Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що з 26.03.2012 року по 24.05.2017 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем. 24.05.2017 року його було звільнено з роботи у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільнені з ним не було проведено повного розрахунку, не виплачена заробітна плата. У зв'язку з тим, що йому при звільненні не була виплачена заробітна плата і розрахункові суми, він змушений звернутися до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість з заробітної плати в розмірі 12700,00 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 41275,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. 05.04.2019 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми від представника позивача - адвоката Супруна Д.В. надійшла уточнена заява, в якій він просить справу розглядати за його відсутності. Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з заробітної плати згідно до розрахункового корінця, копію якого просить долучити, в розмірі 12627,68 грн. Просить при стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку виходити з наступного розрахунку середньоденного заробітку. Згідно до розрахункового корінця, вихідна допомога нарахована відповідачем в розмірі тримісячного середнього заробітку, яка становить 7293,74 грн. Отже, для вірного визначення середньомісячного заробітку достатньо вказану суму розділити на три, а для вирішення середньоденного, відповідно до Порядку, визначеного Постановою КМУ № 100, слід середньомісячний заробіток помножити на два та суму розділити на кількість фактично відпрацьованих днів у двох останніх місяцях, що передували звільненню. Позивач звільнився у травні 2017 року, отже, фактично відпрацьовані дні слід брати за квітень 2017 року (19 робочих днів) та березень 2017 року ( 22 робочих дні). 7293,74грн./3 місяці = 2431,24 грн. - середньомісячний заробіток. 2431,24грн. х 2 місяці = 4862,48 грн / 41 робочих днів = 118,59 грн. на день. На дату розгляду справи - на 08.04.2019 року затримка складає 278 робочих днів, виходячи з триденного графіку на підприємстві. Оскільки середньоденний заробіток становить 118,59 грн., то сума середнього заробітку, що підлягає стягненню на 08.04.2019 року, становить 32968,02 грн. Представник публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач з 26.03.2012 року по 24.05.2017 року перебував у трудових відносинах з відповідачем. 24.05.2017 року його було звільнено з роботи у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільнені з ним не було проведено повного розрахунку, не виплачена заробітна плата. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листка, відповідач не виплатив йому заробітну плату в розмірі 12627,68 грн. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту та суд вважає необхідним позовні вимоги позивача в частині стягнення заробітної плати задовольнити, стягнувши з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 12627,68 грн. Відповідно до Наказу № 75 від 21.03.2014 р. у ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» з 26.05.2014 року встановлено всім працівникам робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач надав усі можливі і наявні у нього докази в обґрунтування позову, відповідач доказів на спростування доводів позивача не надав, тому відповідно до ст. ст. 83, 177, 280 ЦПК України, суд погоджується з розрахунком середнього заробітку позивача, вказаним у позові. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити, стягнувши з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.05.2017 року по 08.04.2019 року включно у сумі 32968,02 грн. з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн., посилаючись на те, що йому були заподіяні моральні страждання, викликані тим, що він був позбавлений джерела існування, можливості реалізувати свої життєві потреби, був порушений його стан життя. Стаття 237-1 КЗпП України закріплює право працівника вимагати відшкодування моральної шкоди, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди", обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, характер і тривалість цих страждань, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З урахуванням цих обставин, суд на підставі ст. 23 ЦК України визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачу, а саме: стягнути з публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" на користь [PERSON] 500,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, оскільки вважає, що саме такий розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості. Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved