Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до селянського фермерського господарства "Вид" про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації та повернення земельної ділянки . В обгрунтування своїх вимог позивач [PERSON] зазначила, що за нею на праві власності зареєстровано земельну ділянку розміром 2.5590 га, що знаходиться на території Кукулівської сільської ради Піщанського району Вінницької області, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №205083, виданий 28 жовтня 2004 року Піщанською районною державною адміністрацією, кадастровий номер 0523281600:01:001:0229, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до договору оренди землі укладеного в с.Кукули Піщанського району Вінницької області 04.01.2005 року між нею та СФГ "Вид" в особі голови [PERSON], вказана земельна ділянка була передана в строкове платне користування СФГ "Вид", нормативно грошова оцінка землі складає 31794.12 грн., строк дії договору 10 років. Вказаний договір зареєстрований 05.03.2005 року Піщанським відділом реєстрації Вінницької регіональної філії ДП "Центр ДЗК". В період дії вказаного договору, який був укладений на 10 років, був складений інший договір оренди землі від 29.12.2010 року між [PERSON] та СФГ "Вид" в особі голови [PERSON] і ця ж сама земельна ділянка передана у строкове платне користування строком на 20 років. Вказаний договір оренди зареєстрований у Державному реєстрі 28 жовтня 2011 року Піщанським відділом реєстрації Вінницької регіональної філії ДП "Центр ДЗК". Оскільки 29 рудня 2010 року договір оренди землі з СФГ "Вид" [PERSON] не укладала, підписаний договір був не нею, вона звернулась до Піщанського районного суду та просить визнати договір оренди землі від 12 грудня 2010 року недійсним , скасувати державну реєстрацію договору та повернути їй земельну ділянку [NUMBER] загальною площею 2.5590 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0523281600:01:001:0229, а також стягнути з відповідача судові витрати за проведення почеркознавчої екпертизи судовий збір та витрати за надання правничої допомоги. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте від її представника адвоката Ломаченського В.П. надійшла заява, в якій він просив розгляд справи проводити у його та позивача відсутності , підтримав вимоги позову, наполягав на його задоволенні. Представник відповідача СФГ "Вид" адвокат Купрій О.М. в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову заперечує та просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч.3ст.203 ЦК України однією з вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є вимога про те, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватись цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. За ст.ст.14, 16, 18, 19 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998р. (з наступними змінами та доповненнями), договір оренди землі укладається у письмовій формі і набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов та державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст.210, ч.3 ст.640 ЦК України та ч.1 ст.20 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності з моменту його державної реєстрації. За загальним правилом, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (ч. 2 ст.207 ЦК України). Виняток з цього правила стосується фізичних осіб, які через хворобу або фізичні вади не можуть підписатись власноручно. В такому випадку за дорученням такої особи та в її присутності текст правочину підписує інша особа. При цьому, підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, має бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє. Підстави визнання недійсним договору оренди землі передбачені частиною 2 статті 15 Закону України «Про оренду землі». Крім того, ч.1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1, 3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Тобто, підставою недійсності правочину є недодержання вимоги, передбаченої ч.3 ст.203 ЦК України щодо того, що волевиявлення учасника правочину повинно бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,5590 га, що знаходиться на території Кукулівської сільської ради Піщанського району Вінницької області , державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №205883, виданий 28 жовтня 2008 року Піщанською районною державною адміністрацією, кадастровий номер 0523281600:01:001:0229. 4 січня 2005 року між позивачем [PERSON] та СФГ "ВИД" в особі голови [PERSON] . було укладено договір, відповідно до якого в оренду відповідачу передано земельну ділянку загальною площею 2.559 га (а.с.7), однак позивач [PERSON] категорично заявила, що підпис від її імені в графі "Орендодавець" у спірному договорі оренди землі виконаний не нею, а іншою особою . Договір оренди земельної ділянки [PERSON] був зареєстрований 5 березня 2005 року Піщанським відділом реєстрації Вінницької регіональної філії ДП "Центр ДЗК", (а.с.11). Відповідно висновку судово - почеркознавчої експертизи від 5 березня 2019 року, проведеної відповідно до ухвали Піщанського районного суду від 17.12.2018 року, підпис у договорі оренди землі від 29.12. 2010 року, укладеного між орендодацем [PERSON] та орендарем СФГ "ВИД" в особі голови [PERSON] земельної ділянки [NUMBER] розміром 2.5590 га сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 05232281600:01:001:0229, яка знаходиться на території Кукулівської сільської ради строком на 20 років , у розділі "реквізити сторін" у рядку "підписи сторін, орендодавець",- виконаний не самою [PERSON] , а іншою особою(а.с. 49-58). Доказів того, що [PERSON] надавала повноваження іншій особі на підписання від її імені оспорюваного договору оренди землі відповідач суду не надав. Отже, судом встановлено що оспорюваний договір [PERSON] особисто не підписувала, повноваження на це іншій особі не надавала в установленому законом порядку, що свідчить про відсутність волі орендодавця на укладення оспорюваного договору, а тому не можна вважати, що сторони досягли усіх істотних умов договору оренди землі, що є підставою, передбаченою ст. 15 Закону України «Про оренду землі» та ст. 215 ЦК України, для визнання спірного договору недійсним. Даний договір оренди землі, який має дефект волі та волевиявлення орендодавця власника землі, порушує належне її право власності, право вільно приймати рішення щодо укладення договору відносно свого майна, вільно обирати контрагента та визначати умови договору. Законні права орендодавця під час укладення та підписання договору оренди були порушені, оскільки виключне право на підписання договору належить власнику землі або уповноваженій ним в установленому законом порядку особі. Оскільки непідписання орендодавцем договору оренди землі та ненадання повноважень на його укладення й підписання іншій особі свідчить про відсутність у останнього волевиявлення на укладення цього договору, а сам договір за таких обставин, виходячи з положень, передбачених ч.1 ст.215 ЦК України, підлягає визнанню недійсним у зв`язку з недодержанням в момент вчинення правочину стороною вимоги, встановленої ч.3 ст.203 цього Кодексу. Інші докази, які б спростовували або суперечили доводам сторони позивача, а також висновку експерта в матеріалах справи відсутні та суду не надані. Враховуючи викладене, підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання недійсним оспорюваного договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СФГ "ВИД" . В порядку ст. 141 ЦПК України, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені і документально підтверджені судові витрати за даним позовом.

Outcome: approved