Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди заподіяних ДТП. В позовній заяві вона вказала, що 01 квітня 2012 року біля 21 години водій [PERSON] керуючи автомобілем "ВАЗ 21099"д.н. [NUMBER] по дорозі вул. Копичинецької м.Чорткова, в момент роз'їзду з невстановленим зустрічним автомобілем допустив наїзд на пішохода [PERSON], яка переходила проїзну частину дороги з ліва на право, в наслідок чого [PERSON] отримала тілесні ушкодження, від яких [INFO] в приміщенні Чортківської ЦКРЛ померла, смерть [PERSON] настала в наслідок закритої черепно-мозкової травми, що проявилася масивним субархнаїдальним крововиливом. Також [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правої плечової кістки, переломів правих ребер, синців та саден на тулубі, руках та ногах, крововиливів в підвішуючий апарат внутрішніх органів. Перед наїздом водій автомобіля "ВАЗ 21099" д.н. [NUMBER] [PERSON] рухався по автодорозі призначеної для руху в двох протилежних напрямках, перевищуючи дозволену швидкість руху на даній ділянці дороги, в момент виникнення небезпеки для руху невчасно застосував екстрене гальмування в наслідок чого допустив наїзд на пішохода [PERSON] , яка в даний момент знаходилась на смузі руху автомобіля. Водій [PERSON] порушуючи вимоги п.п. 1.5, 1.10 ( в частині поняття терміну безпека"для руху). 2.3 (б), 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України; перевищуючи дозволену швидкість руху в населеному пункті, в момент виникнення небезпеки для руху невчасно зменшив швидкість, в наслідок чого допустив наїзд на пішохода [PERSON], від чого вона отримала тілесні ушкодження від яких в подальшому померла. Порушення водієм [PERSON] вимог 1.5, 1.10 ( в частині поняття "небезпека"для руху), 2.3 (б). 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України перебуває в прямому причинному зв'язку із виникненням ДТП та спричиненням потерпілій [PERSON] тілесних ушкоджень від яких вона померла. Вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 червня 2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. Від відбування покарання [PERSON] звільнено з випробувальним строком 2 роки. Позивачка має намір встановити на могилі матері надмогильний пам'ятник, тому просить стягнути з відповідача витрати пов'язані з його встановленням, окрім того просить стягнути із відповідача 50 000 грн. моральної шкоди завданої їй в результаті вчинення злочину. Позивачка [PERSON] та представник позивача [PERSON] позов підтримують з огляду на зміст викладеного у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти задоволення позову заперечують, оскільки позивачкою не понесені витрати на встановлення надгробного пам'ятника. Крім того, заперечують проти задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди з огляду на те, що при розгляді кримінальної справи про обвинувачення [PERSON] за ч. 2 ст. 286 КК України позивачка не мала притензій до [PERSON] Вислухавши сторони та їхніх представників, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з огляду на наступні обставини: З вироку Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 червня 2012 року вбачається, що 01 квітня 2012 року біля 21 години водій [PERSON] керуючи автомобілем "ВАЗ 21099"д.н. [NUMBER] по дорозі вул. Копичинецької м.Чорткова, в момент роз'їзду з невстановленим зустрічним автомобілем допустив наїзд на пішохода [PERSON], яка переходила проїзну частину дороги з ліва на право, в наслідок чого [PERSON] отримала тілесні ушкодження, від яких [INFO] в приміщенні Чортківської ЦКРЛ померла, смерть [PERSON] настала в наслідок закритої черепно-мозкової травми, що проявилася масивним субархнаїдальним крововиливом. Також [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правої плечової кістки, переломів правих ребер, синців та саден на тулубі, руках та ногах, крововиливів в підвішуючий апарат внутрішніх органів. Перед наїздом водій автомобіля "ВАЗ 21099" д.н. [NUMBER] [PERSON] рухався по автодорозі призначеної для руху в двох протилежних напрямках, перевищуючи дозволену швидкість руху на даній ділянці дороги, в момент виникнення небезпеки для руху невчасно застосував екстрене гальмування в наслідок чого допустив наїзд на пішохода [PERSON] , яка в даний момент знаходилась на смузі руху автомобіля. Водій [PERSON] порушуючи вимоги п.п. 1.5, 1.10 ( в частині поняття терміну безпека"для руху). 2.3 (б), 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України; перевищуючи дозволену швидкість руху в населеному пункті, в момент виникнення небезпеки для руху невчасно зменшив швидкість, в наслідок чого допустив наїзд на пішохода [PERSON], від чого вона отримала тілесні ушкодження від яких в подальшому померла. Порушення водієм [PERSON] вимог 1.5, 1.10 ( в частині поняття "небезпека"для руху), 2.3 (б). 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України перебуває в прямому причинному зв'язку із виникненням ДТП та спричиненням потерпілій [PERSON] тілесних ушкоджень від яких вона померла. За результатами розгляду даної справи [PERSON] засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки. Від відбування покарання [PERSON] звільнено з встановлення іспитового строку терміном два роки. Потерпілою у даній справі визнано [PERSON] [PERSON] є донькою загиблої в ДТП, перенесла втрату матері і відповідно зазнала важких душевних страждань. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із загибеллю найближчої людини і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Позивачка є єдиною донькою матері, а тому остання завжди допомагала в побуті та матеріально. Мати не мала проблем зі здоров'ям, не потребувала стороннього догляду, самостійно себе обслуговувала, відвідувала крамниці, готувала їжу тощо. Згідно з ст.ст. 23, 1167 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди в наслідок порушення її права.

Outcome: partial