Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. №12407 від 25 січня 2021 року про стягнення 8554 грн. боргу за кредитним договором №200113511, таким, що не підлягає виконанню. Позов обгрунтований тим, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено щодо кредитного договору №200113511 від 19 січня 2020 року, який позивачем із ТОВ "Фінансова компанія "Форза", правонаступником якого є відповідач, не укладася, наданий нотаріусу кредитний договір нотаріусом не посвідчений. Просить позов задовольнити. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Згідно заяви від 27 серпня 2021 року позивач [PERSON] позов підтримує, просить справу розглянути за відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, про дату, час і місце судового засідання повідомлений, про що свідчить повідомлення від 29 липня 2021 року про вручення матеріалів рекомендованим листом, відповідачем не подано: заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, клопотання про відкладення судового розгляду відсутні. Треті особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. в судове засідання не з`явились без повідомлення причин, клопотання про відкладення судового розгляду відсутні. За таких обставин, враховуючи сповіщення відповідача про розгляд справи в суді, відсутність його заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, положення ст.279 ЦПК України щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, положення ст.281 ЦПК України щодо заочного розгляду справи за правилами загального чи спрощеного позовного провадження, заяву позивача щодо можливості ухвалення заочного рішення по справі,-наявні підстави в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі судом встановлено слідуюче. 25 січня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №12407, про стягнення із [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , яка є боржником за кредитним договором 200113511 від 19 січня 2020 року, укладеним з ТОВ "Фінансова компанія "Форза", на користь стягувача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» (правонаступник усіх прав та обов`язків згідно Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором 20200820-Ф/2 від 20 серпня 2020 року) заборгованість за кредитним договором №200113511 від 19 січня 2020 року у розмірі 8554 грн. за період з 21 серпня 2020 року по 06 січня 2021 року, яка складається із 7000 грн. простроченої заборгованості, 1554 грн. простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам. На виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса, який має силу виконавчого документа, 12 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. відкрито виконавче провадження №64813605. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису-це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В судовому засіданні встановлено, що позивачем [PERSON] оспорюється факт укладення кредитного договору №200113511 від 19 січня 2020 року з ТОВ «ФК «Форза», правонаступником якого є відповідач ТОВ "Фінансова компанія «Профіт Капітал», наявності заборгованості по кредиту, тобто безспірність заборгованості та відповідальності позивача по кредитному договору, як обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису,-відсутня, що є підставою для задоволення позову із врахуванням заявлених вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом враховуються положення ст.ст.133, 141 ЦПК України, відповідно до яких, зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 908 грн., 454 грн. (за заяву про забезпечення позову) судового збору, вказана сума судового збору у загальному розмірі 1362 грн. підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved