overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що [INFO] року її сину [PERSON], [INFO] виповнилося шістнадцять років, в зв'язку з чим він звернувся до Сарненського РВ УДМС України в Рівненській області для отримання паспорта громадянина України. У прийомі документів було відмовлено в зв'язку з тим, що у його свідоцтві про народження у графі "Батько" значиться запис, що його батьком є [PERSON], а у паспорті його батька, значиться запис - [PERSON]. Відповідно до вимог пункту 35 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання,вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302 передбачено, що заявник для оформлення паспорта подає свідоцтво про народження, оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків. Встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], встановлення, факту, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою та являється батьком [PERSON] необхідно для оформлення паспорта громадянина України . Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, письмовою заявою підтримала вимоги про встановлення факту родинних відносин в повному. Представник заінтересованої особи Сарненського РВ УДМС України в Рівненській області письмовою заявою не заперечує щодо задоволення заяви про встановлення факту родиних відносин родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]. Згідно із ст.256 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] батьком зазначений "[PERSON]". Відповідно до паспорта громадянина України батька серії [NUMBER] на сторінці №1 українською мовою значиться запис "[PERSON]", на сторінці №2 цього ж паспорта російською мовою значиться запис "[PERSON]". З огляду на наведене, враховуючи надані докази та відсутність заперечень щодо заявлених вимог у заінтересованої особи, суд вважає, що розбіжність цих записів була здійснена внаслідок невірного переводу по батькові з російської на українську мову та навпаки, а тому заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

До Краматорського міського суду звернувся позивач з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньюз Тревел" про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.01.2015 року він звернувся до туристичної агенції ТОВ "Віталі Тур" з метою підбору та бронювання у туроператора ТОВ "Ньоз Тревел" наступних туристичних послуг: - проживання в готелі Jaz Belvedere 5*, Шарм-Ель-Шейх, AI Superior з 22.01.2015 року до 05.02.2015 року; - переліт Харків-Шерм-Ель-Шейх - Харків, рейс 7W4051 23:10-03:50+1, рейс 7W4052 09:45-13:45 ; - груповий трансфер аеропорт-готель-аеропорт; - страховка. Всі туристичні послуги відображені в договорі на туристичні послуги №3138 від 12.01.2015 року, укладеним між позивачем та туроператором ТОВ "Ньюз Тревел". Згідно агентського договору 0313/37 від 13.063.2014 року ТОВ "Віталі Тур" укладав договір з ним від імені і за дорученням туроператора ТОВ "Ньюз Тревел". Загальна вартість туристичних послуг згідно договору на туристичне обслуговування складає 30310 грн. Туроператор ТОВ "Ньюз Тревел" підтвердив замовлені туристичні послуги. Грошові кошти були сплачені на розрахунковий рахунок ТОВ "Віталі Тур" в повному розмірі 30 310 грн. В свою чергу, ТОВ "Віталі Тур",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

22.10.2015 року Богунським районним судом м.Житомира було ухвалено рішення по справі № 295/18189/13, а саме: виділено в натурі зі спільної часткової власності [PERSON] у жилому будинку по [ADDRESS], а саме: жилу кімнату 2-4 площею 21 кв.м, погріб літ. "Г" площею 14,6 кв. м., на суму 84951,00 грн., що менше ніж частка [PERSON] на 34182,00 грн. і відповідає 20/100 часткам жилого будинку згідно з варіантом №1 висновку №533/02.14 судової будівельно-технічної експертизи від 20.02.2014 року. Виділено [PERSON] приміщення в жилому будинку по [ADDRESS], а саме: коридор 2-1 площею 6,5 кв. м., кухню 2-2 площею 6,7 кв. м., жилу кімнату 2-3 площею 16,9 кв.м., сарай літ "В" площею 29,1 кв.м, криниця "І", на суму 119309,00 грн., що відповідає 29/100 часткам жилого будинку згідно з варіантом № 1 висновку №533/02.14 судової будівельно-технічної експертизи від 20.02.2014 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за зменшення частки в жилому будинку в розмірі 17179,00 грн. Визначено порядок користування земельною ділянкою, площею 500 кв.м згідно за другим варіантом висновку № 2 від 18 березня 2014 судової будівельно-технічної експертизи від від 18 березня 2014 року, а саме: виділити [PERSON] в користування земельну ділянку площею 0,0250 га ( діля.№1 + діл№2 ( синій колір) + діл. № 3 ( земельна ділянка обмежена у використанні 0,0157 га+0,0013 га+0,0080 га=0,0250 га з урахуванням площі під будівлями та виділити [PERSON] в користування земельну ділянку площею 0,0250 га.- діл. №4+ діл.№ 5 позначена червоним кольором, тобто 0,0077 га+0,0173 га=0,0250 га з урахуванням площі під будівлями. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 7343,00 грн. компенсацію вартості комунікацій. Проте, судом під час винесення рішення не вирішено питання про розподіл судових витрат. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2110,00 грн.( а.с.1) Крім того, сторонами понесено витрати щодо проведення судових експертиз, при цьому позивачем сплачено 9500,00 грн.( а.с. 230-234 ), відповідачем 1000,00 грн. ( а.с. 235 ). Відповідно до змісту п. 1 ч. 1 ст.220 ЦПК України суд, який ухвалив рішення може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи викладені обставини суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 5305,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Представник позивача ТОВ "Сімферопольський вино-кон'ячний завод" - Бондаренко М.О. звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] працювала відповідно до наказу № с/К-0214 від 01 серпня 2014 року на посаді торгового представника ТОВ "Сімферопольський вино-кон'ячний завод". В період часу з 29 серпня 2014 року по жовтень 2014 року, реалізовувала товари позивача ФОП "[PERSON]" на суму 123 грн. 02 коп., ФОП "[PERSON]." на суму 2609 грн. 76 коп., ФОП "[PERSON], на суму 1928 грн. 72 коп., ФОП "[PERSON]." на суму 3655 грн. 94 коп., ФОП [PERSON]." на суму 1430 грн. 88 коп., ФОП "[PERSON]." на суму 2609 грн. 64 коп., ФОП "[PERSON]." на суму 1873 грн. 74 коп., ФОП "[PERSON]." на суму 708 грн. 18 коп., а всього на загальну суму 14939 грн. 88 коп., для подальшого їх внесення до каси позивача, однак до каси не внесла, а привласнила та розпорядилась ними на власний розсуд, чим завдала майнової шкоди позивачу на загальну суму 14939 грн. 88 коп. Святошинський районний суд м. Києва 08.05.2015 року ухвалив вирок у справі, яким визнав [PERSON], винну у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191, ч. 1 КК України, всі докази по справі, щодо нанесення майнової шкоди позивачу судом досліджено та доведено факт незаконного привласнення відповідачем грошових коштів позивача у сумі 14939 грн. 88 коп. У судовому засіданні представник позива підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Наполягав на розгляді справи за відсутності відповідача. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи, клопотання про перенесення розгляду справи або розгляд справи у його відсутність не надав, про причини, які свідчать про поважність неявки в судове засідання не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з вказаним позовом, який мотивує тим, що 03 січня 2013 року з відповідачем ТОВ "АгроРусь" він уклав договір № 1 про надання поворотної фінансової допомоги та надав підприємству фінансову допомогу в сумі 700 000 грн. з терміном повернення грошей до 01 квітня 2013 року. Відповідач борг не повернув, тому позивач просить стягнути з ТОВ "АгроРусь" 700 000 грн. заборгованість за договором та 3% річних від простроченої суми за період з 02 квітня 2013 року по день постановлення судового рішення. В судовому засіданні позивач [PERSON] на своєму позові наполягає. Представник ТОВ «Агро Русь» позов не визнав і в судовому засіданні пояснив, що підприємство з [PERSON] угод не укладало і грошей не отримувало. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач [PERSON] як на підставу своїх позовних вимог, посилається на укладений 03 січня 2013 року договір №1 про надання поворотної фінансової допомоги товариству з обмеженою відповідальністю «АгроРусь» в особі Генерального директора Лещенко Станіслава Олександровича, на суму 700 000 грн. на безоплатній основі з терміном повернення грошей до 01 квітня 2013 року. Гроші 700 000 грн. були передані в ТОВ «Агро Русь», що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 03 січня 2013 року. Квитанцію до прибуткового касового ордеру підписав Генеральний директор ТОВ «АгроРусь» Лещенко С.О., розписавшись за головного бухгалтера і за касира. Суд вважає, що договір про надання громадянином [PERSON] фінансової допомоги ТОВ "АгроРусь" на суму 700 000 грн. є договором позики і відповідає вимогам ст. 1047 ЦК України. Представник відповідача ТОВ «Агро Русь» проти позову заперечує і в судовому засіданні пояснив, що Генеральний директор ТОВ «АгроРусь» договір з [PERSON] на 700 000 грн. не укладав, грошей не отримував. Але, ці ствердження нічим не підтверджені. За клопотанням представника відповідача суд 17 березня 2014 року призначив почеркознавчу експертизу на предмет чи виконаний підпис в договорі про надання фінансової допомоги та квитанції до прибуткового касового ордеру на суму 700 000 грн. від імені Лещенко Станіслава Андрійовича, як Генерального директора ТОВ «АгроРусь» самим Лещенко С.О. чи іншою особою. Але експертиза не була проведена, так як Лещенко С.О. не надав суду вільних зразків, незважаючи на неодноразові нагадування. Такі дії Генерального директора ТОВ «АгроРусь» Лещенко С.О. суд розцінює, як спосіб затягти справу і уникнути відповідальності. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку наданого позивачем 3% річних від простроченої суми з 02 квітня 2013 р. по 26 серпня 2014 року становить 28997 грн. 26 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

23.04.201 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" і відповідачем [PERSON] було укладено договір кредиту по якому позичальник отримав в банку 4000 грн. кредиту з виплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.05.2010 року. Кредит відповідачка повинна була погашати місячними платежами. Але вона. порушила умови повернення кредиту, тому банк звернувся в суд з позовом в якому просить стягнути 6951,11 грн. заборгованості . Позовні вимоги банк обгрунтовує тим, що відповідач не виконував умов договору та не повернув кредит, хоча був повідомлений про виникнення заборгованості по оплаті передбачених Договором платежів перед ПАТ КБ" ПриватБанк", чим завдав шкоди банку . Протягом терміну дії договору відповідач не виконував своїх зобов'язань перед позивачем, та не повернув кредит. Заборгованість відповідача перед банком складає 6951,1 грн. , яка складається з наступного: -3913,41 грн.-заборгованість за кредитом; -2230,50 грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом; -500.00 грн.-штраф (фіксована частина). -307,20 грн. -штраф (процентна складова). Від представника банку 4.03.2015 року надійшла заява про розгляд справи в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась повторно , про причини неявки не повідомила і не подала клопотання про відкладення розгляду. Тому суд вирішив справу в її відсутності і вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Оцінивши подані докази, суд прийшов до переконання , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: З розрахунку заборгованості убачається, що борг відповідача перед банком станом на час предявлення позову становить 6951,1 грн.. Копією заяви [PERSON] № 0804061300213483334 підтверджено , що вона отримала у позивача банківську картку "Універсальна" на суму позики 4000 грн. з виплатою 36% річних. , ознайомилась з правилами надання банківських послуг , тарифами банку. У відповідності до ст. 1046 за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі , визначені родовими ознаками , а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Банк своє зобов`язання по цьому договору виконав , а [PERSON] порушила умови договору , допустила заборгованість по ньому , а тому порушене право банку на отримання належних йому сум підлягає захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 09 липня 2008 року [PERSON] уклав з ВАТ «Сведбанк» кредитний договір № 2106/0708/55-027 і отримав кредит у сумі 30000 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 09 липня 2008 року між ВАТ "Сведбанк" та [PERSON], укладено договір поруки №2106/0708/55-027-Р-1. Оскільки умови договору відповідачі не виконують, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 238465 гривень 22 копійки, та витрати по сплаті судового збору у сумі 2384 гривень 65 копійок. У судове засідання представник позивача не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином. У позовній заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі у судові засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у зв'язку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Судом встановлено, що 09 липня 2008 року відповідач [PERSON] уклав з ВАТ «Сведбанк» кредитний договір № 2106/0708/55-027і отримав кредит у сумі 30000 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 09 липня 2008 року між ВАТ "Сведбанк" та [PERSON], укладено договір поруки №2106/0708/55-027-Р-1. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. В свою чергу, 15 червня 2012 року, між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Таким чином, на даний час усі права кредитора за кредитним договором № 2106/0708/55-027і належать ПАТ "Альфа-Банк". На теперішній час відповідачі умов кредитного договору не виконують, згідно розрахунку борг станом на 10 жовтня 2014 року становить 17478,36 дол. США, що за курсом НБУ на 10.10.2014 року складає - 226345,16 грн., за відсотками - 754,22 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 9767,17 грн; пеня - 181,69 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 2352,89 грн. Судові витрати позивача по сплаті судового збору складають 2384 гривні 65 копійок. Таким чином з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню борг по кредитному договору № 2106/0708/55-027і від 09 липня 2008 у сумі 238465 гривень 22 копійки, а також 2384 гривні 65 копійок в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою в якій вказав, що він народився 13 червня 1959 року в с.Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області. Під час реєстрації народження заявника його прізвище було записане російською мовою як "Голыш". Після закінчення загальноосвітньої школи заявник вступив до професійно-технічного училища № 42 м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Під час виписки на ім'я заявника трудової книжки остання була заповнена російською мовою. Але як вважає заявник працівником кадрової служби було допущено помилку під час написання прізвища заявника - спочатку прізвище заявника було записано російською мовою як "Голиш", а в подальшому здійснено виправлення на "Голыш". На теперішній час заявник після набуття 60-ти річного віку має право на оформлення пенсії за віком, але у зв'язку з розбіжностями ( виправленнями) в написанні російською мовою його прізвища в трудовій книжці, заінтересована особа оформити пенсію заявнику не може. Позасудовим порядком встановити зазначений факт належності трудової книжки заявнику неможливо. В звязку з чим, просить суд встановити факт, що трудова книжка БТ-1 № 0695593, яка заповнена 26 липня 1976 року російською мовою на ім'я «Голыш Сергея Алексеевича» належить [PERSON], [INFO]. В судове засідання заявник [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області не зявився, про причини неявки суду не повідомив, викликався належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч.1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів що мають юридичне значення. Судом встановлено, що після закінчення загальноосвітньої школи заявник вступив до професійно-технічного училища № 42 м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Під час виписки на ім'я заявника трудової книжки остання була заповнена російською мовою та працівником кадрової служби було допущено помилку під час написання прізвища заявника, а саме прізвище заявника було записано російською мовою як "Голиш", в звязку з чим в подальшому здійснено виправлення в трудовій книжці прізвища заявника на "Голыш". Вказані обставини перешкоджають оформити заявнику пенсію за віком. Вказані обставини підтверджуються, дослідженими письмовими доказами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати право на оформлення пенсії за віком. За таких обставин, вимоги заявника є законними обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

16.04.2021 [PERSON] звернувся з вказаною заявою посилаючись на те, що він 31.05.1996 отримав Державний акт на право приватної власності на землю № [NUMBER] , земельної ділянки площею 0,0869 га, для ведення садівництва у товаристві "Дюни", яка розташована на території Великокардашинської сільської ради. При подальшому користуванні даною земельною ділянкою заявник виявив, що в Державному акті допущена описка при написанні його прізвища, а саме замість " [PERSON] ", зазначено " [PERSON] ". На теперішній час її наявність створює заявникові перешкоди в розпорядженні своїм майном. Заявник просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , Державного акту на право приватної власності на землю, серії ХС, виданий на підставі Рішення Великокардашинської сільської Ради народних депутатів від 15.01.1995 №77, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землею за №115 від 31.05.1996, що розташована на території Великокардашинської сільської ради. В судове засідання представник заявника [PERSON] , надав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав заяву на вказаних в ній підставах. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував щодо задоволення заяви на вказаних в ній підставах. Проаналізувавши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Статтею 315 ч.1 п.6 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. [PERSON] отримав Державний акт на право приватної власності на землю, серії ХС, земельної ділянки площею 0,0869 га, для ведення садівництва у товаристві "Дюни", виданий на підставі Рішення Великокардашинської сільської Ради народних депутатів від 15.01.1995 №77, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землею за №115 від 31.05.1996, що розташована на території Великокардашинської сільської ради (а.с. 6). В матеріалах справи міститься особова медична книжка серії [NUMBER] , диплом серії [NUMBER] , копія трудової книжки, свідоцтво про народження, військовий квиток серії [NUMBER] , пенсійне посвідчення № [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , видані [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 10, 11, 13, 14, 15, 16). [PERSON] , є членом садового товариства "Дюни" (а.с. 7). Але як вбачається в Державному акті міститься розбіжність в написанні прізвища, а саме зазначено " [PERSON] ", в той час, як згідно паспортних даних вірне прізвище " [PERSON] ". Вказані документи доводять належність Державного акту на право приватної власності на землю від 31.05.1996, [PERSON] , [INFO] . Встановлення факту належності правовстановлюючого документа заявнику, необхідно для вільного розпорядження своїм майном, як це передбачено ст.317 ЦК України, тому дана заява підлягає задоволенню. На підставі викладено та

Outcome: approved