Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

09.04.2013 року ПАТ "Креді Агріколь банк" уклав комплексний договір№1/1371678 з відповідачем, згідно якого надав відповідачу кредит у сумі 52000 грн. строком на 36 місяців - з 09.04.2013 року до 08.04.2016 року включно на споживчі потреби під 11% річних та щомісячну комісійну винагороду в розмірі 1,80 % в місяць від суми кредиту. Відповідно до договору купівлі-продажу права вимоги від 02.04.2014 року між ТОВ "Купер Прайс" (Первісний кредитор) та ТОВ "Українська боргова компанія" (новий кредитор), Первісний кредитор відступає за плату, а новий кредитор набуває права вимоги, належне Первісному кредиторові відповідно до контракту, укладеному між ПАТ "Креді Агріколь банк" та боржником, а також відповідно до договору забезпечення. У свою чергу ТОВ "Купер Прайс" набуло прав кредитора відносно кредитного договору ПАТ "Креді Агріколь банк" на підставі договору відступлення прав вимоги від 31.03.2014 року та додатку №1 до нього. Відповідно до додатку №1 до Договору купівлі-продажу права вимоги від 02.04.2014 року, реєстру прав вимоги від 11.08.2014 року визначений перелік боржників та контрактів відносно яких виникло право вимоги, та право вимоги за якими відступаються до Нового кредитора - ТОВ "УБК", в тому числі відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №1/1371678 від 09.04.2013 року та за яким ТОВ "УБК" набуло прав кредитора відносно [PERSON] Відповідач не виконав зобов'язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів і комісії, станом на дату укладення договору купівлі-продажу права вимоги від 02.04.2014 року заборгованність відповідача перед новим кредитором за кредитним договором №1/1371678 від 09.04.2013 року становить 44145,29 грн., крім того, розмір пені згідно п.3.1 кредитного договору в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми кредиту за кожен день прострочення за період з 01.10.2014 року по 04.03.2015 року за 314 днів прострочення становить 17015,89 грн., штраф згідно п.3.2 кредитного договору в розмірі 1% від суми кредиту 52000 грн. становить 520 грн. та 3% річних в сумі 1139,39 грн., які позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву про повне підтримання позову, слухання справи у його відсутності. Представник відповідача позов в частині боргу по кредиту в сумі 44145,29 грн. визнав повністю, а в частині вимог про стягнення пені та штрафу не визнав повністю, просить застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення пені та штрафу, підтвердивши, що відповідач через погіршення матеріального становища з 09.04.2014 року перестав сплачувати кошти по кредиту, однак позивач отримавши з 02.04.2014 року право вимоги за кредитним договором, з 09.05.2014 року, коли почав йти строк позовної давності, знаючи, що відповідач не виконує умови договору, не звернувся своєчасно до суду із такими вимогами, в зв'язку з чим просить застосувати строк позовної давності, відмовивши в задоволенні вимог про стягнення пені та штрафу. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені обставини, викладені в мотивувальній частині рішення, які сторонами не оспорюються, як і не оспорюється право вимоги позивача за кредитним договором та сума боргу відповідача за ним в розмірі 44145,29 грн. Згідно ст.ст. 525, 526, 611, 629, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; договір є обов'язковим для виконання сторонами; позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи невиконання відповідачем умов договору, вказані норми законодавства, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 44145,29 грн. боргу за кредитом та 3% річних в сумі 1139,31 грн., які представником відповідача не оспорюються. Що стосується стягнення пені та штрафу, суд приходить до наступного. Згідно ст.ст.546, 549, 550 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконанного або неналежно виконаного зобов'язання. В зв'язку з невиконанням відповідачем договору, позивачем згідно п.п.3.1 та 3.2 договору нараховано пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми кредиту за кожен день прострочення за період з 01.10.2014 року по 04.03.2015 року за 314 днів в сумі 17015,89 грн. та штраф в сумі 520 грн. В той же час, згідно ст.ст.256, 261, 266, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання; зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо); позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - стаття 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до вимог статті 266, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. До таких правових висновків прийшов Верховний Суд України у своїй правовій позиції по справі № 6-160цс14. Позичальник у 2013 та до квітня 2014 року належним чином виконував умови кредитного договору, а в подальшому припинив оплату чергових платежів (а.с.24), однак позивач отримавши з 02.04.2015 року право вимоги та знаючи про порушення відповідачем з травня 2014 року зобов'язань за договором, звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом лише у серпні 2015 року, нарахувавши пеню та штраф не з травня 2014 року, а з 01.10.2014 року. Оскільки умовами кредитного договору установлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, ураховуючи, що за пунктом 1.1 кредитного договору платежі за кредитом повинні здійснюватись щомісячно до 9 числа кожного місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань, тобто з 10.04.2014 року. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду із вимогами про стягнення пені та штрафу з пропуском строку позовної давності, не просить його поновити, а представник відповідача вказує на порушення позивачем строку позовної давності, тому позовну давність необхідно застосувати до додаткових вимог у виді пені та штрафу, в зв'язку з чим в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити. Оскільки позов задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що буде становити 452,93 грн. (62820,49 грн. х 72,1%).

Outcome: partial