Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

У квітні 2015 року до суду звернувся [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначив, що між ним та банком 09 жовтня 2014 року укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) №300131/117492/5-14 на виконання якого він вніс до відповідача на банківський (депозитний) вклад кошти у розмірі 3273,03 євро на строк до 09 березня 2015 року з виплатою відсотків на суму депозитного вкладу у розмірі 12,60% річних, а також уклав договір № 300131/117495/5-14 від 09 жовтня 2014 року з внесенням коштів у розмірі 4493,88 доларів США на строк до 09 березня 2015 року з виплатою відсотків на суму депозитного вкладу у розмірі 12,60% річних. Після закінчення строку, незважаючи на неодноразові звернення, банк кошти та проценти за користування коштами не повертає. Позивач просив стягнути з відповідача не повернуті кошти, згідно договорів банківських вкладів від 09 жовтня 2014 року. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не прибули, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, представником позивача до суду було подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового засідання, про причини неявки суд не повідомляв. Суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 ЦПК ). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦПК), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. У відповідності до ст. 536 ЦПК України, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 ЦПК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Згідно зі ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 09 жовтня 2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Банк "Фінанси та кредит" укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) №300131/117492/5-14 на виконання якого позивач вніс до відповідача на банківський (депозитний) рахунок кошти у розмірі 3273,03 євро на строк до 09 березня 2015 року із нарахуванням відповідачем процентів за вказаними у позові ставками. Крім того 09 жовтня 2014 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством Банк "Фінанси та кредит" укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) № 300131/117495/5-14 на виконання якого позивач вніс на банківський рахунок (депозит) кошти у розмірі 4493,88 доларів США на строк до 09 березня 2015 року із нарахуванням відповідачем процентів за вказаними у позові ставками. Сторонами визначені істотні умови, зокрема: предмет договорів, строк дії договорів, права, обов'язки та відповідальність сторін. Зокрема, строк дії вкладу встановлено до 09 березня 2015 року за договорами №300131/117492/5-14 та № 300131/117495/5-14 з визначенням процентної ставки відповідно до умов договору. Відповідно до цих договорів відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення банківських вкладів, сплати відсотків за користування грошовими коштами у встановлені строки. Однак, депозитні кошти та відсотки не були виплачені відповідачем позивачеві в повному обсязі, незважаючи на вимогу, яка отримувалась відповідачем. Отже, взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує належним чином, що підтверджується виписками з особових рахунків. Вказані суми банківських вкладів станом на день розгляду справи відповідачем - позивачу не сплачено у повному обсязі. Спір між сторонами у справі щодо розмірів неповернутих коштів за депозитним вкладом фактично відсутній, оскільки відповідач протягом розгляду справи не скористався правом надання заперечень, не надав своїх розрахунків заборгованості. Відповідач - публічне акціонерне товариство Банк "Фінанси та кредит" не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, необхідно стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" на користь позивача грошові кошти в сумі 3273,03 євро та відсотки у сумі 170,61 євро, згідно договору банківського вкладу № 300131/117492/5-14 від 09 жовтня 2014 року, а також грошові кошти у сумі 4493,88 доларів США та відсотки у сумі 234,25 доларів США, згідно договору банківського вкладу №300131/117495/5-14 від 09 жовтня 2014 року. Відповідно до ч 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved