Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

В липні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. В обґрунтовування позову зазначено, що позивач з 02.10.2006 року працював в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області на посадах судового розпорядника, помічника судді, додаткового помічник судді. Наказом № 44б/ок/к від 03.08.2018 року, позивач був призначений на посаду помічника судді за поданням судді [PERSON] на час виконання суддею [PERSON] повноважень судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Наказом № 25/ос/к від 10.06.2019 року, позивача було звільнено з посади помічника судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з 10.06.2019 року, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 36 КЗпП України, у зв`язку із закінченням строку трудового договору. Позивач вважає його звільнення незаконним, а оскаржуваний наказ таким, що не відповідає чинному законодавству та грубо порушує його трудові права. Зазначає, що 10.06.2019 року, тобто на дату звільнення позивача із займаної посади, повноваження судді [PERSON] не були припинені, зазначена суддя не була звільнена, натомість згідно подання судді [PERSON] від 03.08.2018 року, позивача було призначено на посаду помічника судді саме на час виконання суддею [PERSON] повноважень судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. За тких обставин, відповідач упереджено поставився до позивача та неправомірно його звільнив з посади помічника судді, у зв`язку із закінченням строку трудового договору до закінчення виконання суддею [PERSON] повноважень судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Позивач вказує, що підставами для видання оскаржуваного наказу зазначені подання судді [PERSON] від 07.06.2019 року та погодження у встановленому порядку. Однак, із тексту подання вбачається, що суддя взагалі необгрунтувала причин дострокового звільнення позивача з посади помічника судді, не зазначила в чому виразилось неналежне виконання позивачем своїх обов`язків, а тому подання є формальним та не містить жодної підстави для його дострокового звільнення. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду за захистом своїх трудових прав з даним позовом та просить суд скасувати наказ від 10.06.2019 року № 25/ос/к «Про звільнення [PERSON] », виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області; поновити [PERSON] на посаді помічника судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області; стягнути із ТУ ДСАУ в Київській області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу із 11.06.2019 року по день прийняття рішення із розрахунку 832,00 грн. за кожен робочий день вимушеного прогулу; стягнути із ТУ ДСАУ в Київській області на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 20000,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.07.2019 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справив порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.09.2019 року, було вирішено перейти від розгляду даної цивільної справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду даної справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з викладених в позові підстав. Представники відповідачів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області в судове засідання не з`явились. До суду надіслали відзиви на позов, відповідно до яких просили в задоволенні вимог відмовити, в зв`язку з їх безпідставністю, оскільки на час звільнення позивача керівнику апарату суду було подано подання судді про звільнення позивача з посади помічника судді. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідачів. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З 02.10.2006 року позивач [PERSON] працював в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області на посадах судового розпорядника, помічника судді, додаткового помічник судді. Наказом керівника апарату Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 44б/ок/к від 03.08.2018 року, позивач був призначений на посаду помічника судді за поданням судді [PERSON] на час виконання суддею [PERSON] повноважень судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. 07.06.2019 року суддею [PERSON] було подано керівнику апарату Білоцерківського міськрайонного суду Київської області подання про увільнення помічника [PERSON] відповідно до ч. 4 ст. 151 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змін до Положення про помічника суді судів загальної юрисдикції з 07.06.2019 року. Наказом керівника апарату Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 25/ос/к від 10.06.2019 року, [PERSON] було звільнено з посади помічника судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з 10.06.2019 року, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 36 КЗпП України, у зв`язку із закінченням строку трудового договору. Крім того, судом було встановлено, що 20.11.2018 року суддя [PERSON] звернулась до керівника апарату Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з поданням про заміну основного помічника судді [PERSON] та призначенням на посаду основного помічника судді [PERSON] На підставі зазначеного подання та заяви [PERSON] , керівником апарату Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, було видано наказ № 66/ос/к від 20.11.2018 року, про призначення [PERSON] на посаду помічника судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за поданням судді [PERSON] з 20.11.2018 року на час виконання суддею [PERSON] повноважень судді цього ж суду з посадовим окладом відповідно до штатного розпису. Правовідносини, що склалися між сторонами врегульовано нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Кодексом законів про працю України, Закону України «Про державну службу» та Положенням про помічника судді, затвердженого рішенням Ради суддів України від 18.05.2018 року № 15. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 157 Закону «Про судоустрій та статус суддів», кожний суддя має помічника, статус і умови діяльності якого визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України. Судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді. Згідно із вимогами Положення про помічника судді, відповідно до частини першої статті 157 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожний суддя має помічника (помічників), статус і умови діяльності якого (яких) визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України. Правовий статус, умови діяльності помічників судді визначаються Законом України "Про судоустрій і статус суддів", статтею 92 Закону України "Про державну службу", нормативно-правовими актами з питань оплати праці працівників патронатних служб і цим Положенням. Посади помічників судді належать до посад патронатної служби, на які не поширюється дія Закону України "Про державну службу", крім статті 92 Закону України "Про державну службу". Згідно ч. 4 ст. 92 Закону України «Про державну службу» на працівників патронатної служби поширюється дія законодавства про працю, крім ст.ст. 39-1, 41-43-1, 49-2 Кодексу законів про працю України. Як вбачається зі ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 36 КЗпП України, однією з підстав припинення трудового договору є закінчення строку (п.п. 2 і 3 ст. 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Згідно з ч. 1-3 ст. 92 Закону України «Про державну службу» до посад патронатної служби належать, серед інших, посади помічників суддів. Працівник патронатної служби призначається на посаду на строк повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений. Трудові відносини з працівником патронатної служби припиняються в день припинення повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений. При цьому, акт про звільнення приймається керівником державної служби. Достроково працівник патронатної служби може бути звільнений з посади за ініціативою особи, працівником патронатної служби якої він призначений, або керівника патронатної служби. При цьому відповідно до ч. 5 цієї статті час роботи на посадах патронатної служби зараховується до стажу державної служби та враховується при присвоєнні державному службовцю рангу в межах відповідної категорії посад, якщо до призначення на посаду патронатної служби він перебував на державній службі та після звільнення з посади патронатної служби повернувся на державну службу. Відповідно до п. 7 Положення про помічника судді судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді. Згідно ч. 4 ст. 149 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» керівник апарату суду призначає на посаду та звільняє з посади працівників апарату суду, застосовує до них заохочення та накладає дисциплінарні стягнення. Проаналізувавши наведені вище норми слід дійти висновку про те, що помічник судді може бути звільнений із посади наказом керівника апарату суду, в якому працює помічник, за поданням судді, помічником якого він є (достроково) або внаслідок припинення повноважень судді, працівником якого він призначений, на підставі наказу керівника суду. Станом на час звільнення позивача із займаної посади повноваження судді [PERSON] в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області дійсно не були припинені та зазначений суддя не звільнена із посади судді вказаного суду. Однак, суддею було подано керівнику апарату суду подання на звільнення позивача з посади помічника судді , на підставі якого керівником апарату суду було видано наказ про його звільнення з посади. Доводи сторони позивача про те, що при його звільненні були порушені його трудові права, суд відкидає, оскільки наведені твердження повністю спростовуються наявними у справі матеріалами, та в ході розгляду справи таких порушень судом встановлено не було. Крім того, посилання позивача на те, що подання про його звільнення є не мотивованим та формальним, а відтак його звільнення відбулось незаконно, суд також до уваги не приймає, оскільки відповідно до вимог закону суддя особисто здійснює добір помічників, та останні призначаються та звільняються з посад керівником апарату відповідного суду, зокрема, за поданням судді. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача в ході розгляду справи не доведено незаконність дій відповідача при його звільненні з посади помічника судді, а відповідачами доводи позову спростовані, суд вважає, що позов є необґрунтованим та безпідставним, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову в частині скасування наказу про звільнення, то позовні вимоги про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, як похідні, також задоволенню не підлягають. В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем по фактично понесеним.

Outcome: dismissed