Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який у подальшому уточнив та в остаточному варіанті просить стягнути з відповідача на його користь 20 грн. 06 коп. не нарахованих відсотків за депозитним рахунком [NUMBER] в ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" 07.07.2012 року та моральну шкоду в сумі 10000 грн. При цьому посилається на те, що на його вимогу 28.02.2013 року, з його рахунку, що знаходиться в ПАТ "Укрексімбанк" були перераховані грошові кошти в сумі 500 грн. на його депозитний рахунок [NUMBER] в ПАТ КБ "Приватбанк", однак вказана сума грошей не надійшла на його рахунок ПАТ КБ "Приватбанк" і лише 29.05.2013 року кошти в сумі 500 грн. були повернуті на банківську картку за [NUMBER] на рахунок [NUMBER] в ПАТ "Укрексімбанк". В результаті таких дій відповідача було зіпсовано йому настрій, принижена його честь і гідність, порушено право позивача вільно розпоряджатися своїми коштами, оскільки ними розпоряджався відповідач. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.5 ст.1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Судом встановлено, що на ім'я [PERSON] у відділенні №10 філії Житомирського регіонального управління ПАТ КБ "ПриватБанк" відкритий депозитний рахунок [NUMBER]. У філії ПАТ "Укрексімбанк" у м. Житомирі на ім'я [PERSON] відкритий рахунок [NUMBER] для користування яким видана картка [NUMBER]. 28 лютого 2013 року на вимогу позивача з його рахунку в ПАТ "Укрексімбанк" на депозитний рахунок ПАТ КБ "ПриватБанк" перераховано грошові кошти у розмірі 500 грн., що підтверджується випискою ПАТ "Укрексімбанк" по контрактам за період з 28 лютого по 22 квітня 2013 року та платіжним дорученням ПАТ КБ "ПриватБанк" від 28 лютого 2013 року №Р24А553523544539535. З електронної переписки у системі дистанційного обслуговування клієнтів ПАТ КБ "ПриватБанк" ? Приват-24 вбачається, що станом на 04 березня 2013 року грошові кошти у розмірі 500 грн. на депозитний рахунок ПАТ КБ "ПриватБанк" зараховані не були. Вищезазначені обставини справи встановлені ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.12.2014 року. Враховуючи, що грошові кошти позивача у розмірі 500 грн. на депозитний рахунок ПАТ КБ "ПриватБанк" зараховані не були, відсотки на них не нараховувалися, а тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 20,06 грн. не нарахованих відсотків за депозитним рахунком і позов в цій частині не підлягає до задоволення. Разом з тим, правовідносини, що виникають під час відкриття банками, їх відокремленими підрозділами, які здійснюють банківську діяльність від імені банку, та філіями іноземних банків в Україні поточних і вкладних (депозитних) рахунків у національній та іноземних валютах суб'єктам господарювання, фізичним особам, іноземним представництвам, нерезидентам-інвесторам, ініціативній групі з проведення всеукраїнського референдуму регулюються Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року №492 (далі - Інструкція). Відповідно до п.1.5 Інструкції умови відкриття рахунку та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції. Згідно з п. 1.8 Інструкції вкладний (депозитний) рахунок ? рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей, що передаються клієнтом в управління на встановлений строк або без зазначення такого строку під визначений процент (дохід) і підлягають поверненню клієнту відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до п. 10.12 Інструкції кошти на вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть бути внесені вкладником готівкою, перераховані з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку. Згідно з п. 10.17 Інструкції на вкладні (депозитні) рахунки в національній валюті фізичних осіб?нерезидентів зараховуються: готівкові кошти за наявності підтвердження джерел походження цих коштів (копії підтвердних документів залишаються в документах дня банку); кошти з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку; кошти, перераховані з поточного рахунку іншої фізичної особи ? нерезидента, якщо це передбачено договором банківського вкладу; нараховані проценти (дохід в іншій формі) за вкладом (депозитом), якщо це передбачено договором. Згідно з п. 8.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні (далі - Закон) банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів. У п. 8.4 Закону передбачено, що міжбанківський переказ виконується у строк до трьох операційних днів. Відповідно до п. 14.14 Закону банк зобов'язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. За п.17.2 Закону документи за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів та інших документів, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу, можуть бути паперовими та електронними. Вимоги до засобів формування документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів визначаються платіжною системою з урахуванням вимог, встановлених Національним банком України. Порядок виконання міжбанківського (внутрішньобанківського) переказу передбачений у ст. 27 Закону. Міжбанківський переказ здійснюється шляхом: 1) проведення суми переказу через кореспондентські рахунки, що відкриваються банками в Національному банку України; 2) проведення суми переказу через кореспондентські рахунки, що відкриваються банками в інших банках або в розрахунковому банку. Банки здійснюють переказ з кореспондентських рахунків інших банків - своїх клієнтів у межах залишку коштів на цих рахунках, крім випадків надання обслуговуючим банком кредиту банку-клієнту. Згідно з п. 28.3 Закону міжбанківський переказ між учасниками платіжної системи за операціями із застосуванням емітованих резидентами електронних платіжних засобів, що здійснені в межах України, проводиться розрахунковим банком ? резидентом. У разі виконання функцій розрахункового банку комерційним банком переказ здійснюється з кореспондентських рахунків (на кореспондентські рахунки) банків ? учасників платіжної системи, відкритих у цьому банку. Відповідно до п. п. 30.1, 30.2 Закону переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Банк отримувача в разі надходження суми переказу протягом операційного дня зобов'язаний її зарахувати на рахунок отримувача або виплатити йому в готівковій формі в той самий день або в день (дата валютування), зазначений платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки. Згідно з п. 32.2 Закону у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 % суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 % суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. У разі порушення банком, що обслуговує отримувача, строків завершення переказу цей банк зобов'язаний сплатити отримувачу пеню у розмірі 0,1% суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10% суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. У цьому випадку платник не несе відповідальності за прострочення перед отримувачем. Платник має право на відшкодування банком, що обслуговує отримувача, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків завершення переказу, встановлених п. 30.2 цього Закону. Отримувач має право на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ. Тобто, відповідно до Закону та Інструкції платник має право на стягнення з банку, що його обслуговує, пені та відшкодування збитків. Оскільки грошові кошти у розмірі 500 грн. повернуті ПАТ КБ "ПриватБанк" на банківську картку позивача [NUMBER] на рахунок [NUMBER] у ПАТ"Укрексімбанк" тільки 29 травня 2013 року, період прострочення банком завершення грошового переказу склав 89 днів (з 01 березня по 29 травня 2013 року). Вказані обставини справи також встановлені ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.12.2014 року. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було заявлено позовних вимог про стягнення з банку відповідача пені та відшкодування збитків, заподіяних йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ, а тому суд не може вийти за межі позовних вимог. Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.п.3, 9 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року із змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як встановлено в судовому засіданні, позивачу внаслідок порушення банком відповідача строків виконання документа на грошовий переказ заподіяно матеріальну шкоду, хоча відповідних позовних вимог заявлено не було, про що не заперечував представник відповідача в судовому засіданні. Відповідач порушив право позивача на розпорядження власними грошовими коштами, безпідставно обмеживши його в користуванні ними протягом трьох місяців. Позивач протягом тривалого часу з'ясовував у відповідача причини ненадходження його грошових коштів на власний депозитний рахунок та отримував суперечливу інформацію. Таким чином, з вини відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у порушенні права власності на грошові кошти та прав, наданих споживачу банківських послуг. Вирішуючи питання про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, судом враховуються періоди моральних страждань та хвилювань, які вивели позивача із рівноваги, що призвело до порушення звичного для нього порядку організації життя та вимагало додаткових зусиль для його відновлення, в тому числі шляхом звернення до судових органів. З урахуванням характеру, обсягу та глибини заподіяних позивачу моральних страждань, їх негативних наслідків, викликаних неможливістю користуватись власними грошовими коштами протягом трьох місяців, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити позов частково, оскільки позивач розмір заявлених позовних вимог в цій частині достатньою мірою не підтвердив, визначає розмір моральної шкоди в сумі 100 грн., які підлягають відшкодуванню у відповідності зі ст.1167 ЦК України з відповідача. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати на правову допомогу та судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial