Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "СпортСвітБуд", [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі згідно трудового договору й відшкодування моральної шкоди. Мотивуючи свої вимоги тим, що він, як юрист, перебував у трудових правовідносинах з ТОВ "СпортСвітБуд" згідно трудового договору від 15 квітня 2004 року з посадовим окладом 4 500 грн. на місяць, але відповідач всупереч ст.115 не виплачував йому у визначені законом строки заробітну плату, й всупереч 116 КЗпП України не здійснив виплату належних йому всіх коштів при звільненні за період з квітня по жовтень 2011 року в загальній сумі 26 160 грн. 53 коп., підтвердженням чого є встановлені судовим рішенням Господарського суду м. Києва від 11 жовтня 2012 року обставини, й відомості про виплату йому коштів по заробітній платі. Вважає, що оскільки з вини відповідача йому не виплачувалась заробітна плата, й наразі не виплачено при звільнені всіх сум у строки, визначені 116 КЗпП України, він вправі вимагати стягнення заборгованості по заробітній платі, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив їх задовольнити: стягнути з ТОВ "СпортСвітБуд" на його користь 26 160 грн. 53 коп. заборгованості по заробітній платі з квітня по жовтень 2011 року згідно трудового договору, застосувавши фінансові санкції за невиконання умов договору, передбачені ст. 526 ЦК України у вигляді трьох відсотків річних та індексу інфляції, що складає 1 565 грн. 96 коп., а всього - 27 857 грн. 26 коп.; з [PERSON] просив стягнути на його користь 676 грн. 31 коп. моральної шкоди. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], діюча на підставі довіреності, позовні вимоги не визнала у цілому, просила відмовити у їх задоволенні за недоведеністю вимог та безпідставністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с.54). За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу за його відсутності на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та за погодженням із сторонами. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у трудових правовідносинах на підставі трудового договору. Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (ч.1 ст. 21 КзПП України). Так, між ТОВ "СпортСвітБуд" в особі [PERSON] та [PERSON] укладено трудовий договір від 15 вересня 2004 року (а.с.34), за умовами якого [PERSON] був прийнятий на роботу в ТОВ "СпортСвітБуд" в якості юриста з посадовим окладом 4 500 грн. 00 коп., проте відповідач всупереч ст. ст.115 не виплачував йому у визначені законом строки заробітну плату, й всупереч 116 КЗпП України не здійснив виплату належних йому всіх коштів при звільненні за період з квітня по жовтень 2011 року в загальній сумі 26 160 грн. 53 коп., підтвердженням чого є встановлені судовим рішенням Господарського суду м. Києва від 11 жовтня 2012 року обставини, й відомості про виплату йому коштів по заробітній платі: за квітень 803 грн. 01 коп., травень - 803 грн. 01 коп., червень - 803 грн. 01 коп., липень - 401 грн. 51 коп., серпень - 812 грн. 46 коп., вересень - 812 грн. 46 коп., жовтень - 901 грн. 34 коп., відповідно, заброваність по зарплаті за вказаний період часу, з урахуванням його посадового окладу 4 500 грн., становить 26 160 грн. 53 коп. До обов»язків ТОВ "СпортСвітБуд" надежить, зокрема, виплата [PERSON] зарплати у розмірі 4 500 грн. щомісячно, проте доказів виплати ТОВ "СпортСвітБуд" [PERSON] грошових коштів у вказаному розмірі не надано. Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним робору (ч.1 ст. 94 КзПП України). Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ч. 1 ст. 115 КзПП України). Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу. При звільненні працівника, згідно до ст. 116 КЗпП України, виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівникові перед виплатою зазначених сум. Судом надана правова оцінка заперечень відповідача проти позову, та вважає, що останні не заслуговують на увагу, розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення від виконання зобов"язань, оскільки докази ним на спростування позовних вимог не надані, тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами наданими позивачем по справі. Суд, вирішуючи вимоги позивача шодо застосування фінансових санкцій за невиконання умов трудового договору, вважає, що до даних правовідносин правила ст. 526 ЦК України не застосовуються, відповідно, підстав для застосування індексу інфляції та трьох відсотків річних до заборгованості по заробітній платі немає. Згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених відповідними статтями Цивільного кодексу України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди, у тому числі ст. 2371 КЗпП України. Так, вказана норма КЗпП України передбачає, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд, надавши оцінку поясненням позивача, письмовим доказам в частині вирішення спору про відшкодування моральної шкоди, характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеню вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, а саме вимоги позивача спрямовані до [PERSON], вважає, що вказані вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не обґрунтовані, обставини, на які він посилається, не підтверджуються наявними в матеріалами справи доказами, причинний зв"язок між вказаною моральною шкодою і протиправною діяльністю відповідача судом не встановлені, а тому законні підстави для задоволення такої вимоги відсутні. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини третьої статті 88 ЦПК України. Так, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір». Зважаючи на викладене з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 261 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 21, 47, 97, 115, 116,2371 КЗпП України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»,

Outcome: partial