Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» (далі Фонд) звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування кредитом, плати за надання та управління кредитом. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що з метою реалізації державної політики стимулювання житлового будівництва на селі розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації від 17.05.1997 року № 419 було створено Луганське обласне комунальне підприємство «Обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», правонаступником якого на підставі рішення Луганської обласної ради від 23.12.2005 року № 22/36 є Комунальне підприємство «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі». 05 червня 2009 року між Фондом та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0180/2009 про надання кредиту у розмірі 10000,00 гривень строком на 7 років 6 місяців. Фактично відповідач отримала кредит на суму 10000,00 гривень. З метою забезпечення повернення кредиту, отриманого [PERSON] , 05 червня 2009 року між Фондом та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з якими [PERSON] зобов`язався відповідати перед Фондом солідарно з [PERSON] за своєчасне та в повному обсязі виконання всіх боргових зобов`язань. Відповідно до кредитного договору, фактично отриманий кредит повинен повертатися щоквартально до 5 числа поточного кварталу рівними частинами основного боргу (по 400 грн.) починаючи з 05.06.2010 року згідно з встановленим графіком. У відповідності зі ст.ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений договором термін, але боржникта поручитель порушили умови кредитного договору, а саме - строки повернення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена, а саме: заборгованість по кредиту у розмірі 3\~195,07 гривень, заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 636,56 гривень, заборгованість по відсоткам за видачу та управління кредитом у розмірі 636,56 гривень, а всього 4\~468,19 гривень. Тому позивач просить суд розірвати кредитний договір № 0180/2009 від 05 червня 2009 року, укладений між Фондом та відповідачем [PERSON] , стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 4\~468,19 гривень, а також стягнути судовий збір в розмірі 2270 гривень. Представник позивача Комунального підприємства «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про підтримання позову та просила суд розглянути справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином - через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" на веб-сайті Марківського районного суду в розділі "Громадянам, що мешкають в зоні АТО", оскільки відповідачі зареєстровані на тимчасовоокупованій території України визначеній Верховною радою України куди підприємством поштового зв`язку "Укрпошта" не здійснюється доставка поштової кореспонденції . Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК Україну, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. 23.12.2021 року згідно ст.281 ЦПК України, без виходу суду до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи з занесенням до протоколу судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 05 червня 2009 року між Фондом та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0180/2009 про надання кредиту у розмірі 10000,00 гривень строком на 7 років 6 місяців. Фактично відповідач отримала кредит на суму 10000,00 гривень (а.с. 6-7). 05 червня 2009 року між Фондом та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з якими [PERSON] зобов`язався відповідати перед Фондом солідарно з [PERSON] за своєчасне та в повному обсязі виконання всіх боргових зобов`язань (а.с.9-10). Відповідно до п. 1.2 кредитного договору - забезпечення кредитного договору є договір поруки. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору, кредит, наданий позичальнику, також забезпечується всім його майном і майном повнолітніх членів його родини, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення, що надали свою письмову згоду на участь у виконанні зобов`язань за цим кредитним договором. Фактично відповідач [PERSON] отримала кредит на суму 10000,00 гривень. Відповідно до п. 2.5 кредитного договору, фактично отриманий кредит повинен повертатися щоквартально до 5 числа поточного кварталу рівними частинами основного боргу (по 400 грн.) починаючи з 05.06.2010 року згідно з встановленим графіком.(а.с.8). У відповідності до ст.ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений договором термін, проте відповідачі порушили умови кредитного договору, а саме строки повернення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 21.01.2021 року у розмірі 4\~468,19 гривень, що складається з: заборгованості по кредиту у розмірі 3\~195,07 гривень, заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 636,56 гривень, заборгованості по відсоткам за видачу та управління кредитом у розмірі 636,56 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.26). Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1\~ст. 543 ЦК України\~встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Згідно з ч.ч. 1,2\~ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог в частині стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування кредитом, плати за надання та управління кредитом підлягає задоволенню у повному обсязі знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо вимог позивача про розірвання кредитного договору суд зазначає наступне. Згідно з ч. 2\~ст. 651 ЦК України\~договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. На час подання до суду позову 17.02.2021 року строк дії кредитного договору №0180/2009 від 05.06.209 року закінчився 05.06.2016 року відповідно до п. 8.1 кредитного договору. Кредитний договір вже припинився, але його припинення не звільняє від відповідальності за його порушення, яке мало місце в період його дії відповідно до п. 8.2 кредитного договору. Тому позовні вимоги в частині розірвання відповідного договору задоволенню не підлягають. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів слід стягнути в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2270 грн. 00 коп. На підставі ст.ст.\~3,\~16,\~525,\~526,\~530,\~543,\~554,\~610,\~611,\~625,\~626,\~629,\~651,1054 ЦК України,

Outcome: partial