Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 30.11.2017 року між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк", найменування якого було змінено на Акціонерне товариство "Кредобанк" та [PERSON] було укладено договір №7600544 про встановлення ліміту кредитування (Автоматичний овердрафт), згідно з яким відповідачу було встановлено максимальну суму ліміту кредитування по рахунку в розмірі 50000,00 грн. (п.1.3 Договору). Відповідно п.1.5 договору ліміт кредитування по рахунку встановлюється терміном на 12 (дванадцять) календарних місяців, починаючи з дати первинного встановлення поточної суми ліміту кредитування. Відповідно до п.1.18 договору кредитні правовідносини та ліміт кредитування продовжують свою дію на строк, на який був встановлений, якщо жодна зі сторін до закінчення строку (п.1.5 договору) не подала письмових заперечень проти такого продовження, але не довше строку дії договору пакетного обслуговування. У відповідності до п.1.16 договору, за користування кредитом, отриманим по цьому Договору, клієнт сплачує банку проценти у розмірі 30 (тридцяти) % річних, але не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем нарахування процентів. Згідно умов п.1.17 договору клієнт виконує свої зобов`язання з повернення кредиту, сплати процентів, неустойки шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на рахунок, визначений у п. 1.1 договору. Взяті на себе позивачем зобов`язання згідно з договором щодо надання відповідачу грошових коштів були виконані в повному обсязі, що підтверджується випискою з руху коштів по рахунку. Позичальник був ознайомлений з правилами, умовами кредитування, діючими тарифами банку, загальною вартістю кредиту і зобов`язується їх виконувати. Всупереч п.1.1, п.1.3, п.1.16, п.1.18 договору зобов`язання позичальник не виконав, кредит в порядку і в терміни, передбачені договором, не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив. Відповідно до п.1.30 договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитними правовідносинами, позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання клієнта, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості клієнта. Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором про встановлення ліміту кредитування, що призвело до порушення прав позивача. На адресу відповідача було надіслано повідомлення-вимогу від 14.06.2019 року щодо погашення заборгованості, яка відповідачем отримана особисто та повністю проігнорована. Загальна сума заборгованості по договору про встановлення автоматичного овердрафту становить 58548,25 грн. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором №7600544 від 30.11.2017 року в сумі 58548,25 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. 28.08.2019 року суддею постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали сторонами отримано згідно відмітки у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення - 03.09.2019 року. 25.09.2019 року відповідач у цивільній справі [PERSON] надіслав до суду заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 02.10.2019 року заяву [PERSON] про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.11.2017 року між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк", найменування якого було змінено на Акціонерне товариство "Кредобанк" та [PERSON] було укладено договір №7600544 про встановлення ліміту кредитування (Автоматичний овердрафт), згідно з яким відповідачу було встановлено максимальну суму ліміту кредитування по рахунку в розмірі 50000,00 грн. (п.1.3 Договору). Відповідно п.1.5 договору ліміт кредитування по рахунку встановлюється терміном на 12 (дванадцять) календарних місяців, починаючи з дати первинного встановлення поточної суми ліміту кредитування. Відповідно до п.1.18 договору кредитні правовідносини та ліміт кредитування продовжують свою дію на строк, на який був встановлений, якщо жодна зі сторін до закінчення строку (п.1.5 договору) не подала письмових заперечень проти такого продовження, але не довше строку дії договору пакетного обслуговування. У відповідності до п.1.16 договору, за користування кредитом, отриманим по цьому Договору, клієнт сплачує банку проценти у розмірі 30 (тридцяти) % річних, але не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем нарахування процентів. Згідно умов п.1.17 договору клієнт виконує свої зобов`язання з повернення кредиту, сплати процентів, неустойки шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на рахунок, визначений у п. 1.1 договору. Вз`яті на себе позивачем зобов`язання згідно з договором щодо надання відповідачу грошових коштів були виконані в повному обсязі, що підтверджується випискою з руху коштів по рахунку. Позичальник був ознайомлений з правилами, умовами кредитування, діючими тарифами банку, загальною вартістю кредиту і зобов`язується їх виконувати. Всупереч п.1.1, п.1.3, п.1.16, п.1.18 договору зобов`язання позичальник не виконав, кредит в порядку і в терміни, передбачені договором, не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив. Відповідно до п.1.30 договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитними правовідносинами, позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання клієнта, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості клієнта. Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором про встановлення ліміту кредитування, що призвело до порушення прав позивача. На адресу відповідача було надіслано повідомлення-вимогу від 14.06.2019 року щодо погашення заборгованості, яка відповідачем отримана особисто та повністю проігнорована. Загальна сума заборгованості по договору про встановлення автоматичного овердрафту становить 58548,25 грн., яка складається з: - 50000,00 грн. - неповернута сума кредиту; - 7721,32 грн. - прострочені відсотки; - 826,93 грн. - пеня. Згідно із статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто, ухиляючись від повернення позичених коштів, відповідач порушує зобов`язання за договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно із ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. В силу статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи наведені вище положення закону та обставини справи, встановлені судом, вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення, оскільки, отримавши від позивача позику, відповідач зобов`язаний повернути позичені кошти позичальнику згідно з умовами укладеного договору. В силу ст.141 Цивільного процесуального кодексу України стягненню із відповідача підлягає також відшкодування судових витрат позивача у вигляді судового збору в сумі 1921,00 грн. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved