Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженого Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» (далі - відповідач 1), відповідно до якого просила суд зобов`язати ПАТ «Платинум Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк» Грошової С.В. включити позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Платинум Банк»; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 грудня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фемілі Кредіт», пізніше перейменоване в Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», з однієї сторони та [PERSON] - з іншої, укладено Договір про іпотечний кредит №3.07122012, відповідно до якого Товариство надало позивачу у користування грошові кошти, а позивач зобов`язався повернути такі кошти і проценти за їх користування на умовах визначених цим договором. Відповідно до умов пунктів 2.2.2., 2.2.3., 3.2. Договору №3.07122012, погашення кредиту та сплата процентів здійснюється шляхом договірного списання ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» коштів з поточного рахунку позивача. Для виконання умов Договору №3.07122012 в частині погашення кредиту та виплати процентів за його користування, позивачем відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк». Відповідно до інформації з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПАТ «Платинум Банк» є правонаступником ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк». 20 січня 2017 року, через касу відділення №12 Відповідача, Позивач вніс готівкою грошові кошти у сумі 11 000,00 грн. на поточний рахунок № [NUMBER] , які було зараховано цього ж дня. У зв`язку з початком процедури ліквідації у ПАТ «Платинум Банк», у відповідності до вимог закону, позивач 20.03.2017 року звернулась до відповідача із заявою про визнання її кредитором банку. На момент подання письмової заяви про визнання позивача кредитором банку відповідач не надав відповіді щодо неналежного оформлення документів. Під час розгляду іншої справи представник банку надав пояснення, що у нотаріально посвідченій довіреності, поданої представником позивача, відсутні відповідні повноваження щодо звернення із заявами про визнання кредитором. Також було зазначено, що будь-які вимоги, які надійшли після закінченого строку на визнання кредитором вважаються погашеними. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує, що на сьогоднішній день ПАТ «Платинум Банк» є самостійною юридичною особою. Банк перебуває у стані припинення, але запису про його ліквідацію до реєстру не внесено. Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк», як органу управління банком, який здійснює заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та грошових коштів. Таким чином, виходячи із суті позовних вимог, відповідачем у цій справі має бути Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, а не Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк», як помилково вказано в позовній заяві. Таким чином, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явися, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ч. 1 ст. 211 ЦПК України визначено, що розгляд справи відбувається в судовому засіданні. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», вказано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Враховуючи, що відповідача було належним чином повідомлено про розгляд справи, останній не повідомив про причини своєї неявки, що унеможливлює визнати їх поважними, суддя дійшов до висновку про можливість розглянути дану справу за його відсутності. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.05.2019 року дану цивільну справу направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. 13.08.2019 року вказана справа надійшла до провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А., а ухвалою судді від 14.08.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 02.10.2019 року до матеріалів справи долучено відзив відповідачв на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Перевіряючи обставини справи судом встановлено наступні обставини справи та надано їм відповідні правовідносини. 14 грудня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фемілі Кредіт», пізніше перейменоване в Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс», з однієї сторони та [PERSON] - з іншої, укладено Договір про іпотечний кредит №3.07122012, відповідно до якого Товариство надало позивачу у користування грошові кошти, а позивач зобов`язався повернути такі кошти і проценти за їх користування на умовах визначених цим договором. Відповідно до умов пунктів 2.2.2., 2.2.3., 3.2. Договору №3.07122012 погашення кредиту та сплата процентів здійснюється шляхом договірного списання ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» коштів з поточного рахунку Позивача. Для виконання умов Договору №3.07122012 в частині погашення кредиту та виплати процентів за його користування, позивачем відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк». Відповідно до інформації з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» є правонаступником ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк». На підставі рішення Правління Національного банку України від 10 січня 2017 року № 14- ріп/БТ «Про віднесення ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 11 січня 2017 року № 85 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно яким розпочато процедуру виведення ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 11 січня 2017 року до 10 лютого 2017 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора, визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Ірклієнку Ю.П. на один місяць з 11 січня 2017 року до 10 лютого 2017 року включно. Виконавча дирекція Фонду гарантування прийняла рішення від 09 лютого 2017 року № 501, відповідно до якого продовжено строк тимчасової адміністрації у ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» з 11 лютого 2017 року до 10 березня 2017 року включно та продовжено строк повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ПТБ» Ірклієнка Ю .П. відповідно. Відповідно до рішення Правління Національного банку У країни від 23 лютого 2017 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Платинум банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 24 лютого 2017 року № 743 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ПтБ» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Платинум банк» з 24 лютого 2017 року до 23 лютого 2019 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «ПтБ», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, Ірклієнку Ю.П. строком на два роки з 24 лютого 2017 року до 23 лютого 2019 року включно. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2743 від 08 жовтня 2018 року про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК». Згідно зазначеного рішення повноваження ліквідатора ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» визначені Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53, у тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, делеговано [PERSON] з 12 жовтня 2018 року. На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 04 лютого 2019 року № 248 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЛАТИНУМ БАНК» (далі - ПАТ «ПТБ») строком на один рік з 24 лютого 2019 року до 23 лютого 2020 року включно. 20 січня 2017 року, через касу відділення №12 ПАТ «Платинум Банк», позивач вніс готівкою грошові кошти у сумі 11 000,00 грн. на поточний рахунок № [NUMBER] , що підтверджується квитанцією №653232351 від 20 січня 2017 року. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон). Також цим Законом регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відповідно до ч.2-5 ст. 45 Закону фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду повинні містити, зокрема, інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів. Фонд у семиденний строк з дня початку процедури ліквідації банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. Ст. 48, 49 Закону визначені повноваження уповноваженої особи Фонду, які вона здійснює з дня свого призначення, до яких, зокрема, відноситься складання реєстру акцептованих вимог кредиторів (внесення змін до нього) та здійснення заходів щодо задоволення вимог кредиторів. Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури. Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів Фонд сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці. Таким чином, з дня призначення уповноваженої особи Фонду строк виконання всіх грошових зобов`язань банку вважається таким, що настав. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Як встановлено судом, відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду, у відповідності до ч. 2 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", опубліковані в газеті "Голос України" 01.03.2017 р. [PERSON] , яка діє на підставі довіреності від [PERSON], звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «ПтБ» Ірклієнка Ю.П. із заявою про визнання кредитором від 28.03.2017 року, тобто у межах встановленого ч. 5 ст. 45 вказаного Закону 30-тиденного строку. Водночас, доказів відхилення вимоги позивача в установленому законодавством порядку матеріали справи не містять, як і доказів існування вимог до неплатоспроможного банку на суму 11 000,00 грн. з огляду на відкриття саме поточного рахунку для погашення кредиту та виплати процентів, тобто доказів ненадходження коштів на рахунок ТОВ «ФК «Бізнесфінанс». Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк», як органу управління банком, який здійснює заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та грошових коштів. Таким чином, виходячи із суті позовних вимог, відповідачем у цій справі має бути Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, а не Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк», як помилково вказано в позовній заяві. Аналогічні висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 910/8132/17. Також судом було встановлено, що відповідачем у справі позивач зазначає Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженого Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» у той час, коли у позивних вимогах сторона позивача просила суд зобов`язати ПАТ «Платинум Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Платинум Банк» Грошової С.В. включити позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Платинум Банк», що є неприпустимо та суперечить принципам цивільного судочинства. Судом під час розгляду судом було роз`яснено право позивача, у відповідності до ст. 51 ЦПК України, на подачу клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, чим сторона позивача не скористалась. За таких обставин, враховуючи, що позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що поданий позов не підлягає задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України, підстави стягувати з відповідача на користь позивача кошти судового збору відсутні, оскільки судом відмовляється у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed