Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТзОВ «Аваль Інвест» про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди. Свій позов обрунтовує тим, що 21.08.2012 року між ним та ТзОВ «Аваль-Інвест» були укладені договори № 012643 та № 012678 про надання йому безвідсоткової позики в розмірі 400000 грн. На виконання вказаних договорів ним за надання послуг виконавця були сплачені кошти в розмірі 14000 грн. та визначено суми платежів які він мав сплатити до участі в програмі, а саме: платіж до фонду учасників в розмірі 1111,11 грн. та 840 грн. за юридичний супровід. Крім того, кожний місяць він мав сплачувати загальний платіж на суму 1951,1 грн. по кожному договору та чекати доки прийде його черга на отримання позики, що викликало у нього підозри щодо незаконної діяльності відповідача. Такі умови отримання позики його не влаштували, тому він звернувся до відповідача з письмовою вимогою про розірвання вказаних договори та повернення сплачених коштів. Однак, відповіді на звернення не отримав, кошти відповідачем не повернті. Зазначає, що при умові належного роз'яснення йому усіх умов та наслідків даної угоди, він не погодився б на її укладення. Вважає, що дії відповідача є протиправними, такими що не відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, вважає, що неправомірними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у порушенні звичайного ритму життя, підвищеній нервозності та погіршенню стану здоров'я. Покликаючись на викладені обставини, просить суд стягнути з відповідача в його користь сплачені кошти в розмірі 14000 грн. та 3000 грн. моральної шкоди. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі та аналізуючи викладені в позовній заяві обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.08.2013 року між [PERSON] та ТзОВ «Аваль-Інвест» був укладений договір № 012643 з додатками до нього, предметом якого є надання позивачу послуг, спрямованих на надання безвідсоткової позики в розмірі 200000 грн., зазначеної в Додатках №1, на умовах діяльності Програми «Перший страховий банк», організованої відповідачем, за рахунок коштів фонду учасників (а.с.5-8). Того ж дня між [PERSON] та ТзОВ «Аваль-Інвест» був укладений договір № 012678 з додатками до нього, предметом якого є надання позивачу послуг, спрямованих на надання безвідсоткової позики в розмірі 200000 грн., зазначеної в Додатках №1, на умовах діяльності Програми «Перший страховий банк», організованої відповідачем, за рахунок коштів фонду учасників (а.с.9-12). Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договорів вартість плати за надання послуг виконавця становить 7000 грн. і сплачується замовником на рахунок виконавця протягом одного банківського дня з моменту укладення даного договору. Відповідно до договорів та додатків до них, які є невід'ємною частиною договорів, ТзОВ "Аваль Інвест" вчиняє за рахунок учасника певні юридичні дії, спрямовані на використання суми платежів для формування фонду учасників та його розподілу, а також здійснює надання безвідсоткової позики на користь учасників програми «Перший страховий банк». Згідно п.4.12 статті 4 Додатку Умов програми «Перший страховий банк» перевагу має той учасник, що надіслав заяву, яка містить найбільшу кількість сплачених платежів. У випадку, коли декілька учасників надіслали заяви з однаковою найбільшою кількістю сплачених загальних платежів, перевагу має той учасник, який раніше уклав договір (а.с.7,11). На виконання умов договорів, згідно квитанцій № 2694.627.4, № 2694.627.3 від 21.08.2012 року позивачем на користь ПП «Аваль-Інвест» було сплачено вступний внесок в розмірі 14000 грн. (а.с.16). Також в цей же день між ним та ТОВ «Укркомстрах» був укладений договір добровільного страхування від нещасних випадків № 9383, відповідно до умов якого ним було сплачено страховий внесок в розмірі 960 грн., що підтверджується квитанцією № 2694.627.1 від 21.08.2014 року (а.с.13-14, 16). 08.08.2013 року [PERSON] звернувся до ТзОВ «Аваль-Інвест» із заявою про розірвання зазначених договорів та повернення коштів, однак відповіді не отримав, кошти не були повернуті (а.с.18). Відповідно до Додатків Умов програми «Перший страховий банк» товариство реєструє учасника програми «Перший страховий банк», організовує і проводить заходи (заходи по розподілу фонду учасників, за результатами якого надається рішення), коли фонд учасників є достатнім; для проведення заходу товариство створює координаційний комітет; рішення про надання безвідсоткової позики надаються у кількості, встановленій товариством, із урахуванням фонду учасників; товариство надає учаснику, що брав участь у заході інформацію щодо його результатів в порядку, встановленому товариством і в обсязі, що стосується безпосередньо самого учасника; рішення, отримане учасником за результатами заходу, є підставою для надання йому безвідсоткової позики у безготівковій формі для за рахунок фонду учасників; товариство надає інші послуги, зазначені в умовах діяльності програми «Перший страховий банк». У відповідності до статті 2 Договорів та додатків до нього учасник зобов'язався одноразово сплатити вступний платіж; щомісячно сплачувати загальний платіж на визначені товариством поточні рахунки; провести в порядку та при умовах, визначених товариством, договором безвідсоткової позики, обов'язкове особисте страхування житла, здоров'я, працездатності; дотримуватись умов діяльності програми "Перший страховий банк" та інше. Таким чином, умовами діяльності програми «Перший страховий банк», передбачений порядок проведення заходів з розподілу фонду учасників, згідно заяви на захід, за змістом яких рішення про передачу позивачу безвідсоткової позики залежить лише від волі відповідача, який сам на власний розсуд приймає таке рішення. Процедура прийняття рішення про надання позики є непрозорою, а інформація щодо результатів проведених заходів та осіб, які отримали рішення є конфіденційною і не може бути перевірена позивачем. Програма «Перший страховий банк» формується виключно на коштах учасників цієї програми, без залучення коштів товариства. Надання позики здійснюється за кошти, внесені учасниками. В подальшому учасник, сплачує внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам, тобто один учасник програми за свої власні кошти, без інвестування коштів відповідача оплачує позику іншому учаснику програми. При цьому, позивач сплачував відповідачу не за одержання товару чи послуги, а фактично за можливість одержання права на отримання позики, яке надавалось не за рахунок відповідача, а за рахунок залучення інших споживачів і їх коштів до такої ж схеми, право отримати товар позивачем залежить від розміру фонду учасників і внесення коштів іншими учасниками. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів», передбачено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про товари (роботи, послуги), що забезпечує можливість їх свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). За положеннями ч.1, п.7 ч.3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Укладені між сторонами договори не містять строків та (або) термінів отримання учасником позики, не передбачають будь-якої відповідальності ТзОВ «Аваль Інвест» за невиконання умов договорів та будь-яких гарантій отримання учасником позики навіть у разі повної оплати її вартості. Натомість угодами передбачено, що у випадку розірвання договору учасником, поверненню підлягає сума внесків протягом 30 днів від дня закриття програми, до якої належав учасник. Тобто кінцевий строк проведення розрахунку з учасником взагалі не встановлено. Між тим, із змісту угод випливає, що отримання позики учасниками системи можливе за умови дотримання всіма учасниками угод, які укладені з кожним з них, і реалізація прав учасника системи фактично поставлена в залежність від наслідків дій інших учасників системи, з якими, зокрема, позивач безпосередньо у будь-які правовідносини не вступав, тобто між ним та іншими учасниками системи взаємних прав і обов'язків не виникло. Таке може свідчити про порушення з боку відповідача принципу добросовісності та існування дисбалансу договірних прав і обов'язків на шкоду позивача, введення його в оману. Наведене вище, підтверджує доводи позовної заяви, стосовно того, що відповідач при укладанні спірних договорів діяв недобросовісно і що позивачу була не надана повна та достовірна інформація щодо умов цих договорів та їх правових наслідків. Як роз'яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Відповідно до ч. 6 ст. 19 зазначеного вище Закону правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Частиною 2 ст. 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Оскільки за змістом ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а кожна із сторін такого правочину зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, тому суд приходить до висновку про стягнення з ТзОВ "Аваль Інвест" на користь позивача 14000 грн. сплачених за спірними договорами. Не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн. моральної шкоди, оскільки факт заподіяння моральної шкоди ТзОВ «Аваль Інвест» позивачем не доведений. Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав. У відповідності до вимог ст.88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір на користь держави пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial