Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом, в якому зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідач - [PERSON] зареєстрований в належній їй квартирі, проте будь-якого права власності на неї не має. Відповідач на протязі 3-х останніх років у квартирі не проживає та не з'являється, особистих речей в не має. На даний час позивачка не може оформити субсидію, оскільки відповідач не надає довідки про доходи, а також не приймає участі у витратах по утриманню квартири. У зв'язку з цим порушується право позивачки, як власника на вільне користування та розпорядження належного їй житла. Тому вона вимушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим, а також просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій вимоги позову підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав зазначених у позові, розгляд справи провести без її участі і без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідач в судове засідання також не з'явився, хоч про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, однак до суду не з'явився та про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - Коростенський районний сектор управління Державної міграційної служби України в Житомирській області в судове засідання не з'явився, однак надав листа, в якому проти позову не заперечив та просив розглянути справу без участі представника. Проаналізувавши матеріалами справи їх в сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується договором дарування (а.с.3). В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач по справі - [PERSON], [INFO], однак протязі 3-х останніх років у квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги, фактично вибув на інше постійне місце проживання та проживає [ADDRESS]. В зв'язку з цим порушується право позивачки, як власника, на вільне користування та розпорядження належного їй житла. Відповідно до вимог статті 48 закону України "Про власність", ст.ст.319, 321, 386 Цивільного кодексу України: "власник володіє користується, розпоряджається своїм власним майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння." [PERSON] в добровільному порядку знятись з реєстрації не бажає, чим чинить позивачці перешкоди в користуванні та розпорядженні своєю власністю на свій розсуд. Отже на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] вибув на постійне місце проживання в інше житлове приміщення, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню і [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Крім того, оскільки позивачем, згідно платіжного доручення, понесені судові витрати по оплаті судового збору на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп., тому позов і в цій частині підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України - "Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати". На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved