Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

02.08.2010 року сторони уклали кредитний договір №б/н, згідно з яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг». ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 вказаних Умов - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що призвело до порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.05.2015 року має заборгованість - 29094,17 грн., яка складається з наступного: - 19515,77 грн. - заборгованість за кредитом; - 7616,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). - 1361,63 грн. - штраф (процентна складова). Враховуючи наведене представник ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 29094,17 грн. за кредитним договором №б/н від 02.08.2010 року, яка складається з: 19515,77 грн. - заборгованість за кредитним договором; 7616,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1361,63 грн. - штраф (процентна складова) та 290,94 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" не з'явився, однак надав заяву, в якій просить справу розглянути без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги не визнає та просить застосувати строк позовної давності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 02.08.2010 року сторони уклали кредитний договір №б/н (а.с.6) шляхом підписання заяви. Згідно з умовами даного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підтвердженням укладення даного договору є копія заяви анкети клієнта - [PERSON] та його ознайомлення з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою (а.с. 6). Сума позову підтверджена позивачем розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 31.05.2015 року (а.с.4-5), з якого також вбачається періодичність, з якою відповідач частково сплачував заборгованість. З даного розрахунку вбачається, що дійсно відповідач несвоєчасно сплачував платежі за кредитним договором та часто прострочував наступний платіж, однак останній платіж ним був сплачений 08.05.2015 року. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 вказаних Умов - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Оскільки відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами згідно умов договору, що документально стверджується розрахунком заборгованості за договором, порушене право ПАТ КБ «Приватбанк» у договірних правовідносинах підлягає судовому захисту. Суд, надавши оцінку заяві відповідача про застосування строків позовної давності та відмову в задоволенні позову, вважає її такою, що спрямована на уникнення відповідальності за кредитним договором, оскільки відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. Як видно з матеріалів справи, [PERSON] перестав виконувати зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом 08.05.2015 року, у зв'язку з чим з 31.05.2015 р. у нього утворилась заборгованість за кредитним договором. У свою чергу банк звернувся до суду вже у вересні 2015 року. Отже, аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у даному конкретному випадку відсутні підстави для застосування позовної давності до вимог банку. Пунктом 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №5 (у редакції постанови пленуму ВССУ від 07.02.2014 р. №7) «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказується, що при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення ЦК про позовну давність. Отже, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є законним та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved