Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за період з 03 вересня 2018 року до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені в розмірі 64 780 грн 93 к. На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2018 року у справі №338/453/18, яке набрало законної сили 03 вересня 2018 року, ухвалено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 квітня 2018 року до досягнення старшою дитиною повноліття. За період з 03 вересня 2018 року (дати набрання рішенням суду законної сили) до часу звернення до суду з даним позовом відповідач був зобов`язаний сплатити аліменти на утримання дітей на загальну суму 71 985 грн з огляду на законодавчо встановлені на вказані роки прожиткові мінімуми для дітей відповідного віку. Узазначений період [PERSON] здійснив наступні оплати на виконання судового рішення: 29 жовтня 2018 року - 2 500 грн, 14 листопада 2018 року - 2 500 грн, 20 грудня 2018 року - 2 970 грн, 09 січня 2019 року - 4 004 грн, 01 березня 2019 року - 2 000 грн, 29 березня 2019 року - 2 000 грн, 23 квітня 2019 року - 2 004 грн, 22 травня 2019 року - 2 000 грн, 12 червня 2019 року - 2 000 грн, 11 січня 2021 року - 20 000 грн, на загальну суму 41 978 грн. Таким чином станом на дату звернення до суду за [PERSON] рахується заборгованість по сплаті аліментів на загальну суму 37 007 грн. 23 грудня 2020 року вона направила на адресу відповідача заяву про необхідність виконання рішення суду від 02 серпня 2018 року про сплату аліментів на утримання дітей, в якій зазначила, що відповідачу слід невідкладно погасити наявну заборгованість по сплаті аліментів та додала довідку з реквізитами АТ КБ "ПриватБанк" від 18 грудня 2020 року як один із способів сплати аліментів. Після отримання даної заяви відповідач 11 січня 2021 року сплатив кошти в сумі 20 000 грн. Позивачка також зазначає, що [PERSON] мав можливість сплачувати аліменти поштовим переказом на ім`я [PERSON] , якій вона (позивачка) залишила довіреність, надавши останній право представляти її інтереси та отримувати належні їй платежі. Крім того, позивачка зазначає, що вона звернулась із заявою про примусове виконання рішення Богородчанського районного суду від 02 серпня 2018 року до Тячівського районного відділу ДВС. Постановою державного виконавця від 04 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження. Посилаючись на вимоги ст. 196 Сімейного кодексу України, просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] пені за прострочення сплати аліментів на загальну суму 64 780 грн., врахувавши поданий нею розрахунок. Ухвалою від 29 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін). 29 квітня 2021 року представник відповідача адвокат Косарева-Козлова Л.О. направила на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позов слід залишити без задоволення. Вказала, позивачка заблокувала банківський рахунок № [NUMBER] , відкритий на ім`я [PERSON] , на який [PERSON] сплачував аліменти на утримання дітей. Про бажання позивачки отримувати аліменти за посередництва [PERSON] вперше заявлено в позові. Крім того, зазначила, що в судовому засіданні в ході розгляду справи про видачу дубліката виконавчого листа за рішенням суду від 02 серпня 2018 року представник [PERSON] адвокат Мізунський М.М. підтвердив необхідність сплати аліментів на вказаний вище рахунок, хоча такий уже був заблокований. В подальшому, після отримання її довірителем копії довідки з реквізитами нового рахунку, відкритого в АТ КБ "ПриватБанк", отримав можливість перераховувати аліменти позивачці. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце його проведення повідомлялась у встановленому законом порядку. 27 травня 2021 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] про розгляд справи без її участі, заявлений позов підтримує в повному обсязі та просить такий задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача адвокат Косарева-Козлова Л.О. в судовому засіданні просила позов задоволити частково на суму 705 грн 64 к. та врахувати поданий нею розрахунок пені. При ухвалені рішення просила взяти до уваги те, що рахунок у АТ КБ "ПриватБанк", на який її довіритель сплачував аліменти на утримання дітей, закритий [PERSON] в червні 2019 року, таким чином [PERSON] був позбавлений можливості перераховувати на нього кошти. Крім того, в лютому та березні 2021 року її довіритель хворів, що є поважною причиною несплати ним аліментів. До того ж позивачкою не зазначено, що відповідачем було здійснено платежі 13 серпня 2018 року на суму 2 052 грн, 22 серпня 2018 року на суму 2 052 грн на ім`я [PERSON] , 01 жовтня 2018 року - на суму 200 доларів США, що по курсу НБУ станом на 01 жовтня 2018 року склало 5 653 грн 93 к., на ім`я [PERSON] . Також зауважила, що за домовленістю між колишнім подружжям аліменти мали сплачуватись саме на картку АТ КБ "ПриватБанк" № [NUMBER] . Необхідність сплати коштів саме на цей рахунок підтвердив і представник позивачки адвокат Мізунський М.М. в ході розгляду справи щодо видачі дубліката виконавчого листа. Про наявність у [PERSON] довіреності на отримання коштів [PERSON] відомо не було. Крім того, 03 липня 2019 року [PERSON] разом з доньками виїхала за межі України, спілкування з її довірителем уникає, на його прохання подати новий рахунок для сплати аліментів [PERSON] у повідомленні зазначила, що діти проживають з нею і їй (позивачці) його кошти не потрібні, просила не турбувати її. За таких обставин, на думку представника відповідача, вина її довірителя у виникненні заборгованості зі сплати аліментів на утримання дітей відсутня. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши обставини справи, надавши належну правову оцінку доказам, суд вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2018 року у справі №338/453/18 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, ухвалено стягувати з останнього в користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і проводити стягнення до досягнення старшою дитиною повноліття. Стягнення аліментів ухвалено розпочати з 18 квітня 2018 року. Рішення набрало законної сили 03 вересня 2018 року (а.с. 8-10). Згідно з випискою АТ КБ "ПриватБанк", поданою позивачкою, [PERSON] в рахунок сплати аліментів на утримання дітей здійснив наступні платежі: 29 жовтня 2018 року - 2 500 грн 43 к., 14 листопада 2018 року - 2 500 грн 43 к., 20 грудня 2018 року - 2 970 грн 07 к., 09 січня 2019 року - 4 004 грн, 01 березня 2019 року - 2 000 грн 94 к., 29 березня 2019 року - 2 000 грн 94 к., 23 квітня 2019 року - 2 004 грн 92 к., 22 травня 2019 року - 2 000 грн 94 к., 12 червня 2019 року - 2 000 грн 94 к, 11 січня 2021 року - 20 000 грн (а.с. 11 -14). В матеріалах справи наявна копія заяви позивачки від 23 грудня 2020 року про необхідність виконання рішення суду від 02 серпня 2018 року у справі №338/453/18, адресованої [PERSON] , до якої додана довідка за реквізитами для поповнення у відділенні АТ КБ "ПриватБанк" картки № [NUMBER] , відкритої на ім`я [PERSON] (а.с. 15 - 17). 04 лютого 2021 року за заявою [PERSON] від 20 січня 2021 року Тячівським РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відкрите виконавче провадження з примусового виконання рішення Богородчанського районного суду від 02 серпня 2018 року у справі №338/453/18 на підставі дубліката виконачого листа, виданого судом 04 січня 2021 року (а.с. 28) Згідно з копіями довідок від 06 вересня 2019 року, [PERSON] , та [PERSON] зараховані до навчального закладу закордонний український навчальний заклад "Суботня українська школа "Рідна мова" з 06 вересня 2019 року (м. Торрев`єха, Іспанія) (а.с. 45 - 46). Відповідно до інформаційної довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 26 листопада 2020 року, [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перетнули кордон України в напрямку "виїзд" 03 липня 2019 року (а.с. 64). Згідно з повідомленням АТ КБ "ПриватБанк" від 18 травня 2021 року, поданого суду на виконання ухвали про витребування доказів, 19 червня 2019 року карта №5168757395173224 була заблокована та 20 червня 2019 року - закрита (а.с. 83). [PERSON] наведено в позовній заяві розрахунок заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів за рішенням суду від 02 серпня 2018 року, відповідно до якого така станом на 01 лютого 2021 року склала 41 978 грн. Розмір неустойки (пені) за період з 03 вересня 2018 року по 01 березня 2021 року [PERSON] розраховано на суму 64 780 грн 93 к. Разом з тим, представник відповідача в ході розгляду справи з вказаним розрахунком заборгованості зі сплати аліментів та розміром неустойки (пені) не погодилась. Зокрема, адвокат [PERSON] надала суду копії квитанцій на підтвердження сплати [PERSON] аліментів 13 серпня 2018 року на суму 2 052 грн, 22 серпня 2018 року на суму 2 052 грн, 01 жовтня 2018 року на суму 200 доларів США, що по курсу НБУ станом на 01 жовтня 2018 року склало 5 653 грн 93 к., на ім`я [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів№ роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Відповідний правовий висновок викладений в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). При цьому Велика Палата вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України. Сторонами у справі надано суду розрахунки пені за прострочення сплати аліментів. Водночас, з огляду на вищевикладені норми права та правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у справі № 14-616цс18, суд не погодився з такими розрахунками пені за прострочення сплати аліментів [PERSON] , у зв`язку з чим судом здійснено власний розрахунок пені за прострочення сплати аліментів відповідачем: Пеня за 2018 рік: за червень 2018 року - 204 грн 96 к. (732,00 грн несплачена сума аліментів) ? 1% ? 28 (кількість днів прострочення); за липень 2018 року - 572 грн 41 к. (1 768 грн 43 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 28 (кількість днів прострочення) + 175 грн 57 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 44 (кількість днів прострочення); за серпень 2018 року - 855 грн 36 к. (1 944 грн 00 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 44 (кількість днів прострочення); за вересень 2018 року - 1 730 грн 96 к. (380 грн 43 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 44 (кількість днів прострочення) + 1 563 грн 57 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 80 (кількість днів прострочення); за жовтень 2018 року - 1 060 грн 07 к. (1 406 грн 50 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 49 (кількість днів прострочення) + 537 грн 50 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 69 (кількість днів прострочення); за листопад 2018 року - 758 грн 16 к. (1 944 грн 00 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 39 (кількість днів прострочення); за грудень 2018 року - 419 грн 01 к. (1 523 грн 37 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 8 (кількість днів прострочення) + 503 грн 63 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 59 (кількість днів прострочення). Пеня за 2019 рік: за січень 2019 року - 1 135 грн 13 к. (1 497 грн 31 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 28 (кількість днів прострочення) + 529,69 (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 56 (кількість днів прострочення); за лютий 2019 року - 706 грн 50 к. (1 471 грн 25 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 28 (кількість днів прострочення) + 555 грн 75 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 53 (кількість днів прострочення); за березень 2019 року - 613 грн 51 к. (1 449 грн 17 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 22 (кількість днів прострочення) + 577 грн 83 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 51 (кількість днів прострочення); за квітень 2019 року - 851 грн 33 к. (1 423 грн 11 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 21 (кількість днів прострочення) + 603 грн 89 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 42 (кількість днів прострочення); за травень 2019 року - 393 грн 06 к. (1 397 грн 05 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 11 (кількість днів прострочення) + 629 грн 95 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 19 (кількість днів прострочення) + 629 грн 95 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 19 (кількість днів прострочення). Пеня за грудень 2020 року - 2 395 грн 00 к. (2 395 грн 00 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 40 (кількість днів прострочення) + 2 395 грн 00 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 206 (кількість днів прострочення станом на день ухвалення рішення суду), але не більше 100% заборгованості. Пеня за січень 2021 року - 2 395 грн 00 к. (2 395 грн 00 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 9 (кількість днів прострочення) + 2 395 грн 00 к. (сума несплачених аліментів) ? 1% ? 206 (кількість днів прострочення станом на день ухвалення рішення суду), але не більше 100% заборгованості). Загальний розмір пені за весь період становить 14 090 грн 46 к. Розрахунок розміру пені судом проведено з урахуванням вимог ст. 196 Сімейного кодексу України, встановленого судом розміру заборгованості по несплаті аліментів, що виникла з вини відповідача, а також погашення [PERSON] заборгованості частинами шляхом здійснення платежів: 13 серпня 2018 року на суму 2 052 грн, 22 серпня 2018 року - на суму 2 052 грн, 29 жовтня 2018 року на суму 2 500 грн 43 к., 14 листопада 2018 року - 2 500 грн 43 к., 20 грудня 2018 року на суму 2 970 грн 07 к., 09 січня 2019 року - 4 004 грн 87 к., 01 березня 2019 року - 2 000 грн 94 к., 29 березня 2019 року - 2 000 грн 94 к., 23 квітня 2019 року - 2 004 грн 92 к., 22 травня 2019 року - 2 000 грн 94 к., 12 червня 2019 року - 2 000 грн 94 к, 11 січня 2021 року - 20 000 грн. Суд не приймає до уваги подану представником відповідача копію документа від 01 жовтня 2018 року про здійснення відповідачем міжнародного переказу на суму 200 доларів США на ім`я [PERSON] , оскільки такий є недопустимим доказом, так як не містить перекладу на українську мову та не підтверджує здійснення [PERSON] платежу саме в рахунок погашення заборгованості по аліментах на користь [PERSON] . Судом не проводиться нарахування пені на заборгованість зі сплати аліментів за період, починаючи з червня 2019 року по листопад 2020 року, з огляду на те, що така заборгваність виникла не з вини [PERSON] , оскільки в ході розгляду справи встановлено, що картковий рахунок, на який відповідач повинен був сплачувати аліменти на утримання дітей закрито позивачкою 20 червня 2019 року, про що зазначено уповноваженою особою АТ КБ "ПриватБанк" у листі від 28 травня 2021 року, надісланому на виконання ухвали суду про витребування доказів від 18 травня 2021 року (а.с. 66, 83). Нові реквізити для сплати аліментів [PERSON] надіслано відповідачу разом із заявою від 23 грудня 2020 року про необхідність виконання рішення суду та отримано платником аліментів 26 грудня 2020 року, про що свідчить повідомлення про вручення йому поштового відправлення (а.с. 15 - 18). Крім того, суд приходить до висновку про відсутність підстав для нарахування пені за період з 10 лютого 2021 року по 05 березня 2021 року, оскільки згідно з довідкою від 27 серпня 2021 року, виданою КНП "Тячівська РП" Тячівської районної ради, [PERSON] хворів, тому заборгованість за цей час утворилася з незалежних від нього причин. Таким чином позовні вимоги [PERSON] слід задоволити частково, стягнути з [PERSON] на її користь пеню у розмірі 1% від суми несплачених аліментів на загальну суму 14 090 грн 46 к. Питання розподілу судових витрат суд вирішує наступним чином. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розмір судового збору у даній справі відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір" становить 908 грн, від сплати якого позивачка звільнена. Враховуючи, що позов задоволено частково - на 21,75%, то з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 197 грн 49 к. (908 х 21,75%). На підставі викладеного,

Outcome: approved