Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" про стягнення заборгованості по заробітній платі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 02 березня 2009 року працювала у ПАТ "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" на посаді інженера-конструктора 2-ї категорії. Наказом № 36-к від 30 квітня 2013 року позивача було звільнено із займаної посади за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України, проте під час звільнення з підприємства не було проведено розрахунок та не виплачено позивачу заробітну плату з лютого по квітень 2013 року. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з ПАТ "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" на свою користь суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 53 333 гривень за 19 місяців, з 30 квітня 2013 року по 01 грудня 2014 року. Представник позивача подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує, просить розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать відповідні матеріали справи, причини неявки до суду не повідомив. Згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка юридичним особам надсилається за адресою їх місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України . Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне. 02 березня 2009 року відповідно до наказу № 13-к позивача [PERSON] було прийнято на посаду інженера-конструктора 2-ї категорії у відділ головного конструктора ПАТ "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" (а.с.5). 30 квітня 2013 року позивач була звільнена з посади за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України, відповідно до наказу № 36-к ПАТ "Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу" (а.с. 6). У день звільнення відповідач не провів з позивачем розрахунок по нарахованій заробітній платі. Згідно з довідкою форми ОК-5 від 28 січня 2015 року середньомісячна заробітна плата позивача, виходячи з нарахованої заробітної плати за період з лютого по квітень 2013 року, становила 2 807 гривень, відповідно розмір стягнення середнього заробітку за час затримки заробітної плати з 30 квітня 2013 року по 1 грудня 2014 року за 19 місяців становить 53 333 гривень. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислина у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір. Установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 53 333 гривень за 19 місяців починаючи з 30 квітня 2013 року по 1 грудня 2014 року. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 533 гривень 33 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved