Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] в якому просить застосувати до [PERSON] примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку за рішенням від Дергачівського районного суду Харківської області від 01.04.2013 та стягнути з [PERSON] на її користь збільшений на індекс інфляції борг несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у сумі 19188, 83 грн. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 01.04.2013, у цивільній справі № 2010/7761/12 провадження № 2/619/578/13 у відповідача було відібрано малолітню дитину [PERSON] , [INFO] та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь державного закладу, опікуна, піклувальника чи прийомних батьків в залежності від форми влаштування дитини, починаючи з 21.12.2012 до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили. За розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 15.05.2013 малолітній дитині [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно акту від 20.02.2015, адміністрація закладу ХОЦСПРД "Гармонія", на підставі рішення служби у справах дітей Харківської обласної державної адміністрації №25 від 16.02.2015 передали дитину [PERSON] , [INFO] прийомній матері [PERSON] ,яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Так, 20.02.2015 відповідач добровільно не сплачувала стягнуті судом аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] . Позивач змушена була утримувати малолітню дитину за власні заощаджені кошти. Аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] раніше також не стягувались з відповідача на користь державного закладу ХОЦСПРД "Гармонія" у примусовому порядку державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області на підставі постанови від 26.11.2014 про відмову у відкритті виконавчого провадження з причини відсутності у виконавчому документі індивідуального ідентифікаційного номеру боржника-відповідача. Станом на 09.05.2018 за [PERSON] утворився борг з виплати аліментів з урахуванням інфляційних витрат у розмірі 19188,83 грн. у зв`язку з чим, вона змушена звернутись до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, в поданій суду заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності, без фіксації технічними засобами у разі неявки відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, поважність причини неявки суд не повідомила, при цьому не надала відзив на позов, тому справа розглядається в заочному судовому засіданні без фіксації судового засіданні, відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання та не подали відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 01.04.2013, у цивільній справі № 2010/7761/12 провадження № 2/619/578/13 у [PERSON] відібрано малолітню дитину [PERSON] народження та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь державного закладу, опікуна, піклувальника чи прийомних батьків в залежності від форми влаштування дитини, починаючи з 21.12.2012 до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили. За розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області від 15.05.2013 малолітній дитині [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно акту від 20.02.2015, адміністрація закладу ХОЦСПРД "Гармонія", на підставі рішення служби у справах дітей Харківської обласної державної адміністрації №25 від 16.02.2015 передали дитину [PERSON] , [INFO] прийомній матері [PERSON] ,яка проживає за адресою: [ADDRESS] . З 20.02.2015 [PERSON] не сплачувала стягнуті судом аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] . [PERSON] змушена була утримувати малолітню дитину за власні заощаджені кошти. Аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] раніше також не стягувались з відповідача на користь державного закладу ХОЦСПРД "Гармонія" у примусовому порядку державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області на підставі постанови від 26.11.2014 про відмову у відкритті виконавчого провадження з причини відсутності у виконавчому документі індивідуального ідентифікаційного номеру боржника-відповідача. Станом на 09.05.2018 за [PERSON] утворився борг з виплати аліментів з урахуванням інфляційних витрат у розмірі 19188,83 грн. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За положеннями ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Суд приймає до уваги розрахунок пені по аліментам здійснений позивачем. Таким чином, враховуючи вищевказане суд приходить до висновку, що сума боргу по аліментах з врахуванням інфляційних витрат складає 19188,83 грн., виходячи з розрахунку, який зазначено в позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в частині позовних вимог про застосування до [PERSON] примусового виконання добровільно не виконаного обов`язку за рішенням суду щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки ці обов`язки покладаються на виконавчу службу . На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ст.. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ст.5 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: partial