Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

позивач ПАТ КБ "Приватбанк" 09 лютого 2017 р. звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 26.06.2013 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] укладено договір б/н, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки . Кредитний договір укладено шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобовязання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушив графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 31.12.2016 р., складає 24744,95 гривень, що складається з: 700 грн. - заборгованості за кредитом, 18540 грн. 43 коп.- заборгованості за процентами, 3850 грн заборгованість пені за несвоєчасне виконання зобов'язання, 500 грн штрафу (фіксована частина),1154,52 грн штрафу (процентна складова), яку ПАТ КБ ПриватБанк просило стягнути на його користь із відповідача, а також 1600 грн. судового збору. Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не зявився у судове засідання, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, про що в матеріалах справи є розписки. Заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи суду не надав, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. З огляду на це, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних доказів, без фіксаціїї судового процесу. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до заяви [PERSON] від 26.06.2013 року між ним та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6 ) Кредитний договір укладено шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Водночас до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами, оскільки заява (анкета) на оформлення кредитної картки, заява про відкриття рахунку і надання послуг з кредитування підписані ним, в тому числі і в графі щодо погодження з умовами і правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, про що виразив свою згоду. На час розгляду справи судом сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 26 лютого 2013 року, складає гривень, з яких: - заборгованість за кредитом складає 700,00 гривень; - заборгованість по відсоткам за кредитом складають 18540,43 гривень; - заборгованість з пені складає - 3850,00 гривень; - штраф (фіксована частина) складає - 500 гривень; - штраф (процентна складова) складає 1154,52 гривень. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; \~3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно позову банк до заборгованості відповідача [PERSON] включив -пеню (штраф) у розмірі 1654,52 гривень. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. кредитного договору у разі порушення позичальником будь-якого зобовязання, ПАТ КБ "Приватбанк" має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку штраф в розмірі 500 грн+5% від суми простроченого платежу (а.с. 28 ). Оскільки позичальник [PERSON] порушив строки платежів за зобовязаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 09 лютого 2017 р. звернувся до суду, тому відповідач [PERSON] повинен відповідно до п. 2.1.1.7.6 кредитного договору, ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу штраф , який на час розгляду справи судом складає 1654,52 гривень. Із положення ст.625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший відсоток не встановлений договором. Відповідач порушив умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором від 26 лютого 2013 року на час розгляду справи судом відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 24744,95гривень. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто вимоги банку про повернення відповідачем кредиту, оскільки він прострочив строки виконання зобовязання, частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконував, в звязку з чим станом на 31.12.2016 р., мав прострочену заборгованість за кредитом 24744,95 гривень, з яких: -заборгованість за кредитом складає 700,00 гривень; -заборгованість по відсоткам за кредитом складають 18540,43 гривень; -заборгованість по комісії складає - 3850,00 гривень; - штраф (складова частина) 500 гривень; - штраф (процентна складова) складає 1154,52 гривен. Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований. Відтак, суд, віднаходить обґрунтованими вимоги банку про стягнення заборгованості по процентам, комісії у вищевказаному розмірі, що підлягають задоволенню, шляхом стягнення суми заборгованості, процентів, комісії з відповідача в сумі 24744,95 гривень. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. \~ Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру юридичними особами справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати і. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1600 гривень. Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості, яка складає 24744,95 гривень. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1600 гривень та витрати на оголошення у сумі 840 грн., вони підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача [PERSON] .

Outcome: approved