Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-30 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 11 серпня 2014 року надійшла позовна заява [PERSON] до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про стягнення грошових коштів (а. с. 2-5). Позивач в обґрунтування позовної заяви, з урахуванням уточнень (а. с. 60-66), та його представник у судовому засіданні посилались на те, що 17 лютого 2012 року між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" були укладені договори банківського вкладу №SAMDN25000723750576 "Стандарт, 12 міс." на суму 49999 доларів США та виплатою 8% річних на суму вкладу, № SAMDN25000726100870 від 29.05.2012 року "Стандарт, 12 міс." на суму 3300 євро та виплатою 7,5% річних на суму вкладу, № SAMDN25000726665215 від 21.06.2012 року "Стандарт, 12 міс." на суму 6025 євро 76 центів та виплатою 8% річних на суму вкладу, № SAMDN25000726843300 від 02.07.2012 року "Стандарт, 12 міс." на суму 9232 євро 36 центів та виплатою 8% річних на суму вкладу, № SAMDN25000727037912 від 09.07.2012 року "Стандарт, 12 міс." на суму 9670 доларів США 57 центів та виплатою 10% річних на суму вкладу, № SAMDN25000730014144 від 25.10.2012 року "Стандарт, 12 міс." на суму 31966 доларів США 16 центів та виплатою 10% річних на суму вкладу, № SAMDN25000733164946 від 18.02.2013 року "Стандарт, 12 міс." на суму 9035 доларів США 30 центів та виплатою 9,75% річних на суму вкладу, № SAMDN25000733271773 від 21.02.2013 року "Стандарт, 12 міс." на суму 17272 долари США 49 центів та виплатою 9,75% річних на суму вкладу, № SAMDN25000733953995 від 20.03.2013 року "Стандарт, 12 міс." на суму 3020 доларів США та виплатою 9,75% річних на суму вкладу, № SAMDNWFD0070035371300 від 13.12.2013 року "Стандарт, 12 міс." на суму 2400 доларів США та виплатою 10% річних на суму вкладу, № SAMDN25000726997414 від 07.07.2012 року "Стандарт, 12 міс." на суму 5631 євро 96 центів та виплатою 8% річних на суму вкладу. Починаючи з 01.03.2014 року банк заблокував можливість розпоряджатися своїми коштами позивачу. На чисельні звернення позивача до відповідача щодо нарахування, розблокування (відновлення доступу до рахунків, карток) банком були проігноровані з посиланням на те, що "банк не може поновити операції по рахункам своїх клієнтів у зв'язку із відсутності легітимної законодавчої бази, що визначає основи діяльності банківської системи у Криму", у зв'язку з чим останній звернувся на адресу суду з даним позовом, в якому просив суд стягнути на користь [PERSON] грошові кошти за договорами банківських рахунків на загальну суму 123 363 доларів США та 24 190 євро 08 центів, зобов'язати нарахувати та виплатити на користь [PERSON] відсотки відповідно до договорів банківських вкладів від 01 березня 2014 року за весь строк дії договорів, а також прострочений строк, та до дня фактичного повернення коштів вкладнику, стягнути на його користь пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань, стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних за договором банківського вкладу та витрати на правову допомогу розмірі 10000 гривень. (а.с. 60-66). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їхньому задоволенні у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення заперечувала, посилалась на те, що договори банківських вкладів з позивачем укладалися на території Автономної Республіки Крим, яка є тимчасового окупованою територією, у зв'язку з чим відокремлений підрозділ ПАТ КБ "Приватбанк" на території Автономної Республіки Крим припинив свою діяльність. Крім того, окупаційна влада фактично здійснила конфіскацію майнового комплексу ПАТ КБ "Приватбанк", що використовувався у банківській діяльності відокремленого структурного підрозділу - Філії "Кримське РУ ПАТ КБ "Приватбанк". Були арештовані також права та зобов'язання банку, в тому числі права вимоги і борги за всіма зобов'язаннями. Майно ПАТ КБ "Приватбанк" на території Автономної Республіки Крим окупаційною владою віднесено до майна, що підлягає націоналізації і обліковується як власність Республіки Крим. Відповідно до закону Російської Федерації № 39-ФЗ від 04 квітня 2014 року зобов'язання здійснювати компенсаційні виплати клієнтам банківських установ на території Республіки Крим взяла на себе автономна некомерційна організація "Фонд захисту вкладників". Згідно офіційних повідомлень вказана організація замінила ПАТ КБ "Приватбанк" за всіма зобов'язаннями, в тому числі депозитними, орендними, кредитними тощо, а ухвалою Центрального районного суду м. Сімферополя від 21 квітня 2014 р. автономній некомерційній організації "Фонд захисту вкладників" в довірче управління переданий майновий комплекс Філії "Кримське РУ ПАТ КБ "Приватбанк". Викладені факти в сукупності свідчать про те, що зобов'язання за договорами ПАТ КБ "Приватбанк", укладеними працівниками Філії "Кримське РУ ПАТ КБ "Приватбанк", виконує автономна некомерційна організація "Фонд захисту вкладників" за рахунок майна банку, яке знаходиться на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя (а. с. 67-71). Представник ПАТ КБ "Приватбанк" також зазначила, що не може ні підтвердити, ні спростувати існування невиконаних зобов'язань за договорами банківських вкладів перед позивачем, пославшись на відсутність у ПАТ КБ "Приватбанк" можливості доступу до свого майна, в тому числі і до договорів з клієнтами на паперових носіях, платіжних документів, каси і готівки. Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до пояснень наданих представником позивача у судовому засіданні, а також копій документів, доданих позивачем до позовної заяви, 17 лютого 2012 року між [PERSON] та ПАТ КБ "Приватбанк" було укладено договори банківського вкладу №SAMDN25000723750576 "Стандарт, 12міс." на суму 49999 доларів США та виплатою 8% річних на суму вкладу, № SAMDN25000726100870 від 29.05.2012 року "Стандарт, 12 міс." на суму 3300 євро та виплатою 7,5% річних на суму вкладу, № SAMDN25000726665215 від 21.06.2012 року "Стандарт, 12 міс." на суму 6025 євро 76 центів та виплатою 8% річних на суму вкладу, № SAMDN25000726843300 від 02.07.2012 року "Стандарт, 12 міс." на суму 9232 євро 36 центів та виплатою 8% річних на суму вкладу, № SAMDN25000727037912 від 09.07.2012 року "Стандарт, 12 міс." на суму 9670 доларів США 57 центів та виплатою 10% річних на суму вкладу, № SAMDN25000730014144 від 25.10.2012 року "Стандарт, 12 міс." на суму 31966 доларів США 16 центів та виплатою 10% річних на суму вкладу, № SAMDN25000733164946 від 18.02.2013 року "Стандарт, 12 міс." на суму 9035 доларів США 30 центів та виплатою 9,75% річних на суму вкладу, № SAMDN25000733271773 від 21.02.2013 року "Стандарт, 12 міс." на суму 17272 долари США 49 центів та виплатою 9,75% річних на суму вкладу, № SAMDN25000733953995 від 20.03.2013 року "Стандарт, 12 міс." на суму 3020 доларів США та виплатою 9,75% річних на суму вкладу, № SAMDNWFD0070035371300 від 13.12.2013 року "Стандарт, 12 міс." на суму 2400 доларів США та виплатою 10% річних на суму вкладу, № SAMDN25000726997414 від 07.07.2012 року "Стандарт, 12 міс." на суму 5631 євро 96 центів та виплатою 8% річних на суму вкладу. Представник позивача також посилався на те, що з 01.03.2014 року банк заблокував повністю можливість розпорядження грошовими коштами позивача. На чисельні звернення позивача щодо нарахування, розблокування (відновлення доступу до рахунків, карток) банком були проігноровані з посиланням а те, що "банк не може поновити операції по рахункам своїх клієнтів у зв'язку із відсутністю легітимної законодавчої бази, що визначає основи діяльності банківської системи у Криму". Згідно з довідкою №4007825 від 10.05.2014 року за договорами банківських вкладів станом на 10 травня 2014 року на банківських рахунках, відкритих на ім'я [PERSON] за зазначеними договорами наявні грошові кошти у розмірі 189498,39 доларів США та 35217,05 Євро. На підтвердження доводів про існування на час розгляду справи невиконаних грошових зобов'язань ПАТ КБ "Приватбанк" позивачем була надіслана копія довідки № 4007825 від 10.05.2014 року, згідно з якою на рахунках [PERSON] відкритих в ПАТ КБ "Приватбанк" наявний залишок грошових коштів (а. с. 7). Проте дану довідку суд вважає недопустимим доказом, оскільки вона видана неповноважною особою, копія довідки не завірена належним чином, представник ПАТ КБ "Приватбанк" у судовому засіданні не підтвердила ані факт видачі даної довідки, ані зазначену в даній довідці інформацію. Таким чином, вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідача суд приходить до висновку щодо необхідності відмови у їх задоволенні у зв'язку з недоведеністю. Вирішуючи позовні вимоги в частині зобов'язання нарахувати та виплатити відсотки по договорам банківських вкладів, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, 3% річних за договорами банківських вкладів та відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 10000 гривень та враховуючи, що дані вимоги носять похідних характер від інших вимог, у задоволенні яких було відмовлено, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову і в цій частині. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України, приймаючи до уваги результат вирішення справи, а також те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.11 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", суд вважає за необхідне судові витрат по даній цивільній справі віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed