Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

позивач публічне акціонерне товариство "Приватбанк" 10 квітня 2018 року звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № б/н від 28.08.2012 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 1100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 30,00 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобов'язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 28.02.2018 року складає 80234,44 гривень. Просить стягнути з відповідача на користь банку вищевказану заборгованість та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не з'явився, надали заяву із клопотанням про розгляд справи у відсутності представника банку, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи його було повідомлено належним чином, судовою повісткою та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" інформації про дату, місце та час розгляду справи, заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності або про відкладення розгляду справи не надав. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, відповідно до ст.280 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, при винесенні заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом, встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 28.08.2012 року між ним та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 1100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 30 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.5-6,7). Відповідач [PERSON] погодився із тим, що підписана ним заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку", складає між ним та банком Договір, про що свідчить його особистий підпис в заяві (а.с. 7 зв.б. ). Згідно п. 2.1.1.7.6 кредитного договору позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с.28 зв.б. ). Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Станом на 28.02.2018 року сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № б/н від 28.02.2018 року, враховуючи право ПАТ КБ "Приватбанк" вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, відповідно до ст. 13 ЦПК України, згідно розрахунку наданого банком, складає 80234,44 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає - 1099,28 гривень; - заборгованість по процентам за користування кредитом складає - 70129,37 гривень; - заборгованість за пенею та комісією - 4708,91 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 3796,88 грн. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 кредитного договору та тарифів у разі порушення позичальником строків платежів з будь-якого зобов'язання ПАТ КБ "Приватбанк" має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (а.с. 28 ). Згідно із п. 2.1.1.12.6.1. кредитного договору, у разі виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн., враховуючи прострочені зобов'язання, передбачені пп. 2.1.1.12.6.2., 2.1.1.12.8.1. клієнт сплачує банку пеню. Відповідно до п.2.1.1.12.6.4. договору, в разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафта чи його частини більше 210 днів весь кредит (овердрафт) вважається простроченим та нарахування з дати переводу кредита (овердрафта) в статус прострочених боргових зобов'язань проводяться згідно із п.2.1.1.12.6.1. на залишок простроченої заборгованості позичальник сплачує пеню (а.с. 30 зв.б.). З 01.01.2013 року всі карти "Універсальна, 30 днів пільгового періоду переведені на тарифний план "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" (а.с.8). Згідно розрахунку, умов кредитного договору та тарифів банку, позивачем нараховано відповідачу за порушення строків погашення кредиту пеню в сумі 4708,91 грн. (а.с.5-6,8, 30 зв.б.) Оскільки позичальник [PERSON] порушив строки платежів за зобов'язаннями, як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 10 квітня 2018 року звернувся до суду, тому відповідач [PERSON] повинен відповідно до п. 2.1.1.7.6, п.2.1.1.12.6.1., п.2.1.1.12.6.4. кредитного договору, ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу штраф, який на час розгляду справи судом складає 4296,88 гривень та пеню в сумі 4708,91 гривень, нараховану згідно тарифів на обслуговування кредитної картки. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 28.02.2018 року мав прострочену заборгованість за кредитом - 80234,44 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає - 1099,28 гривень; - заборгованість по процентам за користування кредитом складає - 70129,37 гривень; - заборгованість за пенею - 4708,91 грн.; - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) - 3796,88 грн. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований. Але, позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути заборгованість за штрафами та пенею в загальній сумі 9005,79 грн., але зазначені штрафні санкції в сумі 8106,29 грн. нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами забороняється законом. Так, згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Дружківка Донецької області віднесено до вказаного переліку. Остання відома адреса реєстрації відповідача: вул. Фрунзе, б.29, м Дружківка Донецької області, отже, на підставі вказаного Закону він має бути звільнений від сплати штрафних санкцій за вказаним договором кредиту в сумі 8106,29 грн. Тому, суд вважає, що позов в частині позовних вимог про стягнення штрафів та пені в сумі 8106,29 грн. задоволенню не підлягає. З врахуванням викладеного, заборгованість, станом на 28.02.2018 року складає 72128,15 грн., з яких: 1099,28 грн. - заборгованість за кредитом, 70129,37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, заборгованість за пенею - 899,50 грн. Таким чином, оскільки відповідач порушив умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором б/н від 28.02.2018 року на час розгляду справи судом відповідно до ст. 13 ЦПК України складає 7 2128,15 гривень. За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за кредитом, суми заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, частково пені підлягають задоволенню на підставі статей 526, 611, 1054 ЦК України. Таким чином, оскільки, позов задоволено частково, то треба стягнути у примусовому порядку суму заборгованості за кредитом, заборгованість по процентам та частково пеню з відповідача. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1762,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 72 128,15 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1583,86 гривень, які підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача [PERSON]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial