Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

17 серпня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження свого онуки [PERSON], який народився: 12.03.2017 року, в місті Шахтарськ Донецької області, Україна, від батька - [PERSON], [INFO], та матері - [PERSON], [INFO]. Заява обґрунтована тим, що 09 грудня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від даного шлюбу 12.03.2017 року, в пологовому будинку в місті Шахтарськ Донецької області у них народилася дитина [PERSON], про що 18.03.2017 року їм було видано свідоцтво про народження дитини, яке є недійсним, оскільки видане на тимчасово окупованій території, що згідно Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є незаконним, так як будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними. Виїхати на неокуповану територію батьки дитини не мають змоги в звязку з тим, що мати дитини знаходиться на реабілітаційному післяпологовому періоді, а також не має змоги надовго залишати дитину, а батько дитини постійно надає їм обслуговування та поміч, у звязку з чим, з метою реєстрації народження дитини у встановленому законом порядку, батько батька дитини, дід новонародженого, звернувся до суду з вказаною заявою. В судове засідання заявник [PERSON] не зявився, проте надав до суду заяву відповідно до якої, просить суд розглядати справу без його участі, на заяві наполягає, та просить задовольнити її в повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Судом встановлено, що 09 грудня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від даного шлюбу 12.03.2017 року, в пологовому будинку в місті Шахтарськ Донецької області у них народилася дитина [PERSON], про що 18.03.2017 року їм було видано свідоцтво про народження дитини, яке є недійсним, оскільки видане на тимчасово окупованій території, що згідно Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є незаконним, так як будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними. Виїхати на неокуповану територію батьки дитини не мають змоги в звязку з тим, що мати дитини знаходиться на реабілітаційному післяпологовому періоді, а також не має змоги надовго залишати дитину, а батько дитини постійно надає їм обслуговування та поміч. Даючи оцінку допустимості доказів - документів, виданих на тимчасово окупованій території України, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", норми якого стосуються тимчасово окупованої території, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Тому, суд враховує висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе застосувати названі Консультативні висновки у справі Намбії, сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, а відтак, суд, як виняток приймає до уваги дані про народження (дату, місце, відомості про батьків, які зазначені у вищенаведених документах, виданих на окупованій території. Таким чином, на переконання суду, дослідженими у справі доказами доведено факт народження [PERSON], який народився: 12.03.2017 року, в місті Шахтарськ Донецької області, Україна, від батька: [PERSON], [INFO], та матері: [PERSON], [INFO], а також підтверджено неможливість реєстрації такого факту в органах реєстрації актів цивільного стану України, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved