overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 05 жовтня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 20. Зазначає, що від даного шлюбу у них народилася донька, [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя. Вважає що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивач в судове засідання не з"явилась, подала до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, та просить розгляд справи провести без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, судовою повісткою, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного звукозаписуваального засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини по справі, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 жовтня 2013 року сторони уклали шлюб у виконкомі Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 20 (а.с. 4). Від даного шлюбу у подружжя народилася донька, [PERSON], [INFO]. Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітню дитину слід залишити проживати з позивачем, позивачу залишити прізвище "[PERSON]". На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 14 вересня 2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі РАГС Коломийського міського управління юстиції, Івано-Франківської області, актовий запис № 320. Зазначає, що від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя. Вважає що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Білейчук". Позивач в судове засідання не з"явилась, подала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримує і просить позов задовольнити, та розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, судовою повісткою. Про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного звукозаписуваального засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини по справі, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 вересня 2002 року сторони уклали шлюб у відділі РАГС Коломийського міського управління юстиції, Івано-Франківської області, актовий запис № 320 (а.с. 3). Від даного шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітніх дітей слід залишити проживати з позивачем, позивачу залишити прізвище "[PERSON]". На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 17.10.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем, у П"ядицькій сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 16. Зазначає, що від даного шлюбу в них народився син, [PERSON], [INFO]. Вказує, що з початку спільного проживання були нормальні сімейні відносин, однак з часом погіршилися. Вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя. Позивач зазначає, що сімя розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Одверко". Позивач в судове засідання не зявилася, хоча подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, та подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяви сторін, з'ясувавши обставини по справі, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 жовтня 2011 року сторони уклали шлюб П"ядицькій сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 16 (а.с. 3). Від даного шлюбу, у подружжя народився син, [PERSON], [INFO]. Сторони сімейні відносини не підтримують, на розірванні шлюбу наполягають. При таких обставинах, враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітню дитину слід залишити з позивачем, позивачу залишити прізвище "Одверко". На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 01 червня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 170. Зазначає, що від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, між ними виникали непорозуміння та конфлікти. Виявилось, що вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя. Вважає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка в судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, а розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак подав заяву про розгляд справи в його відсутності, з позовними вимогами згідний. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 червня 2013 року сторони уклали шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 170 (а.с.3). В шлюбі у сторін народилось двоє дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з матір"ю, позивачу залишити прізвище "[PERSON]". На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 15 лютого 2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 52. Зазначає, що від шлюбу є одна неповнолітня дитина : [PERSON]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, між ними виникали непорозуміння та конфлікти. Виявилось, що вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя. Позивач зазначає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати, дитину просить залишити проживати з нею, залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка в судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, а розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 лютого 2014 року сторони уклали шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис № 52 (а.с.4). В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з матір"ю, позивачу залишити прізвище "[PERSON]". На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 17 жовтня 2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадянського стану Коломийського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 460. Зазначає, що від шлюбу є одна неповнолітня дитина : [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, між ними виникали непорозуміння та конфлікти. Виявилось, що вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя. Вважає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати, залишити їй прізвище " [PERSON]", дитину просить залишити з нею. Позивачка в судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, а розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак подав заяву про розгляд справи в його відсутності, з позовними вимогами згідний. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 жовтня 2003 року сторони уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Коломийського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 460. (а.с.3). В шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO]. Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з матір"ю, позивачу залишити прізвище "[PERSON]". На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 18 липня 2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Ліснохлібичинській сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7. Зазначає, що від шлюбу є одна неповнолітня дитина : [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, між ними виникали непорозуміння та конфлікти. Виявилось, що вони з відповідачем люди різних характерів та поглядів на життя. Вважає, що сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер, просить суд шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею, та просить залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивачка в судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, та просила провести розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 липня 2014 року сторони уклали шлюб у Ліснохлібичинській сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7 (а.с.7). В шлюбі у сторін народився син, [PERSON], [INFO]. Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім'я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку про те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому зареєстрований шлюб слід розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з матір"ю, позивачу залишити прізвище "[PERSON]". На підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.05.2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Пасічнянській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7. У зареєстрованому шлюбі в них народилися сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею і фактично знаходиться на її утримання та вихованні. Причиною подачі заяви про розірвання шлюбу послужило те, що вона з чоловіком за час подружнього проживання не змогли створити і зберегти сім'ю, так як в них виявилися зовсім різні характери та погляди на сімейні цінності. Відповідач з її думкою не рахувався, жив своїми інтересами, часто вживав спиртні напої, через що між ними все частіше почали виникати сварки та скандали. Негативна поведінка відповідача по відношенню до неї призвела до того, що вони в лютому 2007 року припинили спільне проживання і на сьогоднішній день не підтримують жодних сімейних стосунків. Будь-яких спроб відновити подружні стосунки вони обоє не робили, так як втратили почуття поваги та любові один до одного. Вважає, що за таких обставин зберігати сім'ю надалі немає потреби, примирення між нею та відповідачем неможливе, а тому просить шлюб між ними розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, прізвище після розірвання шлюбу залишити їй "[PERSON]" та стягнути судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені нею вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві, суду пояснила, що примирення між ними позитивного результату не дасть, подружні стосунки між ними остаточно припинені, а тому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]", дітей залишити проживати з нею, однак відмовляється від стягнення судових витрат з відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які фактично не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не вживають заходів для примирення, практивно не підтримують жодних стосунків як подружня пара понад 7 років, не ведуть спільного господарства, а за таких обставин цей шлюб існує формально. Проти терміну для примирення сторіни заперечують. Неповнолітніх дітей від даного шлюбу - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з врахуванням інтересів самих дітей та відсутності у сторін спору щодо їх місця проживання, слід залишити проживати з матір'ю. За згодою позивача суд прийшов до висновку про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища "[PERSON]". На підставі ст.ст. 105,110,112,113, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed