Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Згідно позовної заяви, заяви про уточнення позовних вимог, пояснень позивачки в судовому засіданні, 23.01.1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого в них є донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Відповідач сплачує аліменти на дітей за рішенням суду. З початку листопада 2012 року сторони припинили подружні сімейні стосунки і рішенням Нетішинського міського суду від 24.12.2012 року шлюб між ними було розірвано. Під час спільного проживання, на підставі договору купівлі - продажу від 09.11.2011 року, укладеного між позивачкою та ДП НАЕК "Енергоатом", сторони придбали квартиру [ADDRESS]. Відповідно до вказаного договору, оплата квартири була здійснена за рахунок коштів отриманих за договором безвідсоткової цільової позики № 556 від 07.11.2011 року, укладеним між нею та ДП "НАЕК "Енергоатом". Згідно умов даного договору, позика була надана позивачці, як працівнику підприємства, в сумі 222739,91 грн. на строк до 01.01.2032 року. Відповідач, починаючи з листопада 2012 року, не приймає участі в благоустрої вказаної квартири та в погашенні позики. За період перебування в шлюбі зобов'язання, що виникли в позивачки за договором безвідсоткової цільової позики № 556 від 07.11.2011 року, укладеним в інтересах сім'ї та з відома відповідача, виконувались починаючи з 01.01.2012 року по 31.10.2012 року шляхом щомісячних відрахувань з її заробітної плати коштів в сумі 928 грн. Всього за вказаний період вона сплатила за договором позики - 9280 гривень. Оскільки оплата придбаної квартири була профінансована за рахунок спільних коштів подружжя лише в розмірі 9280 грн., позивачка вважає, що [PERSON] має право лише на 1/2 частину квартири, яка була оплачена за рахунок цих коштів (9280 грн.: 2=4640 грн.), що становить 1/50 частину квартири, виходячи з її вартості при придбанні. Оскільки 1/50 частина квартири є незначною і не може бути виділена в натурі позивачка вважає за можливе поставити питання про припинення права [PERSON] на цю частку зі сплатою йому грошової компенсації за неї. На даний час вартість такої квартири в м.Нетішин, з урахуванням технічного стану, становить 375000 грн., тому вартість належної відповідачу 1/50 частки квартири [ADDRESS], що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, становить 7500 грн. (375000:50). На підставі наведеного позивачка просила визначити частку [PERSON] в квартирі [ADDRESS] в розмірі 1/50, припинити його право власності на цю частку, стягнувши з неї на його користь грошову компенсацію в розмірі 7500 гривень. Також просила судові витрати залишити за нею. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав повністю. Пояснив, що за час перебування в шлюбі за рахунок спільних коштів було сплачено лише 9280 гривень за договором позики в рахунок оплати придбаної квартири. Погодився на отримання грошової компенсації в розмірі 7500 гривень в рахунок вартості його 1/50 частки квартири. Також відповідач пояснив, що не має необхідності вносити вказані кошти на депозитний рахунок суду чи передавати йому під письмове зобов'язання збереження даної суми до вступу рішення в законну силу, оскільки він впевнений, що позивачка сплатить йому ці кошти. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 23 січня 1993 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 3. Від шлюбу в них є дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Рішенням Нетішинського міського суду від 24.12.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Як вбачається з договору безвідсоткової цільової позики № 556 від 07.11.2011 року, укладеного між державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє генеральний директор Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" [PERSON] та [PERSON], позивачка отримала безвідсоткову цільову позику в розмірі 222739,91 грн. на придбання квартири [ADDRESS]. Безвідсоткова цільова позика надана на 20 років строком до 01.01.2032 року. Станом на 01.04.2015 року заборгованість [PERSON] за договором безвідсоткової цільової позики № 556 від 07.11.2011 року складає 185619,91 грн. Згідно договору купівлі - продажу квартири від 09.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Продаж вчинено за 222739,91 грн., розрахунок між сторонами здійснюватиметься до 01.01.2032 року шляхом новації боргу [PERSON] в сумі 222739,91 грн. у позикове зобов'язання за договором безвідсоткової цільової позики № 556 від 07.11.2011 року. Згідно ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст.364 цього Кодексу. Відповідно до ч.1, 2 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Згідно ч.1 ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною;3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Сторони погодили, що на даний час вартість квартири [ADDRESS], що є об'єктом права спільної сумісної власності, складає 375000 гривень, а частка відповідача [PERSON] становить 1/50, враховуючи сплачені 9280 гривень спільних коштів за час перебування в шлюбі за договором позики в рахунок оплати придбаної квартири. Відповідач погодився на отримання грошової компенсації вартості його частки квартири в розмірі 7500 гривень. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved