (а.с.8). Дана заява є стандартним бланком, який належним чином не заповнений власноруч позичальником та не містить відомостей про розмір відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами. До даної заяви позивачем додано "Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку" та "Тарифи обслуговування кредитних карт", на які посилається позивач як на підставу стягнення заборгованості ( а.с.9-24). Однак судом встановлено, що надані позивачем Умови та Тарифи не містять підпису відповідача. Крім того, АТ КБ "ПриватБанк" не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови та Тарифи є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме з цими Умовами та Тарифами ознайомлювався відповідач, підписуючи вказану анкету - заяву позичальника, та відповідно, чи брав він на себе зобов`язання щодо сплати коштів, що зазначено в Умовах та Тарифах, а саме розміру відсотків, комісії, пені, штрафів у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. А тому, відповідно, вказані Умови та Тарифи не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 17.07.2010 року. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно розрахунку позивача, станом на 27.01.2019 року заборгованість відповідача становить 24911 грн. 50 коп. з яких (заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 14648 грн. 30 коп., заборгованість за пенею - 8600 грн. 75 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг : штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) - 1162 грн. 45 коп.). Оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачем щодо розміру відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами, тому в вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості по нарахованих відсотках, пені та штрафах задоволенню не підлягають. Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Великої палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що АТ КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Однак згідно розрахунку позивача по даному договору відсутня заборгованість по тілу кредиту. Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed