Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати санітарно-гігієнічну характеристику умов праці від 20.02.2015 року на артиста оркестру КП «Житомирський академічний український музично-драматичний театр ім. І.А.Кочерги» - [PERSON], яка була складена та затверджена Житомирським міськуправлінням ГУ держсанепідслужби в Житомирській області. В позовній заяві, а також в доповненні до позовної заяві від 12.08.2015р. (а.с. 174-176) позивач зазначив, що саніторно-гігієнічна характеристика складена з порушенням Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці затверджених наказом МОЗ України від 13.12.2004 року №614. Зокрема, акт санітарно-гігієнічного обстеження, який є підставою для складання санітарно-гігієнічної характеристики, було складено комісією за відсутності представника позивача, участь якого є обов'язковою. Також, документи, які були надані КП "Житомирський академічний український музично-драматичний театр ім. І.А. Кочерги" на виконання припису держсанепідслужби для складання санітарно-гігієнічної характеристики, надані не в повному обсязі та не погоджувалися роботодавцем з робочим органом виконавчої дирекції [PERSON] соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, а тому не можна було проводити обстеження організації для уточнення умов праці та складати вказаний вище акт. Крім того, сама санітарно-гігієнічна характеристика не відповідає дійсним умовам праці [PERSON], містить суперечливі дані щодо наявності шкідливих виробничих факторів на робочому місці працівника, які могли спричинити виникнення і розвиток професійного захворювання працівника. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали з наведених вище підстав, а також наголосили, що оскаржують саме процедуру оформлення санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, а не саме професійне захворювання, яке було встановлено центральною лікарсько-експертною комісією. Представник відповідача - головного управління Держсанепідемслужби у Житомирській області позовні вимоги не визнала з підстав викладених у письмових запереченнях на позов (а.с 193-195). Зокрема вказала, що санітарно-гігієнічна характеристика умов праці від 20.02.2015 року на артиста оркестру КП «Житомирський академічний український музично-драматичний театр ім. І.А.Кочерги» - [PERSON] складена з дотриманням вимог чинного законодавства. Натомість сам позивач вчиняв дії направленні на перешкоджання здійснення дій щодо підготовки документів для встановлення професійного захворювання [PERSON] Вважає, що будь-які права позивача не порушені, тому не підлягають судовому захисту у такий спосіб, про що також неодноразово вказувалось апеляційним судом Житомирської області в аналогічних справах. Представник відповідача - КП «Житомирський академічний український музично-драматичний театр ім. І.А.Кочерги» щодо позову заперечила, вважає, що санітарно-гігієнічна характеристика умов праці від 20.02.2015 року складена у відповідності до вимог чинного законодавства . Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. В попередніх судових засіданнях щодо задоволення позову заперечив, вказав на наявність у нього професійного захворювання, що встановлено у визначеному законом порядку. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.12.2004р. №614 затверджено Порядок складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці (далі за текстом - Порядок), який було прийнято на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 №1112 "Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві". Пунктом 1.3 Порядку визначено, що санітарно-гігієнічна характеристика умов праці складається в разі підозри в працівника професійного захворювання (отруєння) та є одним з документів, з урахуванням якого в кожному конкретному випадку вирішується питання про зв'язок хронічного захворювання (отруєння) з впливом виробничих факторів і трудового процесу (далі - виробничі фактори) з метою встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння). Згідно п.1.4 Порядку санітарно-гігієнічна характеристика складається лікарем з гігієни праці закладу державної санітарно-епідеміологічної служби за місцезнаходженням підприємства, де працює хворий, на запит керівника ЛПЗ. Згідно п. 1.5. Порядку підставою для складання санітарно-гігієнічної характеристики є акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта за формою 315/о, затвердженою наказом МОЗ України від 11.07.2000 №160 "Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в санітарно-епідеміологічних закладах". Обстеження проводиться за участю представників підприємства, первинної профспілкової організації, членом якої є хворий, або уповноваженої найманими працівниками особи з питань охорони праці, якщо хворий не є членом профспілки, та робочого органу виконавчої дирекції [PERSON] за місцезнаходженням підприємства. Відповідно до п.1.14 Порядку для складання санітарно-гігієнічної характеристики головний державний санітарний лікар надсилає припис роботодавцю (особі) для надання необхідних документів за встановленою формою (Додаток 3). Термін надання документів не повинен перевищувати 15 робочих днів з часу отримання офіційного запиту від головного державного санітарного лікаря. Матеріали подаються до закладу державної санітарно-епідеміологічної служби із супровідним листом. Пунктом 1.17 Порядку визначено, що документи згідно з додатком 3 роботодавець (уповноважений ним орган) (особа), а в разі ліквідації підприємства його правонаступник (особа) узгоджує з робочим органом виконавчої дирекції [PERSON], а також з профспілковою організацією підприємства відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року №1112 "Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві". Після отримання вказаних документів заклад державної санітарно-епідеміологічної служби проводить обстеження підприємства для уточнення умов праці працівника в його присутності, представників роботодавця, робочого органу виконавчої дирекції [PERSON], профспілкової організації з проведенням, у разі необхідності, вимірювань (досліджень) виробничих факторів і трудового процесу за кошти роботодавця (п.1.18) та в подальшому комісія складає акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта за формою 315-0/о. З актом ознайомлюють працівника, робоче місце якого обстежувалось, що засвідчується його підписом (п.1.19 Порядку). Відповідно до п. 1.20 Порядку заклад державної санітарно-епідеміологічної служби протягом 5 робочих днів після складання та підписання акта всіма членами комісії готує санітарно-гігієнічну характеристику згідно з додатком 4. Пунктом 1.23 Порядку визначено, що санітарно-гігієнічна характеристика може бути використана протягом 5 років, якщо умови праці працівника за цей час не змінились, що підтверджується довідкою роботодавця (особи) відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби. Відповідно до п. Порядку 1.26. у разі незгоди з санітарно-гігієнічною характеристикою заявник має право оскаржити її у вищому закладі державної санітарно-епідеміологічної служби або в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що 12.01.2015 р. Житомирським міськрайонним управлінням ГУ Держсанепідслужби у Житомирській області було отримано запит обласної клінічної лікарні ім. О.Ф.Гербачевського на складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці працівника при підозрі у нього професійного захворювання на артиста оркестру [PERSON] (а.с. 199). Після отримання вказаного запиту заступником начальника Житомирського міського управління головного управління Держсанепідслужби у Житомирській області (далі за текстом - управління або відповідач) було направлено припис від 13.01.2015 року роботодавцю - КП «Житомирський академічний український музично-драматичний театр ім. І.А.Кочерги» (далі за текстом - роботодавець) на надання документів, що необхідні для складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці на працівника [PERSON] при підозрі у нього професійного захворювання (а.с. 200) Листом від 05.02.2015 р. за № 36 роботодавець надіслав управлінню пакет документів для складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці на працівника при підозрі у нього професійного захворювання (а.с. 201). Листом від 10.02.2015р. за №06-89 Відділення виконавчої дирекції [PERSON] соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Житомир (далі за текстом - позивач або [PERSON]) повідомило управління про відмову погоджувати надіслані документи, оскільки документи були надані не в повному обсязі, в порушення додатку №3 Порядку, у зв'язку з чим повідомлено управління про неможливість проведення обстеження вказаної організації для уточнення умов праці, а також про неможливість без акта санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкту та підпису всіма членами комісії написання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці [PERSON] (а.с. 203). Разом з тим, листом від 11.02.2015 р. за вих. № 261 управління запросило представника позивача прийняти участь у проведенні санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкту з 10.00 год. 12.02.1015 р. по 13.02.2015 р. Однак, представник позивача для проведення обстеження об'єкта не з'явився. Незважаючи на відсутність представника [PERSON], 12-13 лютого 2015 року було проведено санітарно-епідеміологічне обстеження об'єкту та складено відповідний Акт за формою № 315-0, який був підписаний всіма присутніми членами комісії без заперечень та в подальшому спеціалістом управління було складено санітарно-гігієнічну характеристику умов праці [PERSON] (а.с. 206-207, 210-212) Згідно п.62 Постанови КМУ від 30.11.11р. №1232 "Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві" (далі за текстом - Постанова) усі випадки хронічних професійних захворювань незалежно від строку їх настання підлягають розслідуванню. Згідно п. 64 Постанови віднесення захворювання до професійного здійснюється відповідно до процедури встановлення зв'язку захворювання з умовами праці згідно з додатком 14 та переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 р. № 166. Пунктами 1, 3 Додатку №14 до Постанови визначено, що професійний характер хронічного захворювання (отруєння) встановлюється лікарсько-експертною комісією спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу (далі - комісія), склад якої затверджує керівник такого закладу. У разі потреби до роботи комісії залучаються спеціалісти (представники) закладів державної санітарно-епідеміологічної служби, підприємства, робочого органу [PERSON] соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, первинної організації профспілки, членом якої є хворий, або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня). Рішення про зв'язок захворювання з умовами праці приймається на підставі клінічних, функціональних досліджень (амбулаторних або стаціонарних) з урахуванням відомостей, зазначених у: - копії трудової книжки, - для визначення стажу роботи в умовах дії виробничих факторів; - виписці з амбулаторної картки (форма 025/у); - історії хвороби за весь період спостереження; - направленні хворого на комісію з медичним висновком лікаря-профпатолога; - санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці; - інформаційній довідці про умови праці працівника, що складається фахівцями установи державної санітарно-епідеміологічної служби, яка здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, у разі підозри в нього професійного захворювання (отруєння); - висновку фтизіатра, нарколога та інших документах (у разі потреби); - актах за формою Н-5 і Н-1 (у разі гострого професійного захворювання (отруєння). В пункті 4 Додатку №14 до Постанови регламентовано, що висновок комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) професійного захворювання видається працівникові, а копія надсилається головному спеціалістові з професійної патології Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя за місцем роботи або проживання працівника та робочому органові [PERSON] соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. До спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу в разі потреби для встановлення діагнозу може направлятися також хворий, який проходить обстеження у будь-якому науковому інституті (установі) медичного профілю. Пунктом 68 Постанови передбачено, що у спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу професійного захворювання приймається центральною лікарсько-експертною комісією державної установи "Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України", у роботі якої мають право брати участь фахівці відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, лікувально-профілактичного закладу, спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу, робочого органу виконавчої дирекції [PERSON], спеціалісти (представники) підприємства, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), представники вищого органу профспілки. Оскарження рішення зазначеної комісії у разі незгоди хворого або роботодавця здійснюється у судовому порядку. Згідно п. 70 Постанови спеціалізованими профпатологічними лікувально-профілактичними закладами стосовно кожного хворого складається повідомлення про професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 (далі - повідомлення за формою П-3) згідно з додатком 15. Відповідно до п. 72 Постанови працівникові видається під розписку медичний висновок лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) у нього професійного захворювання за формою згідно з додатком 16. Пунктом 74 Постанови визначено, що головний державний санітарний лікар Автономної Республіки Крим, області або міста утворює протягом трьох днів після отримання повідомлення за формою П-3 комісію з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання (далі - комісія з розслідування), до складу якої входять представник закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством (голова комісії), представники лікувально-профілактичного закладу, роботодавця, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), вищого органу профспілки, робочого органу виконавчої дирекції [PERSON] за місцезнаходженням підприємства, а також у разі потреби представники інших органів. Згідно п. 86 Постанови за результатами розслідування комісія складає акт проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П- 4. У разі незгоди члена комісії з розслідування із змістом акта за формою П-4 він його підписує, письмово викладає свою окрему думку, яка додається до акта і є його невід'ємною частиною, про що робиться відмітка у зазначеному акті (п. 87 Постанови). З матеріалів справи вбачається, що на підставі медичного висновку Центральної лікарської-експертної комісії про наявність професійного характеру захворювання від 19.05.2015р. за №188381 Клінікою професійних захворювань «Інституту медицини праці національної академії медичних наук України» (а.с. 161) складено повідомлення про професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 № 197 від 22.05.2015 р. відносно [PERSON] (а.с.213) та в подальшому комісією з розслідування причин виникнення професійного захворювання складено акт форми П-4. Слід зазначити, що питання призначення страхових виплат врегульоване Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 року, в редакції Закону від 28.12.2014р. Так, в частині 1 статті 43 Закону встановлено, що для розгляду справ про страхові виплати до [PERSON] подаються, зокрема акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть. Статтею 44 Закону визначено, що [PERSON] розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім'ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів. [PERSON] може затримати страхові виплати до з'ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог. Статтею 45 Закону визначено, випадки у яких [PERSON] відмовляє у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, зокрема тоді, коли мали місце: навмисні дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання приписів та обмежень лікаря) потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку; подання роботодавцем, іншими органами, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілим [PERSON] свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок; вчинення застрахованим умисного злочину, що призвів до настання страхового випадку. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на матеріали справи, суд погоджується з доводами позивача, що мало місце порушення встановленого порядку складання акту санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта, оскільки воно проводилося без участі представника [PERSON], а також без погодження ним документів наданих роботодавцем на виконання припису управління. Разом з тим, з системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства слід дійти висновку, що санітарно-гігієнічна характеристика умов праці є лише одним із документів, на підставі якого лікарсько-експертною комісією спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу приймається рішення про зв'язок захворювання з умовами праці (п. 3 додатку№14 Постанови). Суд звертає увагу, що саме члени такої комісії несуть відповідальність за складання відповідного висновку, так само як інші органи, які долучені до встановлення професійного захворювання, за вчинення відповідних дій, що перебувають у їхній компетенції. З матеріалів справи вбачається, що остаточний діагноз професійного захворювання [PERSON] було прийнято центральною лікарсько-експертною комісією державної установи "Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України", у роботі якої мають право брати участь в т.ч. фахівці робочого органу виконавчої дирекції [PERSON], які можуть надавати свої пояснення щодо обставин захворювання. При цьому, у разі незгоди, таке рішення згідно п.68 Постанови, може бути оскаржене хворим або роботодавцем у судовому порядку. Тобто, визначене чітке коло суб'єктів права оскарження рішення. Порядком складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці також не передбачено право оскарження такого висновку в судовому порядку відділенням [PERSON] соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Законом передбачений інший спосіб дій [PERSON] у разі виявлення ним порушення чинного законодавства заявником, зокрема шляхом затримки або відмови у страхових виплатах. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами обставини, що оспорювані ним дії та складена санітарно-гігієнічна характеристики умов праці від 20.02.2015 року порушують його цивільні, житлові, земельні, сімейні, трудові права, та що він є суб'єктом, який в силу закону має право на їх оспорення у такий спосіб.

Outcome: dismissed