Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

[PERSON] 03.05.2017 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що у відповідності до ордера №6, виданому Жмеринським ТОВ "ЕКСПРЕС" 14.04.2004 року на його ім'я, його сім'я в складі дружини [PERSON] та дочки [PERSON] проживала в кімнаті [ADDRESS] який має статус "гуртожиток сімейного типу". Повідомив, що після народження [INFO] сина [PERSON], він, як і вся сім'я був зареєстрований на даній житловій площі. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 14.10.2014 року було розірвано шлюб між ним та відповідачем та з того часу остання у його кімнаті не проживає. Зазначив, що 22.07.2016 року відповідач зареєструвала шлюб з [PERSON], змінила прізвище на прізвище чоловіка, проживає у його будинку за адресою: [ADDRESS], та на його неодноразові вимоги знятись з реєстрації в кімнаті гуртожитку вона не реагує та з реєстрації добровільно не знімається. Зауважив, що він має намір приватизувати вказану кімнату гуртожитку на себе та своїх дітей, а реєстрація відповідача у його кімнаті унеможливлює оформлення її приватизації. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив усунути йому перешкоду у приватизації кімнати [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування вказаною кімнатою житлового приміщення. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що перебуваючи у шлюбі із відповідачем йому та членам його сім'ї Жмеринським ТОВ "ЕКСПРЕС" на підставі ордера було надана у користування кімната у гуртожитку, однак у 2014 році шлюб з відповідачем було розірвано. В теперішній час квартиронаймачами вирішується питання приватизації даного гуртожитку, однак він може реалізувати право приватизації займаної ним кімнати за відповідним наміром приватизувати її разом із дітьми в інтересах останніх, оскільки відповідач також зареєстрована в спірному житлі, але наразі вона має іншу сім'ю та змінила прізвище. Повідомив, що він сплачував всі комунальні послуги самостійно, але як йому було повідомлено на підприємстві, чомусь було виписано два особових рахунки: один на його ім'я та інший - на ім'я відповідача, та остання якісь суми сплачувала, однак які саме, йому невідомо. Вказав, що коли вони розірвали шлюб, у відповідача вже був інший чоловік, а тому він сказав їй зібрати свої речі та покинути його житло. Відповідач покинула спірну кімнату та в подальшому з проханням повернутися додому вона не зверталася, а винаймала квартиру. Також повідомив, що спочатку він ходив до дітей у найману квартиру, а потім діти почали нервувати, і відповідач попросила його більше туди не приходити та вирішувати всі питання у телефонному режимі. Зазначив, що в спірній кімнаті на даний час речей відповідача немає та ключі в останньої від даного житла відсутні, однак відповідач кілька разів до нього зверталася із проханням пожити в його житлі, але він їй не дозволив, так як вона на той час мала стосунки з іншим чоловіком, проте запропонував пожити дітям в даній кімнаті. Зауважив, що він пропонував [PERSON], щоб вона не подавала заяву про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, а він в обмін на це обіцяв, що переїде жити до своєї матері та звільнить їй із дітьми кімнату, але дружина не погодилася. З позовом до суду про виселення відповідача з даної кімнати, він не звертався. Просив задоволити позов. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Полігас В.М. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення даного позову, пояснивши, що відповідач покинула житло на вимогу самого позивача по справі, вона не має самостійного доступу до даного житла, так як ключі від кімнати знаходяться у позивача та іншого житла, яке б було у її власності чи в оренді у неї в теперішній час немає. Крім того, відповідач несе витрати по утриманню даної кімнати, сплачує комунальні платежі, тобто фактично вона є належним користувачем та членом сім'ї. Зазначив, що якщо відповідача буде знято з реєстрації, то остання буде змушена шукати місце реєстрації і для дітей, тому що вони знаходяться на її утриманні і було встановлено місце їх проживання разом із матір'ю, тому вони можуть втрати своє право на приватизацію житла. Зауважив, що відповідач після розірвання шлюбу, перебуваючи у важкому матеріальному стані та не маючи іншого житла, зверталася до позивача по справі з проханням пожити у спірній кімнаті, однак останній, незважаючи на те, що він деякий час в даному житлі не проживав, працюючи у м.Києві, так і не дозволив їй проживання, але вона до суду з приводу цього не зверталася. Повідомив, що на даний час відповідач також орендує житло із теперішнім чоловіком. Просив відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області - Українець П.І. вказав про вирішення даного позову на розсуд суду, пояснивши, що так як при розірванні шлюбу не було вирішено питання про визначення місця проживання дітей, то інтереси останніх, вважає, не будуть порушуватися. Представник третьої особи - Комунального підприємства "Жмеринкакомунсервіс", за його належним викликом в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подав, обставини чого не перешкоджають розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, вивчивши представлені докази суд доходить наступного. У відповідності до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.47 Конституції України кожна особа має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч.2 ст.128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім'ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Відповідно до ст.129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Відповідно до вимог ст.71, 72 ЖК України, зокрема, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї жиле приміщення зберігається за ними протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні понад шість місяців з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Якщо особа не проживає в жилому приміщенні без поважних на те причин понад встановлені законом строки, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. За змістом п.34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" визначено, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Так, з копії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 14.10.2014 року (а.с.8) вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб, зареєстрований 08.05.2003 року в Станіславчицькій сільській раді Жмеринського району Вінницької області за актовим записом №7. Відповідно до копій свідоцтв про народження [NUMBER] (а.с.6) та [NUMBER] (а.с.7) сторони по справі є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно копії ордера №6, виданого 14.04.2004 року Жмеринським ТОВ "Експрес" (а.с.9) позивачу [PERSON], сім'я якого складалася з трьох чоловік, а саме: [PERSON] - наймач, [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька, надано право зайняття однієї кімнати за [ADDRESS] Згідно довідки ТОВ "Жмеринське підприємство "ЕКСПРЕС" від 03.05.2017 року №591 (а.с.10) гуртожиток, який розташований по [ADDRESS] має статус "гуртожиток сімейного типу". З копій паспорту [NUMBER] (а.с.3) та [NUMBER] (а.с.4) і копій довідок про реєстрацію місця проживання особи від 26.04.2017 року (а.с.12-13) вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] Згідно акту №467 від 10.04.2017 року, складеного комісією у складі працівників ТОВ "Жмеринське підприємство "Експрес", а саме: начальника відділу правового та кадрового забезпечення [PERSON], інспектора відділу кадрів [PERSON] та бухгалтера [PERSON] (а.с.15) шляхом опитування мешканців гуртожитку, який знаходиться на балансі підприємства та розташований за адресою: [ADDRESS], було встановлено, що [PERSON] з 01.12.2014 року по теперішній час не проживає за адресою: [ADDRESS] З копії рішення виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області №165 від 15.06.2017 року (а.с.32-35) вбачається, що на виконання рішення Жмеринської міської ради від 13.04.2017 року №309 "Про надання згоди на прийняття у комунальну власність міста гуртожитку" затверджено акти приймання-передачі гуртожитку по [ADDRESS], з балансу ТОВ "Жмеринське підприємство "Експрес" в комунальну власність міста, та з комунальної власності міста на баланс КП "Жмеринкакомунсервіс" балансовою вартістю 153503,92 грн., загальною площею 634,4 кв.м., Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються. Враховуючи наведене та вимоги діючого законодавства, а також те, що позивач, як наймач житлового приміщення має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, відповідач створює позивачу перешкоди у реалізації ним свого права приватизації нерухомого майна та позбавляє можливості використовувати житлову кімнату за власним розсудом, наразі відповідач [PERSON] не є власником даного житлового приміщення, а також фактично відсутня у зазначеній житловій кімнаті з грудня 2014 року, тобто понад визначений законом строк, протягом якого за нею зберігається право на жиле приміщення, проживаючи за іншою адресою та перебуваючи у шлюбі з іншою особою, обставини чого визнані обома сторонами. При цьому судом не встановлено поважних причин її відсутності у спірній жилій кімнаті гуртожитку, яку вона залишила самостійно та надалі не вживала ніяких активних дій щодо вселення до цієї кімнати у встановленому порядку звернення до суду задля подолання відповідної незгоди позивача, яка сама по собі не містила ознак насильницьких дій чи іншого протиправного характеру. Відтак сукупність встановлених обставин щодо відсутності відповідача як колишнього члена сім'ї наймача у спірній кімнаті гуртожитку сімейного типу понад шість місяців без поважних причин визначає застережені законом підстави визнання її особою, яка втратила право користування цим спірним жилим приміщенням, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача стягненню на його користь з відповідача підлягають документально підтверджені судові витрати із сплати судового збору в розмірі 640 грн. (а.с.1). Враховуючи викладене,

Outcome: approved