Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначив, що 10.11. 2010 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язався щомісячно в строки, визначені умовами договору, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією. Відповідач не виконав умови договору, у зв'язку з чим станом на 30.09. 2015 року утворилась заборгованість за кредитом в загальній\~\~сумі 17016,30 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом 4995,96 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 9354,33 грн., заборгованості за пенею та комісією 1379,52 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 786,49 грн. Оскільки в добровільному порядку відповідач суму заборгованості не сплачує, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом порушених прав. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Крім того просив стягнути з відповідач на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" понесені витрати повязані із публікацією оголошення у засобах масової інформації у розмірі 420,00 гривень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, заяву про\~\~розгляд справи за його відсутності не надав та про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги думку позивача, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 224-225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 листопада 2010 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язався щомісячно в строки, визначені Умовами договору, здійснювати погашення заборгованості в за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також іншими витратами згідно Умов.(а.с.5-31) З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач належним чином та у встановлені договором строки не виконав умови договору, у зв'язку з чим станом на 30.09. 2015 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 4995,96 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 9354,33 грн. (а.с.3-4) Згідно до ч.1.\~ст. 1046 ЦК України\~\~за\~\~договором позики одна сторона (позикодавець) передає у\~\~власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти\~\~або\~\~інші речі,\~\~визначені\~\~родовими ознаками,\~\~а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму\~\~позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від\~\~позичальника\~\~процентів від суми позики,\~\~якщо інше не встановлено договором або законом.\~\~Розмір\~\~і\~\~порядок\~\~одержання\~\~процентів\~\~встановлюються договором. Якщо договором\~не встановлений розмір процентів,\~\~їх\~\~розмір визначається на рівні облікової ставки Національного\~\~банку України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтями\~526, 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Стаття 617 ЦК України встановлює, що особа не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у випадку відсутності у боржника необхідних коштів.\~ Крім того, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за пенею та комісією у розмірі 1379,52 грн., штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 786,49 грн. Згідно ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи. Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У п.3.4. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України(справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (Справа N 1-10/2004) зазначено, що виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України\~охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р та від 02.12. 2015 року № 1275-р, місто Маріуполь (Маріупольська міська Рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалась антитерористична операція. Отже, незважаючи на те, що дія Переліку пунктів, де проводиться антитерористична операція, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р була зупинена, в подальшому було прийнято розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12. 2015 року за № 1275-р, Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, в тому числі стаття 2, яка забороняє нарахування пені та/або штрафних санкцій на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами, підлягає застосуванню, оскільки цей закон не скасований, а також у звязку із тим, що прийняті інші нормативні акти, що визначають райони проведення АТО. Враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позовні вимоги банку в частині стягнення пені та штрафу, які нараховані після 14.04.2014 року, є необґрунтованим та задоволенню не підлягають. Таким чином\~ заборгованість відповідача перед позивачем по кредиту становить\~ 14350,29 гривень, яка складається з наступного: 4995,96 гривень - заборгованість за кредитом, 9354,33\~ гривень заборгованість по процентами за користування кредитом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача\~\~на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір\~\~в розмірі 1218 грн. 00 коп. та відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України, підтверджені позивачем витрати у розмірі 420,00 гривень, повязані із публікацією тексту оголошення в газеті "Урядовий кур'єр". На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial