Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою і просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 17 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 882 від 17.06.2006 року; стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 від отримуваного доходу відповідача, але не менше мінімального розміру аліментів, передбаченого чинним законодавством України, щомісячно, з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення ним повноліття. Мотивуючи вимоги тим, що 17.06.2006 року між нею та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 882 від 17.06.2006 року. Під час шлюбу у позивача та відповідача народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Позивач та відповідач проживали у спільному шлюбі 7 років, вели спільне господарство та будували сімейні відносини. Нажаль, все вище вказане більше стосується перших років спільного життя, але останнім часом сторони не можуть як сім"я проживати, разом виконувати сімейні обов"язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються. Позивач неодноразово звертала увагу на це свого чоловіка, але відповідач повністю ігнорував та ніяк не реагував на її зауваження. З відповідачем неодноразово протягом останнього часу намагалися говорити один з одним про особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В результаті розмов позивач прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них, збереження сім"ї в і подальше спільне проживання позивач вважає неможливим.Крім того, спільна дитина позивача та відповідача проживає та буде проживати з позивачем, питання майна, набутого в період перебування в шлюбі, будуть вирішуватися поки що в позасудовому порядку шляхом домовленості. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач матеріально позивачу та спільній дитині взагалі не допомагає, участі в вихованні дитини не приймає, внаслідок чого позивач не має можливості сама утримувати малолітню дитину. Між сторонами на момент пред"явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Відповідач працює у ПП "Дальнобій-сервіс", однак розмір його доходів позивачу невідомий, також відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, які потребують обов"язкового утримання з його боку. В той же час позивач змушена сама утримувати та виховувати малолітню дитину, одночасно працювати задля матеріального забезпечення себе та спільної дитини, розмір нарахованої заробітної плати позивача в сурудньому становить 3562,97 грн., якої недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання як дитини так її особистого проживання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Позивач пояснила, що відносин сімейних немає, немає довіри. Прізвище просила залишити без змін. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному об"ємі. Вислухавши осіб, які брали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 882, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.22). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.11). Суд, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу, прийшов до висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що має істотне значення у даній справі. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і відповідач, як батько повинен утримувати неповнолітню дитину але добровільно матеріальну допомогу надає не регулярно. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач має постійний заробіток, що підтверджується довідкою про доходи № 160 від 24.11.2014 року ПП "Дальнобой-Сервіс" (а.с.23), доказів нерегулярності, мінливості доходу [PERSON] суду не надано, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача має визначатися у частці від заробітку. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] судом відповідно до ст. 182 СК України враховуються дані про стан здоров'я та матеріальне становище дитини, дані про стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобов'язань і приходить до висновку, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини має відповідати 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12 листопада 2014 року і до повноліття дитини. Суд визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України і негайно виконати рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України за розгляд позовних вимог про стягнення аліментів.

Outcome: approved