Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після померлої 23 квітня 2014 року [PERSON], зазначивши, що після її смерті відкрилася спадщина на території Головківської сільської ради Чигиринського району. [PERSON] успадкувала земельну частку (пай) площею 2,38 га в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах Головківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0124157, яка належала її померлому чоловіку [PERSON]. [PERSON] протягом шести місяців після смерті чоловіка, прийняла спадщину, фактично вступивши в управління і користування спадковим майном. Позивач являється спадкоємицею майна померлої 23 квітня 2014 року [PERSON] згідно заповіту від 15.11.2012 року, посвідченого секретарем Головківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області. Поскільки [PERSON] не переоформила земельну частку (пай) після смерті [PERSON], тому нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на неї та рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В зв"язку з цим, позивач звернулася до суду і просить визнати за нею право власності на вищевказану земельну частку (пай). Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) площею 2,38 га в умовних кадастрових гектарах в адміністративних межах Головківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0124157, яка належала [PERSON], після смерті чоловіка [PERSON], пояснивши, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка відповідно до закону, вступивши в управління і користування спадковим майном, інші спадкоємці згідно закону чи заповіту відсутні. Позивач є спадкоємицею майна померлої [PERSON], оскільки остання за життя склала заповіт на її користь. Однак [PERSON] не встигла оформити на себе це спадкове майно, в зв"язку з чим нотаріус відмовився видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на дану земельну частку (пай). Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, надіславши пояснення, в якому позов визнав повністю, згідний на задоволення позовних вимог, та прохав провести розгляд справи без участі представника Головківської сільської ради Чигиринського району. Суд, вислухавши представника позивача, враховуючи лист відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11 грудня 1995 року, відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СР № 015533 від 12.12.1995 року, помер [PERSON], після смерті якого на території Головківської сільської ради Чигиринського району відкрилася спадщина. [PERSON] як спадкоємець майна померлого [PERSON] за законом прийняла спадщину у вигляді земельної частки (паю), загальною площею 2,38 га в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах Головківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, яка належала спадкодавцю, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0124157, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі Черкаської області від 24.11.2016 року № 29-28-0.3-1178/15-16. Спадкоємцем майна [PERSON] була [PERSON], як його дружина, що вбачається з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 02.12.2016 року № 00017395345. Судом також встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], що підтверджується довідками виконавчого комітету Головківської сільської ради Чигиринського району від 24.11.2016 року № 1045 та № 1047. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка, вступивши в управління спадковим майном та користуючись його майном. Так, з огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. За змістом ст.6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно зст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК УРСР). Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Європейський суд з прав людини в своїх рішенням вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). Як встановлено судом і вбачається зі свідоцтва про смерть серії 1-СР № 223098, що 23 квітня 2014 року померла [PERSON], після смерті якої на території Головківської сільської ради Чигиринського району відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,1302 га, розташованої на території Головківської сільської ради Чигиринського району, кадастровий номер № 7125481500:01:001:0672, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 074273 від 01.11.2005 року та земельної частки (паю) в розмірі 2,38 га в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах Головківської сільської ради Чигиринського району, що відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0124157. Сертифікат зареєстровано 21.03.2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) за № 1006 на імя [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до заповіту від 15 листопада 2012 року, посвідченого виконавчим комітетом Головківської сільської ради Чигиринського району, який на день смерті заповідача не змінено і не скасовано, спадкоємцем майна померлої [PERSON] є [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії І-СР № 126159 від 14.11.2015 року, позивач зареєструвала шлюб, в результаті чого отримала прізвище "Пилипчук". Позивач прийняла спадщину у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03.09.2014 року № 38267624, де нотаріус Другої черкаської державної нотаріальної контори, в порядку заміщення нотаріуса Чигиринської державної нотаріальної контори [PERSON] завів спадкову справу № 135/2014, номер у спадковому реєстрі № 56484742. Як вбачається з постанови нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори, в порядку заміщення нотаріуса Чигиринської державної нотаріальної контори [PERSON] №1020/02-31 від 29.11.2016 року гр. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) площею 2,38 га в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах Головківської сільської ради Чигиринського району, що залишилась після смерті [PERSON], який помер 11.12.1995 року, спадкоємицею якого була його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 2\~ст.16 ЦК України\~передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що оскільки інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої [PERSON] не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved