Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги імені проф. О.І. Мещанінова» (далі - КЗОЗ "ХМКЛ швидкої та невідкладної медичної допомоги імені проф. О.І. Мещанінова"), у якому з урахуванням уточнень, просила встановити факт роботи [PERSON] на посаді медичної сестри відділення реанімації та інтенсивної терапії в КЗОЗ "ХМКЛ швидкої та невідкладної медичної допомоги імені проф. О.І. Мещанінова" у період з 01 січня 1979 року по 14 липня 1986 року; зобов'язати відповідача здійснити виправлення у записі до її трудової книжки і зазначити посаду медичної сестри відділення реанімації та інтенсивної терапії замість медичної сестри 1-го терапевтичного відділення. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 05.08.1978 року позивачка згідно з наказом № 306 від 21.08.1978 року була призначена на посаду медсестри відділення реанімації та інтенсивної терапії КЗОЗ "ХМКЛ швидкої та невідкладної медичної допомоги імені проф. О.І. Мещанінова". Однак у трудовій книжці було здійснено запис, згідно з яким [PERSON] прийнято на посаду медичної сестри 1-го терапевтичного відділення. При звільненні, ані позивачка, ані працівники відділу кадрів не звернули увагу на помилковий запис про прийняття на роботу, а саме на ту обставину, що посада [PERSON] значиться як медсестра терапевтичного відділення, а не медсестра відділення інтенсивної терапії та реанімації. Вказану помилку у записі до трудової книжки позивачка виявила лише після звернення до управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м. Харкова. Відповідно до чинного пенсійного законодавства та правил нарахування пенсії, для медичних працівників реанімаційних відділень та відділень інтенсивної терапії нараховуються підвищенні пенсії, стаж роботи зараховується у подвійному розмірі. Помилка у записі до трудової книжки не дає правових підстав УПФУ здійснити правильні, підвищені нарахування пенсії [PERSON].У зв'язку із чим порушуються її права на отримання належної пенсії, як медичного працівника реанімації та інтенсивної терапії. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, зазначивши, що [PERSON] згідно наказа № 306 від 21.08.1978 року була зарахована на посаду медсестри 1-го терапевтичного відділення з 05.08.1978 року Харківської міської лікарні швидкої медичної допомоги № 4. Відповідно до штатного розкладу на 1978 рік 1-го терапевтичного відділення у лікарні не існувало. Згідно бухгалтерської особової картки позивачки за 1978 рік вона не отримувала підвищений посадовий оклад у зв'язку з важкими умовами праці, проте з 1979 року по 1986 рік [PERSON] отримувала доплату у розмірі 15% до посадового окладу у зв'язку із небезпечними для здоров'я і особливо важкими умовами праці, що може свідчити про те, що позивачка з січня 1979 року по 14 липня 1986 року працювала на посаді медсестри у відділенні реанімації та інтенсивної терапії. Проте у комунальному закладі відсутній наказ про переведення [PERSON] у відділення реанімації та інтенсивної терапії, тому представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 05.08.1978 року по 15.07.1986 року [PERSON] працювала у Міській лікарні швидкої медичної допомоги № 4, яка у подальшому була перейменована на КЗОЗ "ХМКЛ швидкої та невідкладної медичної допомоги імені проф. О.І. Мещанінова". У трудовій книжці [PERSON] з 05.08.1978 року по 15.07.1986 року зазначено займану посаду - «медсестра першого терапевтичного відділення». Як вбачається зі штатного розкладу за 1978 рік та не спростовується представником відповідача, у Міській лікарні швидкої медичної допомоги № 4 першого терапевтичного відділення не існувало. З особових карток [PERSON] вбачається, що за період з 1979 року по 1986 рік вона отримувала доплату у розмірі 15% до посадового окладу у зв'язку із небезпечними для здоров'я і особливо важкими умовами праці. Вказана доплата нараховувалася і виплачувалася лише медичним робітникам, що працюють у відділенні реанімації та інтенсивної терапії. У наказах комунального закладу № 122 від червня 1979 року, № 74 від 07 квітня 1981 року, № 171 від 27 травня 1982 року, № 158 від 25 червня 1984 року № 319 від 17 грудня 1984 року про надання відпусток [PERSON] вказана її посада - медсестра блоку інтенсивної терапії. Суд вважає за можливе визнати факт того, що [PERSON] у період з 01 січня 1979 року по 14 липня 1986 року працювала на посаді медичної сестри відділення реанімації та інтенсивної терапії в КЗОЗ «ХМКЛ швидкої та невідкладної медичної допомоги імені проф. О.І. Мещанінова», виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших сторін, які мають значення для справи. Ці дані, як передбачено приписами ч. 2 ст. 57 ЦПК України, встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Факт роботи [PERSON] на посаді медичної сестри відділення реанімації та інтенсивної терапії в КЗОЗ «ХМКЛ швидкої та невідкладної медичної допомоги імені проф. О.І. Мещанінова» підтвердили у судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON], які зазначили, що [PERSON] працювала медсестрою у лікарні з 1978 року, у січні 1979 року вона була переведена до відділення реанімації та інтенсивної терапії і працювала там до дня її звільнення у 1986 році. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, підсумовуючи викладене вище та оцінюючи належність, допустимість достовірність кожної обставини справи окремо, а також достатність та їх взаємний зв'язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовна вимога [PERSON] про встановлення факту роботи на посаді медичної сестри відділення реанімації та інтенсивної терапії в лікарні у період з 01 січня 1979 року по 14 липня 1986 року підлягає задоволенню, оскільки наведена сукупність обставин справи підтверджує цей факт. Також суд вважає, що права позивачки підлягають захисту шляхом зобов'язання відповідача внести виправлення до трудової книжки, виданої на ім'я [PERSON], зазначивши назву посади, за якою вона працювала у період з 01 січня 1979 року по 14 липня 1986 року - «медична сестра відділення реанімації та інтенсивної терапії». На підставі викладеного,

Outcome: approved