Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

09.04.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства Страхова компанія "Оранта" (далі - Відповідач-1), Національної комісії що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Відповідач-2) про стягнення страхового відшкодування, пені, збитків від інфляції, 3% річних та відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.08.2013 року на 64 км. траси Київ-Чоп відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Позивача та автомобіля “Хюндай”, д.н.з. [NUMBER], автомобіля «Дачія Логан», д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Подільського районного суду м. Києва від 02.10.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ВАТ НАСК "Оранта" відповідно до Договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4200101 позивач 22.10.2013 року звернувся на адресу Відповідача-1 з заявою про виплату страхового відшкодування, однак страхова виплата здійснена не була. Враховуючи, що попри неодноразові звернення позивача на адресу Відповідача-1 з вимогами про пришвидшення виплати страхового відшкодування ВАТ НАСК "Оранта" не здійснено страхову виплату позивач був змушений звернутися до Національної комісії що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, яка 05.12.2013 року прийняла рішення щодо призначення тимчасової адміністрації в ВАТ НАСК "Оранта". Однак, станом на 09.04.2014 року кошти йому виплачені не були, у зв'язку з чим він був змушений звернутися до суду та просив стягнути з ВАТ НАСК "Оранта" кошти у сумі 7 723, 41 грн., з яких: сума страхового відшкодування в розмірі 7 312, 26 грн., пеня у розмірі 286, 47 грн., збитки від інфляції у розмірі 58,58 грн., 3% річних у розмірі 66, 11 грн. Крім того просив стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 1 000 грн. та судовий збір у розмірі 243, 60 грн. В судове засідання, призначене на 10.07.2014 року позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи без його участі. Крім того, 07.07.2014 року через канцелярію суду подав заяву, де уточнивши позовні вимоги у зв'язку зі сплатою ВАТ НАСК "Оранта" страхового відшкодування та пені просив стягнути з ВАТ НАСК "Оранта" кошти у розмірі 1 177 грн. 06 коп., з яких: 60, 17 грн. - пеня, 766, 30 грн. - індекс інфляції, 106, 98 грн. - 3 % річних, судовий збір у розмірі 243, 60 грн. та моральну шкоду у розмірі 1 000 грн. Представник відповідача-1 в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник відповідача-2 в судове засідання не з'явився, надіслав до суду свої письмові заперечення, зазначивши, що 02.04.2014 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг було складено акт про порушення ВАТ НАСК "Оранта" законодавства у сфері ринків фінансових послуг. Перевіркою документів за зверненням [PERSON] встановлено, що ВАТ НАСК "Оранта" прийняло рішення про виплату страхового відшкодування Позивачеві у розмірі 7 312, 26 грн., проте документів, які б підтверджували виконання своїх зобов'язань не надало. Розпорядженням від 29.05.2014 року ВАТ НАСК "Оранта" приписано усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити про усунення порушення до 30.06.2014 року. Відповідно до листа ВАТ НАСК "Оранта" від 26.06.2014 року повідомленно про здійснення виплати страхового відшкодування та пені, таким чином Відкрите акціонерне товариство Страхова компанія "Оранта" в повному обсязі виконало свої зобов'язання. Зазначає, що Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг було здійснено ряд заходів для пришвидшення виплати коштів [PERSON], тому вини Нацкомфінпослуг щодо бездіяльності немає, у зв'язку чим просить відмовити в задоволенні позову. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26.08.2013 року на 64 км. траси Київ-Чоп відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Позивача та автомобіля “Хюндай”, д.н.з. [NUMBER], автомобіля «Дачія Логан», д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою Подільського районного суду м. Києва від 02.10.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с.15). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ВАТ НАСК "Оранта" відповідно до Договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4200101 від 16.11.2013 року. 22.10.2013 року [PERSON] звернувся на адресу ВАТ НАСК "Оранта" з заявою про виплату страхового відшкодування, внаслідок шкоди, завданої ДТП. Як вбачається з матеріалів справи, у відповідь на звернення позивача Відповідачем-1 05.03.2014 року було надіслано лист № 09-02-09/4078 відповідно до якого повідомлено, що Страховиком найближчим часом буде здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 7 312 грн. 26 коп. на рахунок АППБ "Аваль"(а.с.20). 09 березня 2014 року позивач звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг з письмовою скаргою на дії ВАТ НАСК «Оранта», вказавши що останнім не виплачено страхове відшкодування, про причини затримки його виплати не відомо, внаслідок чого права позивача ігноруються та просив Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг провести перевірку в частині дотримання страхового законодавства ВАТ «НАСК «Оранта» та при виявленні факту порушень вжити відповідні заходи (а.с.25). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до листа ВАТ НАСК "Оранта" № 08-03-11/11848 від 26.06.2014 року повідомлено про здійснення виплати страхового відшкодування у розмірі 7 312, 26 грн. та пені у розмірі 485, 22 грн. за скаргою [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням № 36355 від 19.06.2014 року та витягом з відомості № 110 від 19.06.2014 року, а також пені, що підтверджується платіжним дорученням № 37376 від 24.06.2014 року та витягом з відомості № 113 від 24.06.2014 року. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року № 4, при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Судом встановлено, що Відповідачем-1 не в повному обсязі здійснено грошові виплати [PERSON], а саме не виплачено кошти у розмірі 933 грн. 45 коп., з яких: пеня - 60 грн. 17 коп., індекс інфляції - 7 66 грн. 30 грн., 3% річних - 106 грн. 98 коп.,які підлягають до виплати. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення з ВАТ НАСК "Оранта" моральної шкоди, судом встановлено наступне. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Згідно положень п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Виходячи з вищенаведеного, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, а тому з урахуванням перенесених моральних страждань, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 500, 00 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачана користь позивача судовий збір в розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial