Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Представник позивача, Л.М.Чернінська, діючи на підставі довіреності № 18/3973 від 30.12.2013 року та в інтересах Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Чернігівгаз" звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього матеріальної шкоди в розмірі 75 000,00 грн (сімдесят п`ять тисяч) та 750,00 грн. судового збору. З позову виходить, що згідно наказу № 6-о від 01 квітня 2003 року відповідач - [PERSON] перебував з Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації „Чернігівгаз" у трудових відносинах, працював водієм Городнянського УГГ. 22 липня 2014 року о 19 годині 10 хвилин, перебуваючи на роботі, відповідач [PERSON] у стані сильного алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки VOLKWAGEN TRANSPORTER, рухаючись по ділянці дорозі, яка проходить по вул. Леніна в місті Городня, у районі розташування житлового будинку № 79, у напрямку виїзду з міста, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та умови, виїхав на зустрічну смугу руху, чим порушив п.п.б) п.2.3; п.п.а) п.2.9.; п.10.1; п.11.3 правил дорожнього руху. Вказані дії призвели до наїзду на мопед марки „Дельта" , біля якого знаходився [PERSON], в результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження. Своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху, [PERSON] скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України. 29 жовтня 2014року вироком Городнянського районного суду Чернігівської області [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України, [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.Також вказаним вироком Городнянського районного суду Чернігівської області з ПАТ „Чернігівгаз" стягнуто на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди у сумі 75000,00 гривень. 30.01.2015 року підтверджено платіжним дорученням № 169, що ПАТ „Чернігівгаз" сплатило 75000,00 грн. [PERSON] на виконання вироку суду. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце засідання повідомлений належним чином. На а.с.30 міститься зворотнє поштове повідомлення про вручення [PERSON] судової повістки про виклик до суду. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з'явився, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності [PERSON] на підставі наявних у справі доказів. Суд, встановивши характер взаємовідносин сторін, дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного. Судом встановлено і цей факт підтверджується матеріалами справи, що згідно вироку Городнянського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2014 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України. Також вищевказаним вироком з ПАТ „Чернігівгаз" на користь [PERSON] було стягнуто відшкодування моральної шкоди у розмірі 75000,00 грн.. (а.с.4-8). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадження, що набрав законної сили, обов`язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з дослідженою в судовому засіданні постановою про відкриття виконавчого провадження від 29 січня 2015 року, встановлено, що 29 січня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 732/1583/14, виданого 16 січня 2015 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Чернігівгаз" на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди 75000,00 гривень (а.с.9). Згідно з дослідженим платіжним дорученням № 169 від 30 січня 2015 року, встановлено, що ПАТ „Чернігівгаз" перерахував на користь Новозаводського ВДВС ЧМУЮ 75 000,00 (сімдесят п`ять тисяч) гривень. У відповідності до пункту 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року „ Про деякі питання застосування судами законодавство при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, збріганням або утриманням транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості, наприклад використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички, тощо) володіє траспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку із виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, що між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку. Статтею 1191 Цивільного Кодексу України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до пункту 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року „ Про деякі питання застосування судами законодавство при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" встановлено, за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена до винної особи, оскільки за змістом ст.1191 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди. З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачаню та газифікації „Чернігівгаз" грунтуються на законі і висунуті позовні вимоги, підлягають задоволенню в межах заявленого у повному обсязі. Стороною позивача при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 750 грн 00 коп., які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved