Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

13 жовтня 2014 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 05 червня 2008 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] укладено договір б/н, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 6000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобовязання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач порушила графік погашення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31 серпня 2014 року складає 13230,31 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не зявився, надав заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву, в якій просить застосувати позовну давність, а також вимоги Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» до вимог позивача про стягнення з неї неустойки, розглянути справу без її участі. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом, встановлено, що відповідно до заяви [PERSON] від 05 червня 2008 року між нею та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 6000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку №4149605375675576 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 11). Строк дії платіжної картки №4149605375675576 закінчився 31 травня 2012 року (а.с. 45). Відповідно до інформації банку відповідачу [PERSON] була видана нова платіжна картка № 4149437726130238, строк дії якої спливає 31 березня 2016 року (а.с.44, 46). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами, оскільки заява (анкета) на оформлення кредитної картки, заява про відкриття рахунку і надання послуг з кредитування підписані нею, в тому числі і в графі щодо погодження з умовами і правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, про що виразила свою згоду. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 6.5 умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною кредитного договору, відповідач зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за користування ним, по перевищенню платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с.14). Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна. 30 днів пільгового періоду», яка є невід'ємною частиною кредитного договору, встановлює щомісячний розмір платежів, що включає в себе плату за користування кредитними засобами. Такий платіж повинен бути здійснений до 25 числа місяця, наступного за звітним, і складати 7% від заборгованості, але не менше 50 грн./10$ та не більше залишку заборгованості (а.с.9). Відповідач не виконувала умови договору і станом на 31 серпня 2014 року сума заборгованості за кредитним договором б/н від 05 червня 2008 року складає 13230,31 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом - 6059,63 гривень; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 4788,15 гривень; - заборгованість по комісії за користуванням кредиту - 1514,42 грн.; - штраф (фіксована частина) - 250,00 гривень; \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~- штраф (процентна складова) - 618,11 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає, що вимоги банку про повернення відповідачем частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі, а саме на ч.2 ст.1050 ЦК України, оскільки позичальник допустила прострочення повернення чергової частини позики. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна. 30 днів пільгового періоду» передбачено сплату пені за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 1% від заборгованості, але не менше 10 грн./2$ на місяць, яка нараховується 1 раз на місяць при наявності прострочення по кредиту або відсоткам 5 або більше днів при виникненні прострочення на суму більш ніж 50 грн./10 $ (а.с.9). Суд встановив, що банк при наявності прострочення за кредитом або відсоткам нараховував відповідачу комісію у розмірі 1% від заборгованості. Але суд вважає, що за своєю суттю ці суми є пенею, яка передбачена довідкою про умови кредитування, а не комісією, як вказує позивач. Згідно з розрахунком до суми заборгованості банк включив штраф у розмірі 250,00 грн. (фіксована частина) та 618,11 грн. (процентна складова). Умовами заяви (а.с.10 зв.б.) та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна. 30 днів пільгового періоду» (а.с. 9) передбачено нарахування позичальнику штрафу в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову у разі порушення ним строків платежів за будь-яким грошовим зобов'язанням більше ніж на 120 днів. Оскільки відповідач [PERSON] порушила строки платежів за зобовязаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті відсотків за користування кредитом, тому вона зобовязана сплатити позивачу пеню та штраф. У своїй заяві відповідач [PERSON] просила суд застосувати до вимог банку строки позовної давності. Стаття 257 ЦК України встановлює загальну позовну давність тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права; за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України). Умовами кредитного договору встановлені наступні строки та порядок погашення по кредиту: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~строк погашення відсотків по кредиту - щомісяця за попередній місяць; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~строк погашення кредиту - в повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH) (п. 5.4 а.с.16). Оскільки умовами договору погашення відсотків по кредиту встановлено у вигляді щомісячних платежів, то перебіг позовної давності, передбаченої ст.257 ЦК України, починається після несплати чергового платежу. Позивач звернувся до суду з позовом 13 жовтня 2014 року, тому його позовні вимоги до відповідача про стягнення відсотків за користування кредитом, які мають характер щомісячних платежів, підлягають задоволенню за період з 13 жовтня 2014 року по 31 серпня 2014 року у сумі 4610,55 грн. Суд вважає, що до вимог про стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою кредиту строк позовної давності не підлягає застосування з таких підстав. Відповідно до умов договору останнім строком погашення кредиту в повному обсязі встановлено останній день місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH). Суд встановив, що відповідачу була видана нова картка, термін дії якої закінчується 31 березня 2016 року. Тобто, відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України, з цієї дати почнеться сплив строку позовної давності для стягнення з відповідача суми кредиту в повному обсязі. А на час звернення позивача до суду цей строк ним не пропущений, тому з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за основним кредитом у сумі 6059,63 грн. Відповідно до ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється скорочена позовна давність в один рік. Виходячи з того, що суд прийшов до висновку про те, що щомісячна комісія, яку банк нарахував відповідачу за несвоєчасне погашення заборгованості, за своєю суттю є пенею, то вона підлягає стягненню за один рік, який передував зверненню позивача до суду, тобто з 13 жовтня 2013 року. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до копії паспорту [PERSON] вона зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідно до п. 11 ст. 1 Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, затвердженого Кабінетом Міністрів України 30 жовтня 2014 року № 1053-р м. Дружківка (Дружківська міська рада) смт. Олексієво-Дружківка (Олексієво-Дружківська селищна рада) Донецької області відноситься до вищезазначених населених пунктів. Виходячи з цього, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає сума пені, нарахована за період з 13 жовтня 2013 року по 14 квітня 2014 року у сумі 363,60 грн. Вирішуючи питання про застосування строку позовної давності до вимоги про стягнення штрафу у вигляді процентної складової суд приходить до аналогічних висновків і вважає, що стягненню підлягає штраф у вигляді 5%, нарахованих на заборгованість за кредитом та відсотками за період з 13 жовтня 2013 року по 14 квітня 2014 року у сумі 55,14 грн. Суд не включає у загальну суму заборгованості, з якої розраховується сума штрафу, пеню за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, яка в свою чергу вже є одним з видів неустойки. Відповідно до ч.2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, тобто штраф повинен обчислюватися з суми зобовязання, яку боржник не виконав або не виконав частково, а саме з суми заборгованості за кредитом та відсотками. Сума пені, на яку позивач також нарахував штраф, не входить до основного зобовязання, а є видом цивільно-правової відповідальності, тому немає законних підстав нараховувати штраф за несплату пені. Суд вважає, що штраф у вигляді фіксованої частини у розмірі 250 грн. підлягає стягненню з відповідача, оскільки він нараховується відповідачу у разі порушення ним строків платежів за будь-яким грошовим зобов'язанням більше ніж на 120 днів, тобто в межах однорічного строку позовної давності. За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, відсотками за користування кредитом, пені та штрафу підлягають задоволенню у сумі 11 338,92 грн. з розрахунку: 6059,63+4610,55+363,60+55,14+250=11338,92. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,2 розмірів мінімальної заробітної плати і не більш 3 розмірів мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 243,60 гривень. Суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 11338,92 грн. З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 243,60 гривень, саме в цьому розмірі він підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial