Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила стягнути з Публічного акціонерного товариства " Комерційний банк " Експобанк " ( надалі ПАТ " КБ " Експобанк " ) на її користь суму боргу по банківському рахунку фізичної особи у розмірі 62 000, 00 грн. вимоги обґрунтовує тим, що 03.09.2014 року між нею та ПАТ " КБ " Експобанк " було укладено договір банківського рахунку № 1275/17356/2014; 24.09.2014 року [PERSON] звернулась до ПАТ " КБ " Експобанк " з заявою про повернення їй суми коштів в розмірі 62 000, 00 грн., що обліковується на її поточному рахунку [NUMBER]. Однак, станом на час звернення до суду з вищезазначеною заявою, а також на час розгляду справи судом, виплата грошових коштів по вищезазначеній заяві проведена не була. В судовому засіданні представник позивача проти задоволення позову заперечувала посилаючись на те, що рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.09.2014 року розпочато з 25.09.2014 року процедуру виведення ПАТ " КБ " Експобанк " з ринку, шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 25.09.2014 року по 25.12.2014 року. Суд, заслухав пояснення представників сторін, дослідив надані докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Провіряючи обставини по справі судом встановлено, що 03.09.2014 року між [PERSON] та ПАТ " КБ " Експобанк " було укладено договір банківського рахунку № 1275/17256/2014, по якому нею було внесено 510 000, 00 грн. Згідно п.1.1. Договору банківського рахунку № 1275/17256/2014 від 03.09.2014 року, банк відкриває клієнту поточний рахунок в валюті UАН [NUMBER] та приймає і зараховує на рахунок грошові кошти, що надходять клієнту, а також виконує розпорядження клієнта на здійснення операцій за рахунком, утому числі на переказ грошових коштів з рахунку за допомогою платіжних інструментів. Як вбачається із п.п.4.2.1., 4.2.2. Договору банківського рахунку № 1275/17256/2014, клієнт має право самостійно розпоряджатися грошовими коштами на рахунку з дотриманням вимог чинного законодавства, за винятком обмежень, передбачених законами України; отримувати готівкові кошти з рахунку відповідно до законодавства України та цього договору. 24 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до банку із заявою, з проханням повернути їй суму коштів в розмірі 62 000, 00 грн., що обліковується на її поточному рахунку [NUMBER]. Вказана заява ПАТ " КБ " Експобанк " залишена без розгляду, грошові кошти [PERSON] повернуто не було. Представник відповідача в судовому засіданні підтвердила, що станом на час розгляду справи в суді грошові кошти в розмірі 62 000, 00 грн. [PERSON] не повернуті. За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові ( володільцеві рахунка ), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком ( ч.1 ст. 1066 ЦК України ). Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом ( ч.3 ст.1068 ЦК України ). Як вбачається із положення ст.1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією ( відмиванням ) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Крім того, суд не погоджується з твердженнями представника відповідача в тім, що банк не має можливості здійснити повернення [PERSON] грошових коштів, оскільки під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України " Про систему гарантування вкладів фізичних осіб ", під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки ( штрафів, пені ), інших фінансових ( економічних ) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів ( обов'язкових платежів ), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: 1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. Судом встановлено, що 24.09.2014 року [PERSON] звернулась до відповідача із заявою про повернення коштів, відповідно до умов договору банківського рахунку, але грошові кошти нею отримані так і не були. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. А тому, неповернення відповідачем позивачці грошових коштів, які розміщені на належному їй ( [PERSON] ) рахунку є безпідставним. Під час розгляду справи, [PERSON], в підтвердження залишку на особовому рахунку грошових коштів в сумі 62 000, 00 грн. суду було надано відомість, вчинену станом на 01.10.2014 року, яка представником відповідача в судовому засіданні не оспорювалася. Всупереч вимогам закону, зокрема ч.1 ст.1066 ЦК України, банк не повернув грошові кошти, а тому суд, з метою захисту порушеного права [PERSON] вважає вірним стягнути з ПАТ " Експобанк " на користь [PERSON] грошові кошти, що розміщені в ПАТ " Експобанк " в сумі 62 000, 00 грн., з рахунку [NUMBER]. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 620, 00 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 1066, 1068, 1074 ЦК України та

Outcome: approved