Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

03.03.2016р. позивач звернулася до суду із позовом, покликаючись на те, що з 16.09.1985р. вона працювала електромеханіком електрозв'язку у Львівській філії ПАТ "Укртелеком" в м. Городок, 07.11.2000р. звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з сімейними обставинами і поновлена на роботі 02.07.2000р.. 04.02.2016р. її звільнили з роботи у зв'язку з скороченням чисельності або штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Вказане звільнення вважає незаконним з наступних підстав. Згідно ч.ч.1, 2 ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності або штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважно право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком, працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, а також іншим категоріям працівників. Порівняно з іншими працівниками, які залишилися працювати в товаристві, вона має більш високу кваліфікацію і продуктивність праці. Крім того вона довше працює у товаристві. Зазначала, що у зв'язку з ігноруванням її просьби залишити її на роботі і психологічним тиском на неї її керівництва погіршився стан її здоров'я і вона хворіла три місяці (з 28.10.2015р. по 29.01.2016р.). Після виходу 01.02.2016р. на роботу на неї знову чинився психологічний тиск з боку керівників і вона вимушена була звертатися до прокуратури м. Городок по допомогу. 04.02.2016р. її керівник СЛД № 2 ПАТ "Укртелеком" м. Городок [PERSON] близько 17.00 год. покликав її в кабінет підписати журнал по охороні праці. В кабінеті [PERSON] подав їй розгорнутий журнал і показав, де ставити підпис, зазначивши, що уже всі працівники підписалися і залишилася вона одна. Вона повірила йому на слово і поставила свій підпис в журналі. В цей момент в кабінет зайшли дві жінки і один чоловік. Останній зачинив двері і просто залишився стояти в дверях, сказавши їй, що не випустить її з кабінету. На її запитання хто він такий, чоловік відповів, що є працівником служби безпеки "Укртелеком" на прізвище [PERSON]. Вона злякалася, а тому викликала мобільним телефоном поліцію. Працівники поліції приїхали дуже швидко і вона давала їм пояснення, коли одна з жінок, заповнивши певні документи, кинула їй на стіл трудову книжку і сказала, що якщо вона не забере трудової, то така пропаде. Вона не хотіла забирати трудової книжки, бо не знала, що відбувається, проте працівники поліції порадили їй забрати документ. Вона взяла в руки трудову книжку, а [PERSON] почав її в цей момент фотографувати і попередив, що у випадку її появи на роботі відносно неї буде відкрита кримінальна справа. Після цього її стан здоров'я погіршився, про що внесено відповідний запис у її амбулаторну книжку. Вказувала, що жодних документів не підписувала і не давала згоди на її скорочення свідомо. З огляду на наведені обставини просила суд ухвалити рішення, яким поновити її на роботі електромеханіком електрозв'язку СЛД № 2 м. Городок Львівської філії ПАТ "Укртелеком", стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу, стягнути з відповідача на її користь судові витрати та стягнути відшкодування за погіршення стану її здоров'я. 31.03.2016р. позивачем в порядку ст.31 ЦПК України подано заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої [PERSON] просить суд скасувати наказ № 60/к від 04.02.2016р. про звільнення її з роботи у зв'язку з скороченням штату працівників, поновити її на роботі електромеханіком електрозв'язку СЛД № 2 м. Городок Львівської філії ПАТ "Укртелеком", стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу, відшкодування за погіршення стану її здоров'я та судові витрати. Позовні вимоги позивачем та її представниками підтримано в судовому засіданні. Як пояснила в судовому засіданні [PERSON], у зв'язку з її звільненням з роботи погіршився стан її здоров'я, внаслідок чого вона постійно лікується. Їй важко зрозуміти, чому на роботі залишилися працівники з нижчою кваліфікацією і які продовжують виконувати фактично її роботу. Їй важко за станом здоров'я їздити на роботу у м. Львів, а відтак просить позов задоволити та відновити її на посаді. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що при звільненні [PERSON] з роботи було допущено ряд порушень законодавства України про працю, оскільки не було факту попередження про таке звільнення. Перебування позивача на лікарняному не було перешкодою для такого належного повідомлення, оскільки відповідач міг направити таке рекомендованим повідомленням. Акти, надані представником відповідача, вважає неналежними доказами у справі, оскільки такі складені виключно працівниками відповідача, тобто заінтересованими особами. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що наказ ПАТ "Укртелеком" № 733 від 31.08.2015р. є незаконним, оскільки з нього вбачається, що підлягали скороченню електромеханіки станційного устаткування електрозв'язку І категорії, в той час коли на посадах залишилися працівники з нижчою кваліфікацією роботи, що є несправедливим. Представник об'єднання профспілок Львівщини - [PERSON], в судовому засіданні просить позов задоволити, оскільки [PERSON] працювала в ПАТ "Укртелеком" з 1985р. і після її звільнення у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників її робота фактично виконується і надалі. Згідно вимог постанови Пленуму ВСУ під час скорочення підлягають звільненню менш кваліфіковані працівники, а працівники з вищою кваліфікацією мали б бути переведені на їхні посади. Відтак погоджується з думкою позивача, що її звільнення було зумовлено особистими неприязними відносинами з керівництвом Львівської філії ПАТ "Укртелеком". Внаслідок звільнення з роботи [PERSON] також було заподіяно моральну шкоду. Вважає незаконним наказ ПАТ "Укртелеком" "Про скорочення штату працівників окремих підрозділів Львівської філії ПАТ "Укртелеком" та внесення змін до штатного розпису", оскільки внаслідок його прийняття на роботі залишилися працівники з нижчою кваліфікацією. Представник відповідача - ПАТ "Укртелеком", [PERSON], проти задоволення позову заперечила. Згідно поданих в попередньому судовому засіданні письмових заперечень проти позову, Львівська філія ПАТ "Укртелеком" визнає, що позивач працювала електромеханіком станційного устаткування електрозв'язку 1 категорії Станційно-лінійної дільниці № 2 м. Городок районного центру телекомунікацій № 133 м. Яворів Львівської філії ПАТ "Укртелеком". У зв'язку із впровадженням пристроїв для моніторингу аналогових об'єктів та на підставі наказу ПАТ "Укртелеком" від 30.06.2015р. № 550 "Щодо впровадження систем моніторингу аналогових об'єктів в ПАТ "Укртелеком"" було видано наказ № 733 від 31.08.2015р. "Про скорочення штату працівників окремих підрозділів Львівської філії ПАТ "Укртелеком" та внесення змін до штатного розпису", в п.5 якого йдеться про скорочення з 02.11.2015р. штату працівників районного центру телекомунікацій № 133 м. Яворів Технічного департаменту Львівської філії, а саме виведення з 02.11.2015р. зі штатного розпису 3 штатних одиниць електромеханіків станційного устаткування електрозв'язку 1 категорії. На виконання наказу № 733 від 31.08.2015р. Львівською філією ПАТ "Укртелеком" було видано наказ № 1223 від 31.08.2015р. "Про попередження працівників технічного департаменту про майбутнє звільнення", в п.1.1 якого вказано про необхідність попередження в термін до 02.09.2015р. про майбутнє звільнення з роботи у зв'язку з скороченням штату відповідно до законодавства України нижче перерахованих працівників - під порядковим номером 16 [PERSON]. З наказами від 31.08.2015р. № 733 та № 1223 позивач була ознайомлена 04.09.2015р. шляхом їх зачитування, від підпису про ознайомлення з наказами відмовилася, про що було складено акт. Одночасно з попередженням про звільнення [PERSON] було запропоновано ознайомитися з переліком вакантних посад по ПАТ "Укртелеком" станом на 01.09.2015р., проте від підпису про ознайомлення з таким переліком [PERSON] також відмовилася, про що було складено відповідний акт. Про те, що її було повідомлено про майбутнє звільнення з займаної посади 04.09.2015р. [PERSON] визнає в своїй заяві, адресованій директору ПАТ "Укртелеком" [PERSON]. 24.09.2015р. позивачу було запропоновано ознайомитися із переліком вакантних посад по ПАТ "Укртелеком" станом на 21.09.2015р., від підпису про ознайомлення [PERSON] відмовилася, про що було складено відповідний акт. 08.10.2015р. позивачу знову було запропоновано ознайомитися із списком вакантних посад по ПАТ "Укртелеком" станом на 05.10.2015р., проте вона знову відмовилася від підпису про ознайомлення із таким списком, про що знову було складено відповідний акт. 26.10.2015р. профспілковій організації Львівської філії ПАТ "Укртелеком" було скеровано подання про надання згоди на розірвання трудового договору з [PERSON], на що було отримано відповідь про те, що [PERSON] не з'явилася на засідання президії профспілкового комітету по причині тимчасової непрацездатності, яка настала 28.10.2015р.. Враховуючи заборону на звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності, дата розірвання трудового договору з [PERSON] була перенесена. 01.02.2016р. позивач стала до роботи після тимчасової непрацездатності. 02.02.2016р. [PERSON] було запропоновано ознайомитися з переліком вакантних посад по ПАТ "Укртелеком" станом на 11.01.2016р. та на 01.02.2016р., проте позивач відмовилася від підпису про ознайомлення з таким переліком, про що було складено відповідний акт. 02.02.2016р. профспілковій організації Львівської філії ПАТ "Укртелеком" було направлено подання на отримання згоди на розірвання трудового договору за п.1 ст.40 КЗпП України з [PERSON]. Листом № 01-1-32-6 від 04.02.2016р. профспілкова організація Львівської філії ПАТ "Укртелеком" повідомила керівництво філії про прийняте рішення щодо надання згоди на розірвання трудового договору з [PERSON] у зв'язку з скороченням чисельності та штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. До листа долучено витяг із протоколу № П-8-1 від 04.02.2016р. засідання Президії профспілкової організації ЛФ ПАТ "Укртелеком". Наказом Львівської філії ПАТ "Укртелеком" № 60/к від 04.02.2016р. [PERSON] була звільнена з посади електромеханіка станційного устаткування електрозв'язку 1 категорії СЛД № 2 м. Городок Районного центру телекомунікацій № 133 м. Яворів Львівської філії ПАТ "Укртелеком" у зв'язку із скороченням штату працівників (п.1 ст.40 КЗпП України). В день звільнення [PERSON] 04.02.2016р. близько 16.40 год. в кабінеті начальника СЛД № 2 м. Городок Львівської філії ПАТ "Укртелеком" в присутності начальника відділу адміністрування персоналу [PERSON], начальника відділу правового забезпечення [PERSON], спеціаліста з регіональної безпеки відділу регіональної безпеки [PERSON] та представників поліції, яких викликала [PERSON], останній було видано належним чином оформлену трудову книжку та копію наказу про звільнення. Від підпису про ознайомлення з наказом № 60/к від 04.02.2016р. про припинення трудового договору позивач відмовилася, про що був складений акт. Від підпису про отримання трудової книжки позивач також відмовилася, про що також був складений відповідний акт, а також акт про вручення [PERSON] трудової книжки та копії наказу про припинення трудового договору. Відтак жодних порушень трудового законодавства Львівською філією ПАТ "Укртелеком" при звільненні позивача допущено не було. У зв'язку з наведеним просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В додатково поданих письмових запереченнях на позовну заяву від 12.04.2016р. представник відповідача зазначила, що згідно витягу з штатного розпису ПАТ "Укртелеком" станом на 01.09.2015р. на посаді електромеханіка станційного устаткування електрозв'язку 1 категорії СЛД № 2 м. Городок Районного центру телекомунікацій № 133 м. Яворів Львівської філії ПАТ "Укртелеком" працювало три працівники - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В п.5 наказу ПАТ "Укртелеком" № 733 від 31.08.2015р. "Про скорочення штату працівників окремих підрозділів Львівської філії ПАТ "Укртелеком" та внесення змін до штатного розпису" йдеться про скорочення з 02.11.2015р. штату працівників районного центру телекомунікацій № 133 м. Яворів Технічного департаменту Львівської філії, а саме виведення з 02.11.2015р. зі штатного розпису 3 штатних одиниць електромеханіків станційного устаткування електрозв'язку 1 категорії. В п.1.1 наказу ЛФ ПАТ "Укртелеком" № 1223 від 31.08.2015р. "Про попередження працівників технічного департаменту про майбутнє звільнення" вказано про необхідність попередження в термін до 02.09.2015р. про майбутнє звільнення з роботи у зв'язку з скороченням штату відповідно до законодавства України нижче перерахованих працівників - під порядковим номером 16 [PERSON], під порядковим номером 17 [PERSON] та під порядковим номером 18 [PERSON]. Згідно витягу із штатного розпису ПАТ "Укртелеком" станом на 01.03.2016р. посада електромеханіка станційного устаткування електрозв'язку 1 категорії СЛД № 2 м. Городок Районного центру телекомунікацій № 133 м. Яворів відсутня. Посилання позивача у своєму позові на ст.42 КЗпП України, яка встановлює переважне право на залишення на роботі, вважає безпідставним, оскільки таке право має визначатися у випадку скорочення чисельності штату працівників, які займають однакові посади. Посада електромеханіка станційного устаткування електрозв'язку 1 категорії СЛД № 2 м. Городок Районного центру телекомунікацій № 133 м. Яворів, яку обіймала позивач, була однією з трьох посад, які підлягали скороченню, тобто на роботі не залишилися інші електромеханіки станційного устаткування електрозв'язку 1 категорії СЛД № 2 м. Городок Районного центру телекомунікацій № 133 м. Яворів, з якими можна було б порівнювати позивача. Таким чином будь-яка перевага у даному випадку застосована бути не могла. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що був присутнім 04.02.2016р. при зачитуванні позивачу наказу про звільнення та вручення трудової книжки. [PERSON] відмовилася від підпису про ознайомлення з наказом про звільнення та про вручення їй трудової книжки, про що були складені відповідні акти, в яких він розписався. Це була разова комісія виключно по [PERSON]. Він жодним чином не перешкоджав позивачу виходити з кабінету начальника, а тому не може пояснити, чому вона викликала поліцію. Він також хотів, щоб працівники поліції були присутні при врученні позивачу трудової книжки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює на посаді начальника СЛД № 2 м. Городок Львівської філії ПАТ "Укртелеком", де працювала [PERSON]. Після скорочення штату працівників аналогічних посад до тієї, яку займала позивач, не залишилося. У вересні 2015р. він не був присутнім при оголошенні позивачу попередження про майбутнє вивільнення, оскільки перебував у черговій відпустці. Дійсно 04.02.2016р. він викликав [PERSON] до себе в кабінет підписати журнал з охорони праці. В цей момент приїхали працівники ЛФ ПАТ "Укртелеком", які хотіли вручити позивачу копію наказу про звільнення та трудову книжку. Так як [PERSON] в цей момент перебувала у його кабінеті, там їй і намагалися видати вказані вище документи. Жодного тиску зі сторони працівників ПАТ "Укртелеком" на позивача не чинилося, двері в його кабінет були відчинені. Позивачу зачитали наказ про звільнення, хотіли вручити трудову книжку, але [PERSON] відмовилася від її отримання. Працівники поліції, які також були присутні в кабінеті, не виявили жодних порушень. Свідок [PERSON], начальник відділу адміністрування персоналу ЛФ ПАТ "Укртелеком", в судовому засіданні пояснила, що 04.02.2016р. вона особисто в кабінеті начальника СЛД № 2 м. Городок Львівської філії ПАТ "Укртелеком" зачитувала позивачу наказ про звільнення та складала акт про відмову [PERSON] від ознайомлення з наказом про скорочення, про відмову у підписанні книги обліку трудових книжок та про відмову в отриманні трудової книжки. Перед цим 02.02.2016р. вона приїжджала на місце роботи [PERSON] з метою ознайомлення останньої із списком вакантних посад по ПАТ "Укртелеком", проте позивач відмовилася від ознайомлення з таким, про що було складено відповідний акт. Двоє інших працівників, які обіймали такі ж посади, що й [PERSON], на той час уже були звільнені з роботи за згодою сторін. В переліку посад по ПАТ "Укртелеком" були посади, які б могла обійняти [PERSON], проте вона відмовилася. В вересні 2015р. [PERSON] була попереджена про майбутнє звільнення і була ознайомлена із списком вакантних посад, проте у зв'язку з її відмовою у підписанні як попередження, так і ознайомлення, були складені два акти про таку відмову. В склад комісії, яка складала ці акти, входили як представники ЛФ ПАТ "Укртелеком", так і представники СЛД № 2 м. Городок ЛФ ПАТ "Укртелеком". В попередженні від 04.09.2015р. було вказано, що звільнення мало відбутися 05.11.2015р.. У випадку перебування особи в цей час у відпустці чи на лікарняному звільнення мало відбутися протягом 5 робочих днів з дня виходу особи на роботу, що і було зроблено 04.02.2016р.. Жодного тиску на [PERSON] 04.02.2016р. не чинилося, копія наказу і трудова книжка вручалися [PERSON] в кабінеті начальника СЛД № 2 м. Городок ЛФ ПАТ "Укртелеком", так як саме там знаходилася позивач, коли вони приїхали в м. Городок. Свідок [PERSON], працівник Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, в судовому засіданні пояснив, що знає [PERSON], оскільки саме за її викликом він виїжджав у Львівську філію ПАТ "Укртелеком" коли позивачу вручали трудову книжку. Приїхавши туди, вони зайшли в кабінет начальника, де в цей час біля дверей знаходився працівник служби безпеки підприємства, [PERSON], [PERSON] та ще дві жінки. Входити в кабінет чи виходити з нього ніхто не перешкоджав. [PERSON] плакала, бо ніби то її хотіли звільнити з роботи. З приводу виклику [PERSON] представники ПАТ "Укртелеком" відповіли, що пізніше нададуть поліції пояснення. В цей час одна з жінок складала акт про вручення [PERSON] трудової книжки, саму книжку поклали на стіл і [PERSON] її забрала. Чи проводив хтось відео чи фотофіксацію він не пригадує. Фактів приниження чи образи [PERSON] не бачив. Свідок [PERSON], голова профспілкової організації ПАТ "Укртелеком", в судовому засіданні пояснила, що про майбутнє вивільнення працівників профспілкова організація була повідомлена 05.08.2015р., тобто за три місяці до такого вивільнення згідно вимог законодавства. Подання від адміністрації Львівської філії ПАТ "Укртелеком", про надання згоди на звільнення [PERSON] перший раз надійшло 26.10.2015р.. [PERSON] була викликана на засідання профспілки на 28.10.2015р., проте не з'явилася, а тому засідання профспілки було відкладено. [PERSON] вийшла на лікарняне, після її виходу на роботу 02.02.2016р. від адміністрації Львівської філії ПАТ "Укртелеком" повторно надійшло подання на її звільнення з роботи. Вона особисто приїжджала в м. Городок, щоб запросити [PERSON] на засідання профспілки на 04.02.2016р., проте позивач її проігнорувала, на контакт іти відмовилася і різко вийшла з кабінету. Вона надіялася, що [PERSON] перегляне запропоновані їй вакансії, оскільки там були посади, що відповідали її освіті, проте остання відмовилася. У зв'язку з цим було складено акт про відмову [PERSON] від отримання запрошення на засідання профспілки. Відносно двох інших осіб, які працювали на таких же посадах, що й позивач, подання про надання згоди на їх звільнення не надходили, оскільки вони звільнилися за власним бажанням ще до прогнозованого звільнення. Вона особисто просила [PERSON] ознайомитися з переліком вакантних посад, проте остання категорично відмовилася, оскільки хотіла працювали лише в м. Городок і виключно на цій же посаді. Свідок [PERSON] - інспектор Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, в судовому засіданні пояснив, що пригадує, коли в відділ поліції поступило повідомлення і його скерували за викликом [PERSON] в відділення Укртелекому в м. Городок. В кабінеті начальника відділення Укртелекому в м. Городок були [PERSON], яка сиділа зліва за столом, начальник відділення та ще дві жінки. Після того, як вони зайшли в кабінет, туди зайшов ще один чоловік. Як їм пояснили, їх викликали у зв'язку зі звільненням [PERSON] з роботи. Останній намагалися вручити трудову книжку, проте вона відмовлялася брати. Він переконав [PERSON] забрати документ. Також позивачу давали підписувати якісь документи, проте він не пригадує, чи підписала їх [PERSON]. Жодного тиску на позивача під час цього він не помітив, але бачив, що жінка плакала. З кабінету [PERSON] вийшла разом з ними. Після цього вони відбирали пояснення в неї. Заслухавши пояснення позивача, представника профспілкової організації, представників сторін та свідків, проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працювала на посаді електромеханіка станційного устаткування електрозв'язку 1 категорії Станційно-лінійної дільниці № 2 м. Городок районного центру телекомунікацій № 133 м. Яворів Львівської філії ПАТ "Укртелеком" з 16.09.1985 року (а.с.3). 31.08.2015р. директором ПАТ «Укртелеком» видано наказ № 733 «Про скорочення штату працівників підрозділів Львівської філії ПАТ "Укртелеком" та внесення змін до штатного розпису», яким наказано у зв'язку з впровадженням пристроїв для моніторингу аналогових об'єктів та на підставі наказу ПАТ "Укртелеком" від 30.06.2015р. № 550 "Щодо впровадження систем моніторингу аналогових об'єктів в ПАТ "Укртелеком"" з 02.11.2015р. скоротити штат працівників районного центру телекомунікацій № 133 м. Яворів Технічного департаменту Львівської філії, а саме: вивести з 02.11.2015р. зі штатного розпису Станційно-лінійної дільниці № 2 м. Городок, Станційно-лінійної дільниці № 4 м. Пустомити Районного центру телекомунікацій № 133 м. Яворів Технічного департаменту Львівської філії штатні одиниці за наступними посадами - 46750В. Станційно-лінійна дільниця № 2 м. Городок - електромеханік станційного устаткування електрозв'язку 1 категорії - 3 штатні одиниці (п.5 наказу) (а.с.46). На виконання наказу директора ПАТ "Укртелеком" № 733 від 31.08.2015р. директором Львівської філії ПАТ "Укртелеком" 31.08.2015р. видано наказ № 1223 «Про попередження працівників Технічного департаменту про майбутнє звільнення», в якому наказано попередити в термін до 02.09.2015р. про майбутнє звільнення з роботи у зв'язку з скороченням штату відповідно до законодавства України нижче перерахованих працівників районного центру телекомунікацій м. Яворів - п.16 [PERSON] (а.с.49). Вищезгадані накази не оскаржувалися, не були скасованими, а відтак є чинними. У відповідності з вимогами\~ст. 49-2 КЗпП України\~ 04.09.2015р. [PERSON] була ознайомлена з текстом попередження про майбутнє звільнення шляхом зачитування, проте підписувати попередження відмовилася в присутності трьох працівників Львівської філії ПАТ "Укртелеком", про що складено відповідний акт (а.с.51, 52). Як вказано у абз.2 попередження, у випадку відсутності на роботі 05.11.2015р. [PERSON] буде звільнено за п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням працівників на протязі наступних п'яти робочих днів після виходу на роботу. 04.09.2015р. [PERSON] було запропоновано ознайомитися з переліком вакантних посад ПАТ "Укртелеком" станом на 01.09.2015р. (а.с.53-67), проте [PERSON] відмовилася в присутності трьох працівників ЛФ ПАТ "Укртелеком", про що було складено відповідний акт (а.с.68). 24.09.2015р. [PERSON] було запропоновано ознайомитися із переліком вакантних посад ПАТ "Укртелеком" станом на 21.09.2015р. (а.с.71-75), проте вона відмовилася в присутності трьох працівників ЛФ ПАТ "Укртелеком", про що було складено відповідний акт від 24.09.2015р. (а.с.76). 08.10.2015р. [PERSON] було запропоновано ознайомитися із переліком вакантних посад ПАТ "Укртелеком" станом на 05.10.2015р. (а.с.77-79), проте вона відмовилася в присутності трьох працівників ЛФ ПАТ "Укртелеком", про що було складено відповідний акт від 08.10.2015р. (а.с.81). 26.10.2015р. директором ЛФ ПАТ "Укртелеком" було направлено подання профспілковій організації ЛФ ПАТ "Укртелеком" на отримання згоди на розірвання трудового договору за пунктом 1 статті 40 КЗпП України з [PERSON] (а.с.82). Згідно повідомлення голови профспілкової організації ЛФ ПАТ "Укртелеком" № 25-133 від 09.11.2015р. [PERSON] не з'явилася на засідання президії профспілкового комітету по причині тимчасової непрацездатності (з 28.10.2015р. на лікарняному) (а.с.83). Згідно листків непрацездатності [PERSON] перебувала на лікарняному з 28.10.2015р. по 01.12.2015р. (а.с.84-84), з 01.12.2015р. по 13.12.2015р. (а.с.86), з 14.12.2015р.по 01.01.2016р. (а.с.87), з 04.01.2016р. по 16.01.2016р. (а.с.88), з 18.01.2016р. по 30.01.2016р. (а.с.89). 02.02.2016р. (на другий робочий день після виходу з лікарняного) [PERSON] було запропоновано ознайомитися із переліком вакантних посад ПАТ "Укртелеком" станом на 11.01.2016р. (а.с.90-101) та станом на 01.02.2016р. (а.с.103-105), проте вона відмовилася в присутності трьох працівників ЛФ ПАТ "Укртелеком", про що було складено відповідні акти від 02.02.2016р. (а.с.102, 107). 02.02.2016р. директором ЛФ ПАТ "Укртелеком" було направлено подання профспілковій організації ЛФ ПАТ "Укртелеком" на отримання згоди на розірвання трудового договору за пунктом 1 статті 40 КЗпП України з [PERSON] (а.с.108). На виконання вимог, передбачених\~ст.43 КЗпП України, президія комітету Профспілкової організації ЛФ ПАТ "Укртелеком" ухвалила рішення дати згоду на розірвання трудового договору з [PERSON] за п.1 ст.40 КЗпП України в зв'язку зі скороченням штату працівників з наданням їй гарантій і компенсацій, передбачених чинним законодавством України та колективним договором ПАТ "Укртелеком" (а.с.109). До повідомлення долучено також витяг із протоколу засідання Президії Комітету Профспілкової організації Львівської філії ПАТ "Укртелеком" № П-8-1 від 04.02.2016р. (а.с.110). Наказом директора Львівської філії ПАТ «Укртелеком» № 60/к від 04.02.2016 року «Про припинення трудового договору (контракту)» з 04.02.2016 року [PERSON] була звільнена у зв'язку із скороченням штату працівників (п.1 ст.40 КЗпП України) (а.с.7), тобто на четвертий робочий день після виходу із лікарняного. Наказ № 60/к від 04.02.2016р. був прийнятий на підставі наказу ПАТ "Укртелеком" № 733 від 31.08.2015 року, наказу ЛФ ПАТ "Укртелеком" № 1223 від 31.08.2015р. та згоди профспілкової організації ЛФ ПАТ "Укртелеком" (а.с.7). 04.02.2016р. [PERSON] було запропоновано ознайомитися із наказом про припинення трудового договору у зв'язку зі скороченням штату працівників, проте вона відмовилася в присутності трьох працівників ЛФ ПАТ "Укртелеком", про що складено відповідний акт від 04.02.2016р. (а.с.111). В цей же день [PERSON] було запропоновано отримати трудову книжку, проте вона відмовилася від підпису в Книзі обліку руху трудових книжок про отримання такої та відмовилася від одержання трудової книжки і копії наказу про припинення трудового договору, про що складено відповідні акти комісією у складі трьох представників ЛФ ПАТ "Укртелеком" (а.с.112-113). Як вбачається із витягу із штатного розпису СЛД № 2 м. Городок станом на 01.09.2015р. було передбачено три штатні посади електромеханіка станційного устаткування електрозв'язку 1 категорії, які займали [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.114). Станом на 01.03.2016р. в штатному розписі СЛД № 2 м. Городок відсутня посада електромеханіка станційного устаткування електрозв'язку 1 категорії (а.с.115). Згідно наданого Городоцьким ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області висновку за зверненням [PERSON] від 19.02.2016р. проведення перевірки за зверненням [PERSON] від 04.02.2016р. припинено, перевіркою не встановлено фактів будь-яких кримінальних чи адміністративних правопорушень. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.40 КЗпП України\~трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником - ліквідацію; реорганізацію; банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації; скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників. Як роз'яснено в п.19\~постанови Пленуму Верхового Суду України № 9 від 06.11.1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1\~ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація підприємства, установи, організації, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Статтею 49-2 КЗпП України\~передбачено порядок вивільнення працівників, дотримання якого є обов'язковим, в тому числі і при звільненні працівників на підставі п.1\~ст. 40 КЗпП України, зокрема, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці; при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством; одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Частиною 1 ст.42 КЗпП України передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Частиною другою цієї ж статті визначеного працівників, яким надається перевага в залишенні на роботі при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації. Проаналізувавши вищенаведене, беручи до уваги те, що [PERSON] було належним чином повідомлено із дотриманням вимог законодавства про майбутнє вивільнення, неодноразово їй пропонувалися для ознайомлення переліки вакансій по ПАТ "Укртелеком" (як по Львівській філії, так і по цілому підприємству), було отримано із дотриманням вимог ст.43 КЗпП України згоду профспілки на розірвання трудового договору, правило про переважне право на залишення на роботі у даній ситуації не застосовується у зв'язку з повним скороченням посади, на якій перебувала [PERSON], суд приходить до висновку, що при звільненні позивача з займаної посади не було допущено порушень чинного законодавства про працю, дотримано порядку вивільнення працівників, встановленого\~ст.49-2 КЗпП України, не було допущено порушень прав та законних інтересів позивачки, а тому підстав для задоволенню позову в частині скасування наказу про припинення трудового договору та поновлення на роботі немає. Не підлягає також задоволенню позовна вимога про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, оскільки задоволення цієї вимоги є можливим у випадку встановлення судом вимушеного прогулу, чого не було встановлено в судовому засіданні. При цьому суд не бере до уваги пояснень представника позивача [PERSON] та представника об'єднання профспілок Львівщини [PERSON] в тій частині, що незаконним є наказ ПАТ "Укртелеком" № 733 від 31.08.2015р. "Про скорочення штату працівників окремих підрозділів Львівської філії ПАТ "Укртелеком" та внесення змін до штатного розпису", оскільки внаслідок його прийняття на роботі залишилися працівники з нижчими категоріями, оскільки [PERSON] не оскаржувала даний наказ і законність його прийняття не була предметом дослідження судом. Також судом не беруться до уваги пояснення позивача та її представників в тій частині, що незважаючи на посаду, яку займала позивач, на даний момент на підприємстві продовжують виконувати її функціональні обов'язки, оскільки, як встановлено судом, [PERSON] неодноразово пропонувалися перелік вакантних посад, які вона могла обійняти відповідно до її освіти та кваліфікації, проте [PERSON] кожного разу відмовлялася ознайомлюватися з такими. Не знайшло в судовому засіданні свого підтвердження також посилання представника позивача [PERSON] на те, що [PERSON] не було належним чином попереджено про майбутнє вивільнення, оскільки таке не було надіслано їй рекомендованим повідомленням, оскільки така форма попередження чинним законодавством не передбачена. Складення акту про відмову від ознайомлення з наказом про попередження працівників про майбутнє вивільнення є допустимою формою та належним чином, на думку суду, підтверджує такий факт, а посилання представника позивача на те, що такий акт був складений зацікавленими та упередженими особами, є лише припущеннями представника, що не доведені жодними належними та допустимими доказами у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Згідно ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Як роз'яснено у п.2 постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Як вбачається із позовної заяви [PERSON], нею не уточнено, в чому саме полягає заподіяна шкода її здоров'ю, представленими виписками із амбулаторної картки хворого не вбачається причинного зв'язку між хворобою [PERSON] та її звільненням із роботи. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що при звільнення позивача було дотримано усіх вимог законодавства України про працю, відтак дії працівників ПАТ "Укртелеком " були правомірними, а тому підстав для відшкодування шкоди [PERSON] немає. На підставі ст.ст.40, 42, 43, 49-2 КЗпП України, ст.ст.1166, 1195 ЦК України,

Outcome: dismissed