Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

23.01.2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача ПАТ "Дельта Банк" про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів. Вказує, що 11.08.2014 року між нею та відповідачем було укладено договір банківського вкладу в національній валюті №001-02506-110814 на суму 60000 грн. строком до 10.09.2014 року з процентною ставкою 21 % річних. Окрім того, 08.09.2014 року між нею та відповідачем було укладено договір банківського вкладу в національній валюті №008-02501-080914 на суму 100000 грн. строком до 07.12.2014 року з процентною ставкою 18 % річних. По закінченню строку залучення вкладу за відповідними договорами грошові кошти були зараховані відповідачем на поточний рахунок № [NUMBER]. Станом на дату подання позовної заяви відповідачем сплачено 12800 грн., а залишок вкладу складає 147186,26 грн., який не повернуто. 30.12.2014 року до відповідача було подано заяву з письмовою вимогою повернути залишок вкладу, в т.ч. нараховані відсотки згідно умов договору, однак останній проігнорував вимогу. Із врахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути із відповідача на свою користь суму депозитного вкладу (грошові кошти) у розмірі 147186,26 грн. в т.ч. нараховані відсотки згідно умов договору банківського вкладу за №001-02506-110814 від 11.08.2014 року та № 008-02501-080914 від 08.09.2014 року, що обліковуються на поточному рахунку № [NUMBER], судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Представник відповідача ПАТ "Дельта Банк" - Зленко Т.О. у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи відкласти у зв'язку із зайнятістю у іншому судовому процесі, щодо уточнених позовних вимог заперечив. Однак, суд прийшов висновку, що причини відсутності представника у даному судовому засіданні є не поважною, оскільки ПАТ "Дельта Банк" не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з банком трудовими відносинами, банком не доведено неможливість заміни представника і неможливість розгляду справи без участі саме представника Зленка Т.О. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 серпня 2014 року між ПАТ "Дельта Банк" та позивачем [PERSON] було укладено договір № 001-02506-110814 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у гривнях, відповідно до умов якого відповідачем було залучено вклад на суму 60000 грн. на рахунок № [NUMBER] із моменту зарахування по 10 вересня 2014 року включно, із процентною ставкою на суму вкладу - 21 % річних (а.с.3). На виконання умов договору позивачем [PERSON] було внесено на рахунок визначений у договорі 60000 грн., що підтрведжується копією квитанції № 38356339 від 11.08.2014 року (а.с.5). Із п. 1.9. вказаного договору вбачається, що нараховані проценти за вкладом виплачуються вкладнику одночасно з повернення суми вкладу по закінченню строку залучення вкладу, зазначеного в п. 1.3. цього договору, т з врахуванням п. 1.11. цього договору, або в день продовження дії цього договору, а також в інший термін дострокового припинення дії цього договору у випадках, передбачених цим договором та правилами, шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів № [NUMBER], відкритий на ім'я вкладника в установі банку. Пунктом 1.10. вищевказаного договору передбачено, що вклад виплачується вкладнику по закінченню строку залучення вкладу за цим договором, зазначеного в п. 1.3. цього договору та з врахуванням п. 1.11. цього договору, шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів № [NUMBER], відкритий на ім'я вкладника в установі банку. Водночас, у разі, якщо вкладник за цим договором не витребує суму вкладу шляхом написання письмової заяви до закінчення операційного дня відповідного відділення банку останнього дня строку, встановленого п. 1.3. цього договору, дія цього договору вважається продовженою за згодою вкладника на той же самий строк на тих же самих умовах (окрім розміру процентної стави). У разі, якщо вкладник не витребує суму вкладу зі спливом строку, автоматично встановленого при продовженні дії цього договору, дія цього договору кожен наступний раз вважається продовженою за згодою вкладника на той же самий строк на тих же самих умовах (окрім розміру процентної стави), проте загальний термін залучення вкладу за цим договором не може складати більше 2 періодів продовження строку дії цього договору. Процентна ставка у разі кожного такого продовження дії цього договору збільшується на 1 процент річних для вкладів у національній валюті та 0,25 процентів річних для вкладів в іноземній валюті (пункт 1.11. договору). Пунктом 1.13. договору визначено, що у випадку, якщо вкладник письмово заявляє про бажання достроково припини дію цього договору або про бажання зняти частину вкладу до закінчення строку, зазначеного п. 1.3. цього договору або продовженого відповідно до умов, викладених в п. 1.11. цього договору, дія цього договору вважається припиненою достроково, а банк виплачує вкладнику весь вклад та проценти, нараховані за фактичний період перебування коштів на рахунку, за ставкою 0,01 процентів річних. При цьому, вкладник зобов'язаний письмово повідомити банк про вимогу повернення вкладу або його частини не менш, ніж за 3 банківські дні до очікуваної дати повернення (а.с.3). 08 вересня 2014 року між відповідачем ПАТ "Дельта Банк" та позивачем [PERSON] було укладено договір № 008-02501-080914 банківського вкладу (депозиту) "Дякуємо за довіру-2" у гривнях, відповідно до умов якого банк залучив 100000 грн. на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок № [NUMBER] по 07.12.2014 року включно, із процентною ставкою на суму вкладу - 18 % процентів річних (а.с.4). Факт зарахування коштів на депозитний рахунок в сумі 100000 грн. підтверджується копією квитанції № 39221785 від 08.09.2014 року (а.с.6). Пунктами 1.9.-1.11. вищевказаного договору передбачено аналогічні умови повернення суми вкладу, що і у договорі № 001-02506-110814 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у гривнях, водночас банк виплачує вкладнику весь вклад та проценти, нараховані за фактичний період перебування коштів на рахунку за ставкою 18 % (а.с.4). Згідно із ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. У ч. 3 ст.1058 ЦК України вказано, що до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесено вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (гл. 72 ЦК). За частиною першою статті 1060 ЦК, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатись грошовими коштами на власний розсуд (ст. 1066 ЦК України, ст. 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність"). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону. Судом встановлено, що позивач [PERSON] звернулась до відповідача із заявою про виплату суми вкладу в розмірі 147186,26 грн. за вищевказаними договорами (а.с.7), однак, відповідач вказану вимогу проігнорував. Твердження відповідача про те, що із перерахуванням коштів із депозитних рахунків позивача на поточний рахунок, зобов'язання банку про повернення вкладу та відсотків вважаються виконаними в повному обсязі судом не приймаються до уваги із врахуванням наступного. Так, із змісту ст. 526 та ст. 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитись ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти або проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки). У разі перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, але не надання можливості використання цих коштів, зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним (правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 року та 03.09.2014 року по справах № 6-140цс13 та № 6-100цс14). Водночас, суд враховує, що позивач [PERSON] позбавлена можливості вільно розпоряджатися грошовими коштами, які були перераховані на поточний рахунок, оскільки не має реальної можливості зняти кошти у розмірі 147186,26 грн., має можливість здійснювати лише безготівковий перерахунок коштів, зняття коштів у банкоматах у сумі 200 грн. В той же час, доводи відповідача щодо встановлення лімітів на зняття готівкових коштів свідчать про те, що останнім у порушенням ч. 3 ст. 1066 ЦК України обмежується право вкладника розпоряджатись своїми грошовими коштами на власний розсуд. Судом також не приймаються до уваги посилання представника відповідача на те, що під час тимчасової адміністрації, яка на даний час діє в банку, вимоги кредиторів до банку не підлягають до задоволення, із врахуванням наступного. 02.03.2015 на підставі постанови Правління Національного Банку України № 150, ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 71 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк". Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на 6 місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року. Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки ( штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів. Однак, право на повернення коштів за депозитними вкладами та відсотків нарахованих на суму вкладу у [PERSON] виникло 30.12.2015 року, тобто, до запровадження в банку тимчасової адміністрації. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що із відповідача на користь позивача слід стягнути суму депозитного вкладу (грошові кошти) у розмірі 147186,26 грн. в т.ч. нараховані відсотки згідно умов договору банківського вкладу за №001-02506-110814 від 11.08.2014 року та № 008-02501-080914 від 08.09.2014 року, що обліковуються на поточному рахунку № [NUMBER]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, суд дійшов висновку, що останні підлягають компенсації за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved