Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

У березні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 26 березня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем був укладений Кредитний договір № 782-1-0201013/ФК-08. Відповідно до умов Кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 72 600 грн. з розрахунку 11, 4% річних за весь час фактичного користування кредитом, на строк з 26.03.2008 року по 25.03.2015 року для придбання автомобіля. 30 червня 2010 року між ТОВ "Укрпромбанк", АТ "Дельта Банк" та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ "Укрпромбанк" на користь АТ "Дельта Банк". Посилаючись на те, що позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, ПАТ «Дельта Банк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору в сумі 19 554 грн. 47 коп., в тому числі: - 18 965 грн. 14 коп. - тіло кредиту; - 371 грн. 53 коп. - заборгованість за відсотками; - 217 грн. 80 коп. - заборгованість за комісіями. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини поважності неявки в судове засідання суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 26 березня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем був укладений Кредитний договір № 782-1-0201013/ФК-08 ( а.с. 5-9). Відповідно до умов Кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 72 600 грн. з розрахунку 11, 4% річних за весь час фактичного користування кредитом, на строк з 26.03.2008 року по 25.03.2015 року для придбання автомобіля. 30 червня 2010 року між ТОВ "Укрпромбанк", АТ "Дельта Банк" та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ "Укрпромбанк" на користь АТ "Дельта Банк" ( а.с. 18-21). Відповідно до п. 4.1. даного договору ТОВ "Укрпромбанк" в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, передає (відступає) АТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Згідно п. 1.5, 2.6, 2.7 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Відповідно до п. 1.7, 2.10 договору щомісячна комісія за управління кредитом складає 0, 15 % від суми кредиту. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було надано відповідачеві кредитні ресурси в повному обсязі ( а.с. 14), однак, на відміну від позивача, що виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, останній, отримавши та використавши кредитні ресурси, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом сплати відсотків не виконав. У зв'язку з чим станом на 02.01.2014 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 19 554 грн. 47 коп. Матеріали справи свідчать, що 20 січня 2014 року позивачем на ім'я відповідача була направлена досудова вимога про повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом (а.с. 16). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установ (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача на підставі ст. ст. 526, 611 ЦК України слід стягнути на користь позивача 19 554 грн. 47 коп., а саме: - 18 965 грн. 14 коп. - тіло кредиту; - 371 грн. 53 коп. - заборгованість за відсотками; - 217 грн. 80 коп. - заборгованість за комісіями. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved