overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Кредитна спілка "Оберіг" звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення з останніх на користь позивача 21487,10 грн. заборгованості по отриманому [PERSON] кредиту згідно укладеного між останнім та спілкою кредитного договору № 234к2 від 30.08.2013 року, поручителями по якому виступили [PERSON] та [PERSON] згідно договору поруки від 30.08.2013 року № 234к2, мотивуючи свої вимоги невиконанням відповідачами взятих на себе зобов"язань по своєчасному поверненню отриманих коштів, та про розірвання кредитного договору з вказаних підстав. У судове засідання сторони не з"явилися, в зв"язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до укладеного 30.08.2013 року кредитного договору № 234к2 між [PERSON] та кредитною спілкою "Оберіг", а також укладених договорів поруки між спілкою та [PERSON] та [PERSON] від 30.08.2013 року № 234к2, [PERSON] отримав кредит у розмірі 13500 грн. строком на дванадцять місяців з щомісячним погашенням частини суми кредиту згідно графіку розрахунків та зі сплатою 0,1479 відсотків за кожен календарний день його користування (при невиконанні зобов"язань по своєчасній виплаті кредиту діє подвійна ставка відсотків згідно п. 1.6.2 правочину), а [PERSON] та [PERSON] прийняли на себе зобов"язання відповідати за дії позичальника по виконанню умов кредитного договору у повному обсязі. В порушення взятих на себе зобов"язань [PERSON] не виконував їх належним чином по щомісячному погашенню суми кредиту, в зв"язку з чим відповідно до вимог п. 3.12 укладеного правочину позичальник зобов"язаний достроково повернути суму кредиту - 13500 грн. та нараховані відсотки у розмірі 7987,10 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком, який повністю узгоджується з умовами укладеного правочину. Враховуючи вказані обставини, загальна сума боргу на даний час становить 21487,10 грн., яка відповідно до ст. 554 ЦК України підлягає солідарному стягненню з усіх відповідачів (при визначенні суми нарахованих відсотків суд приймає позицію позивача щодо обмеження ним суми вимог станом на 16.06.2014 року). Водночас, згідно ст. 651 ЦК України кредитний договір № 234к2 від 30.08.2013 року підлягає розірванню, зважаючи на істотне порушення умов договору позичальником. Враховуючи задоволення позовних вимог, з кожного із відповідачів на користь позивача слід стягнути по 162,40 грн. у порядку погашення понесених по справі судових витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просить встановити факт належності йому трудової книжки виданої 01 вересня 1969 р. будівельно- монтажним управлінням Рівненської облспоживспілки, диплому серії [NUMBER], виданого 28 лютого 1974 р. Березнівським лісним технікумом, архівних довідок № 557 та № 557/1, виданих 16 березня 2011 року муніципальним архівом Усть-Янського району республіка Саха (Якутія) РФ, в яких помилково записано його прізвище [PERSON] та наказу № 30 К-Ц від 18 квітня 1982 року по ЦРММ комбінату "Куларзолото" об'єднання "Якутзолото" про прийняття на роботу, в якому помилково його прізвище зазначено [PERSON] Встановлення даного факту заявник обгруновує, необхідністю подання документів для призначення пенсії за віком. В судовому засіданні заявник зазначені вимоги підтримав, покликаючись на обставини, викладені у письмовій заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Заслухавши пояснення заявника, показання свідка [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлені вимоги обгрутованими. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно трудової книжки виданої 01 вересня 1969 р. будівельно- монтажним управлінням Рівненської облспоживспілки, диплому серії [NUMBER], виданого 28 лютого 1974 р. Березнівським лісним технікумом, архівних довідок № 557 та № 557/1, виданих 16 березня 2011 року муніципальним архівом Усть-Янського району республіка Саха (Якутія) РФ, що містять відомості про документи, записано прізвище [PERSON]. Згідно наказу № 30 К-Ц від 18 квітня 1982 року по ЦРММ комбінату "Куларзолото" об'єднання "Якутзолото" про прийняття на роботу, в якому прізвище зазначено [PERSON] Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Березнівським РВ УМВСУ в Рівненській області 15 березня 2011 р., прізвище, заявника зазначено [PERSON] Неправильне зазначення прізвища [PERSON] у вказаних документах могло статись внаслідок помилки, технічної описки. Встановлення факту належності заявнику вказаних документів необхідне для призначення пенсії за віком. Таким чином, зібрані у справуі докази, з урахуванням показань свідка [PERSON], та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, що передбачено ч. 1 ст. 256 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

03.12.2014 року Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до [PERSON]. про вішкодування шкоди заподіяної рибному господарству внаслідок порушення правил рибальства в розмірі 102 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв'язку з відсутністю сторін суд ухвалив розглядати справу відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 24 березня 2013 року об 09-00 год. відповідач [PERSON] в Бузькому лімані в районі с. Велика Корениха в м. Миколаєві не маючи відповідного дозволу на промисел здійснював незаконний лов водних ресурсів промисловим знаряддям лову - сіткою месиновою в брід. Виловив: рибу "карась" - 6 шт., загальною вагою 1,3 кг, чим згідно такс, затвердженних постановою КМУ №1209 від 21.11.2011р. заподіяв водним запасам України шкоду на суму 102,00 грн., що підтверджується копією адміністративного протоколу № 002767 від 24.03.2013р. 20.05.2013 року Заводським районним судом м. Миколаєва відповідач був визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 85 ч. 4 КупАП та на нього був накладений адміністративний штраф у розмірі 340 грн. Відповідно до ст. 13 Конституції України, ст. ст. 3-5 Закону України" Про тваринний світ", ст. 39 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" об'єкти тваринного світу (в тому числі риби, ссавці, членистоногі, малюски та інші) знаходяться під охороною держави та належать до природних ресурсів загальнодержавного значення. Згідно ст.ст. 26, 34 Закону України "Про тваринний світ" користувачі об'єктів тваринного світу зобов'язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об'єктів тваринного світу, використовувати його у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань. Відповідно до ст. 63 Закону України "Про тваринний світ" громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними в наслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Таким чином, суд з урахуванням дослідженних матеріалів справи, приходить до висновку, що вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Одночасно з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 243,60 грн. відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладенного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 жовтня 2015 року (суддя Сидорчук О.М.) було відкрито провадження за позовом [PERSON] до Комунальної установи Сумської обласної ради "Обласний діагностичний центр у місті Шостка" про визнання недійсним та скасування наказу від 06 жовтня 2015 року "Про внесення змін до наказу № 75-к від 02.12.2014 "Про роботу за суміщенням". Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 жовтня 2015 року позовні вимоги [PERSON] до Комунальної установи Сумської обласної ради "Обласний діагностичний центр у місті Шостка"про визнання недійсним та скасування наказу від 06 жовтня 2015 року № 62-к "Про скасування суміщення прачки" (цивільна справа № 589/4925/15) було об'єднано в одне провадження з вимогами [PERSON] до Комунальної установи Сумської обласної ради "Обласний діагностичний центр у місті Шостка" заявленими в межах даної цивільної справи. Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 листопада 2015 року позов [PERSON] до вищевказаного відповідача було залишено без розгляду в частині вимоги про визнання недійсним та скасування наказу без номеру від 06 жовтня 2015 року "Про внесення змін до наказу № 75-к від 02.12.2014 "Про роботу за суміщенням". В судовому засіданні сторона позивача вимогу про визнання недійсним та скасування наказу від 06 жовтня 2015 року № 62-к "Про скасування суміщення прачки" (яка залишилась єдиною позовною вимогою) підтримала повністю. Відповідач пояснила, що перебуває з відповідачем у трудових відносинах працюючи на посаді сестри-господині та за суміщенням обіймає посаду машиніста з прання та ремонту спецодягу. Вказувала, що 06 жовтня 2015 р. її було ознайомлено з наказом від 06.10.2015 р. яким було передбачено скасування суміщення займаних нею посад з 04.12.2015, що на її думку на відповідає нормі ч. 3 ст. 32 КЗпП України. Представник відповідача позов визнав. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову за даних фактичних обставин не суперечить закону та не порушує прав інших осіб. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

24 червня 2014 року Протитуберкульозна лікарська комісія в протитуберкульозному відділені "Центру первинної медико-санітарної допомоги" Дубенської міської ради, звернулася в суд із заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON]. Свої вимоги обґрунтували тим, що [PERSON], який проживає в с.Верба Дубенського району Рівненської області хворіє на туберкульоз, має відкриту форму, є бацилоносієм, а тому становить небезпеку в розповсюдженні туберкульозу серед населення, ухиляється від лікування, відмовляється від лікування, ігнорує будь-які заходи, спрямовані на залучення його до лікування, порушуючи цим протиепідемічний режим. Посилаючись на зазначені обставини та вказуючи на високий ступінь ризику можливого захворювання населення внаслідок контактів з епідемічнохворим на відкриту форму туберкульозу [PERSON], просять суд примусово госпіталізувати його до протитуберкульозного закладу. В судовому засіданні представник заявника лікар-фтізіатр протитуберкульозного відділення ЦПМСД Дубенськохм міської ради Мишляєва Т.М. заявлені вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просила примусово госпіталізувати [PERSON] до протитуберкульозного закладу - КП "Обласна психіатрична лікарня с.Орлівка". Заінтересована особа - [PERSON] відповідно до ч.1 ст.285 ЦПК України в судове засідання не викликався, оскільки становить загрозу розповсюдження хвороби. Заслухавши пояснення представника заявника, ознайомившись із матеріалами справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обгрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], 1979 року народження, житель с.Верба Дубенського району, перебуває на "Д" обліку з 2013 року з приводу хронічного туберкульозу, має відкриту заразну форму, є бацилоносієм, а тому становить небезпеку в розповсюдженні туберкульозу серед населення, ухиляється від лікування, що стверджується витягом із амбулаторної карти хворого (а.с.2) Висновком протитуберкульозної лікарської комісії "Центру медико-санітарної допомоги" Дубенської міської ради від 18 червня 2014 року встановлено, що [PERSON] хворий на заразну форму туберкульозу потребує направлення на примусове лікування до протитуберкульозного закладу на термін не менше 3 місяців, до поновного знебацилення з метою ізоляції від оточуючих та недопущення подальшого розповсюдження хвороби. (а.с.6) Відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 11 Закону України „Про протидію захворюванню на туберкульоз" у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Відповідно до ч.2 ст.286 ЦПК України рішення суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації особи в протитуберкульозний заклад.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

06.06.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає у добровільному порядку. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для утримання дитини. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини 500 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 300 грн. щомісячно, пояснив суду, що доходу не має, зареєстрований як безробітний, хворіє. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Сторони в досудовому порядку не дійшли згоди щодо способу та порядку утримання дитини. Позивач працює вихователем в комунальному закладі освіти "Павлоградський навчально-реабілітаційний центр", за період з 01.08.2014 року по 31.01.2015 року їй нараховано дохід в розмірі 15026,39 грн., отримує державну допомогу як одинока мати у розмірі 385,80 грн. щомісячно. Відповідач зареєстрований як безробітний в Павлоградському міськрайонному центрі зайнятості з 12 грудня 2014 року, згідно довідки комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Павлоград" амбулаторії ЗПСМ №4 знаходиться на "Д" обліку у невропатолога з 28.01.2013 року. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.ст.181,182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене та з огляду на матеріальне становище сторін станом на час вирішення справи, й виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати дитину, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

18.12.2014 року КВП "Краматорська тепломережа" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання, обґрунтовуючи свої вимоги ти, що КВП "Краматорська тепломережа" оказує послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання для жилої квартири [ADDRESS], власниками якої є відповідачі. Відповідачі несвоєчасно вносять оплату за отримані послуги з опалення та гаряче водопостачання, чим порушують Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. В результаті у відповідачів по особовому рахунку № [NUMBER] утворилась заборгованість за період з 01.03.2009 року по січень 2014 року включно в сумі 13814,19 грн. Зазначену заборгованість просить стягнути з відповідачів, а також судовий збір. Також з метою забезпечення позову просять накласти арешт на майно відповідачів. В судове засідання представник позивача не з'явися, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, по невідомій суду причині, про час та місце розгляду повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст.ст. 156, 162 Житлового кодексу України, власник зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Відповідно до п.п.18, 20 Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 року №630, відповідач зобов'язаний оплачувати послуги не пізніше 20 числа місяця, який настає за розрахунковим… Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа… У судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Позивач - КВП "Краматорська тепломережа" обслуговує житловий фонд. Відповідно до руху по особовому рахунку за період з 01.03.2009 року по січень 2014 року включно, оплата за послуги по опаленню та гарячому водопостачанню проводилася частково, загальна сума боргу за зазначений період склала 13814,19 грн. Таким чином, зазначена сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн., який останнім був сплачений при подачі позову. У накладенні арешту на майно відповідачів позивачу слід відмовити, оскільки він не надав доказів про наявність такового.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

У серпні 2019 року позивач звернулась до суду із позовом, посилаючись на наступні обставини. 07.07.2000 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі - продажу гаражу із підвалом та оглядовою ямою № 31 в автокооперативі "Сокіл" у м. Миколаєві, загальною площею 25,00 кв. м. Вказаний договір було зареєстровано Товарною біржею "Сангай" за реєстр. № 544 без подальшого нотаріального посвідчення договору, з реєстрацією в ММБТІ. 24.07.2000 року договір було зареєстровано в ММБТІ за реєстровим № 58. В зв`язку з тим, що вказаний договір не був нотаріально посвідчений, позивач вимушена звернутися до суду. Позивач надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Третя особа також в судове засідання свого представника не направила, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Правовстановлюючим документом на магазин за адресою: [ADDRESS] є договір № 1118 купівлі-продажу нерухомого майна від 18.09.1997 року, який зареєстрований на Товарній біржі "Нерухомість-Південь". Обставини належності вказаного нерухомого майна [PERSON] ; укладення нею з відповідачем договору купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купила гараж із підвалом і оглядовою ямою [ADDRESS] в автокооперативі "Сокол " у м. Миколаєві, загальною площею 25,00 кв.м.; реєстрація в МБТІ права власності на вказане нерухоме майно підтверджуються письмовими матеріалами справи, а саме: копіями договору купівлі-продажу, довідки КП ММБТІ. Відповідно до ст. 47 ЦК Української РСР 1963 р., який діяв на момент укладення договору, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених в законі. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р. за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Тобто, на підставі ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р. зазначений біржовий договір є дійсним, так як сторони виконали всі істотні умови договору. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved