Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк», в особі свого представника звернувся в вересні 2020р. до Херсонського міського суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 016,59 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 03.12.2014 року відповідач отримала кредит в розмірі 2\~969,03грн у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Позивач зазначає, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між нею\~та банком договір. Позивач вказує, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, а саме своєчасно не повернула банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 03.08.2020 року становить 11 016,59 грн. У зв`язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.10.2020 року прийнято до провадження позов та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Від учасників провадження не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 01.02.2021р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач, не заперечуючи факту отримання банківської карти АТ КБ «Приватбанк», посилається на те, що їй не було відомо про встановлений кредитний ліміт. Карту вона отримала виключно для отримання платежів та стипендії. Вважає Генеральну угоду, на яку посилається позивач фіктивним документом з підстав укладення її на російській мові, відсутність кредитного договору зазначеного в даній угоді, відсутні реквізити та строк дії картки, яка надається позивальнику. Зазначає про пропуск позивачем строку позовної давності звернення до суду, оскільки строк дії договору, зазначений в Генеральній угоді скінчився 30.06.2015р. 25.02.2021р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив в якому представник позивача зазначає про те, що відповідач 03.12.2014р., маючи невиконане кредитне зобов`язання, звернулася до Банку з метою створення сприятливих умов для виконання зобов`язання. Відповідачу погоджено підписання генеральної угоди про реструктуризацію, погоджено новий строк погашення заборгованості з 03.12.2014р. по 30.06.2015р. розмір заборгованості, відсоткової ставки , порядок внесення платежів шляхом відкриття карткового рахунку та встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі загальної суми заборгованості. Договір підписаний сторонами відповідає вимогам чинного законодавства, при його укладенні сторонами обговорені усі істотні умови, Умови та Правила є загальнодоступною інформацією. Правовідносини між сторонами тривають, зобов`язання належним чином не виконані, відповідач картку банку не повертав, заборгованість не погасив, тому поточний рахунок відкритий та дійсний. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 03.12.2014р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який складається з Генеральної угоди, Умов та правил, запропонованих АТ КБ «ПриватБанк» та Тарифів банку, що становлять кредитний договір. Вказаним договором було реструктуризовано заборгованість відповідача по кредитному договору № SAMDN54000034207268 від 27.05.2010 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Пам`ятка клієнта разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» а також «Тарифами банку», складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов`язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", у зв`язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", про що зазначено у Статуті АТ КБ "ПриватБанк" . Відповідно до абзацу 5 Статуту АТ КБ «ПриватБанк» Наказом від 21 травня 2018 р. № 519 було змінено тип банку на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК». Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК». Відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 16.05.2017 року Херсонським міським відділом ДРАЦС Головного ТУЮ у Херсонській області. Однак, відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору, тому була вимушена за власним бажанням звернувся до Банку з метою створення сприятливих умов для виконання зобов`язань по кредитному договору, та 03.12.2014 року між Банком та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг за кредитним договором. При укладанні Генеральної угоди відповідач погодилася, що дана угода разом з запропонованими АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується її особистим підписом. Відповідно до п.п. 1.1.1 та 1.1.2 Генеральної угоди, сторони домовились зменшити розмір заборгованості, яка утворилась з дати надання Боржнику кредиту, а саме відсотки на 260 грн. 92 коп., комісію на 66 грн. 40 коп., пеню на 0.0 грн., штраф на 598 грн. 28 коп. Заборгованість по Договору 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 3419 грн. 04 коп. Згідно з п. 1.1.3 Генеральної угоди, датою кінцевого погашення заборгованості за Договором 1 є 30.06.2015 року. Згідно з п. 1.3.1. строком повернення кредиту, який вказаний в п.п.1.1.3. генеральної угоди являється 2-й день з моменту такого порушення. Вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (2й день), вважаться простроченою. Згідно п. 1.3.3 Генеральної угоди в день, наступний за днем повернення кредиту (2-й день) Боржник сплачує банку штраф в розмірі 925 грн. 60 коп. по Договору 1. Так, відповідно до п. 1.5. підписання даної генеральної угоди не є рішенням банку про анулювання заборгованості позичальника. Згідно п. 2.1 угоди [PERSON] отримала кредит у розмірі 2969 грн. 04 коп. на строк 6 місяців, з 03.12.2014 року до 30.06.2015 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на побутові потреби в сумі 2969 грн. 04 коп. в обмін на зобов`язання на повернення відсотків в розмірі 0,001 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказаних в заяві, Умовах та Правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 494 грн. 84 коп. для погашення заборгованості за кредитом. Згідно з п. 2.2. Генеральної угоди, при порушенні Боржником строків погашення заборгованості, вказаних в цій Генеральній угоді, Умовах та правилах, більш ніж на 31 день, по зобов`язанням, строк яких не настав. Сторони узгодили, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою. Боржник сплачує Банку штраф у розмірі 925 грн. 60 коп. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі статтею 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. В статті 599\~ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 611\~ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.\~634\~ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Статтею 638\~ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. З огляду на ст. ст.1048,1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за Генеральною угодою відповідач, згідно розрахунку, має заборгованість у розмірі 11\~016,59 грн., яка складається з наступного: 2969 грн. 04 коп. - заборгованість за кредитом; 01 грн. 60 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 7 363 грн. 12 коп. - заборгованість за пенею, а також штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди в сумі 682 грн. 83 коп. Згідно ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи вищевикладене та відповідно дост.549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених уст.\~61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 7 363 грн. 12 коп., як різновиду неустойки, задоволенню не підлягають та з неї слід стягнути тільки штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди в сумі 682 грн. 83 коп. Щодо посилань відповідача на те, що їй не було відомо про встановлений кредитний ліміт, вона не ознайомлена з кредитним договором зазначеним в Генеральній угоді слід зазначити наступне. Підписанням Генеральної угоди відповідач приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг. Кошти при укладенні Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості Банком не надаються, оскільки здійснюється реструктуризація вже існуючої заборгованості, і відповідач , підписавши Генеральну угоду зобов`язався погасити існуючу заборгованість. Платіжна карта це лише інструмент за допомогою якого здійснюється доступ до карткового рахунку на якому встановлений кредитний ліміт. Позивачем не надано доказів повернення картки Банку тому відсутні підстави вважати, що поточний рахунок на даний час не дійсний або закритий, то відповідач мала змогу різними їй доступними шляхами здійснювати погашення заборгованості . Крім того, з виписки по рахунку, вбачається, що відповідач виконувала свої зобов`язання за кредитом до певного часу, що свідчить про обізнаність про умови кредитування та визнання своїх зобов`язань за Договором. В зв`язку з викладеним суд не приймає до уваги посилання відповідача на фіктивність Генерального угоди та те, що їй не відомо про кредитний ліміт. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований , контр розрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначалися. Зважаючи на той факт, що на час розгляду справи відповідач порушила умови кредитного договору, має невиконані перед позивачем зобов`язання за кредитним договором, суд дійшов висновку, що є всі передбачені законом підстави для часткового задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Генеральною угодою в сумі 3\~653,47 грн., яка складається з наступного: 2969 грн. 04 коп. - заборгованість за кредитом; 01 грн. 60 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди в сумі 682 грн. 83 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. Що стосується посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності звернення до суду, слід зазначити наступне. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2\~\~ст. 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5\~ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у\~ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі\~статтею 266 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Відповідно до постанови Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі №2120/12694/12, постанови від 21.03.2018 року у справі №441/569/17 та постанови від 28.03.2018 року у справі №332/3802/14-ц перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - за сплавом останнього дня місяця дії картки (\~ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до п.1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки збільшений до 50 років. Крім того строк дії кредитної картки, яка видавалась відповідачу для внесення щомісячних платежів для погашення заборгованості, до останнього дня 06/18 року, позивач звернувся до суду з даним позовом 21.09.2020 року, а тому строки позовної давності не спливли і позивач в межах строків позовної давності звернувся до суду з даним позовом. Частиною першою\~ст.133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які в даному випадку складають (3653,47 / 11016,59*100)= 33,16 %. Зокрема, згідно платіжного доручення від 31.08.2020 року позивачем сплачено 2102,00 грн. судового збору, з урахуванням задоволеної частини позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення в рахунок відшкодування судового збору 697 грн. 09 коп. На підставі ст. ст.\~207,\~257,258,261,526,\~549,530,610,\~626,\~628,\~633,\~638,\~1048,\~1054,\~1055 ЦК України,

Outcome: partial