Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

позивачка звернулася до відповідачки з позовом про усунення перешкод в здійсненні права користування та розпорядження належним на праві власності майном. В обґрунтування покликалася на те, що згідно з договором дарування від 28 липня 1999р. є власником 1/2 частини незакінченого будівництвом житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Друга частина незакінченого будівництвом житлового будинку знаходиться у спільній власності відповідачки. В 2013р. нею було завершено будівництво житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.03.2011р. №461 їй необхідно оформити декларацію про готовність об'єкта до експлуатації. Для оформлення даної декларації необхідно провести технічну інвентаризацію об'єкта нерухомості, та виготовити технічний паспорт. Згідно п.2 Інструкції "Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна" затвердженої наказом Державного Комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001р. (із змінами) до об'єктів, то підлягають технічній інвентаризації, належать також і житлові будинки, які належать громадянам на праві власності. Під час інвентаризації повинні бути обстежені основні конструктивні елементи будинків: фундаменти, стіни, перегородки, надпідвальні, міжповерхові та горищні перекриття, підлога, вікна, двері, покрівля; внутрішнє і зовнішнє опорядження; опалення, вентиляція, водопровідно-каналізаційне обладнання, газифікаційне і електрообладнання, ліфти, сміттєпроводи тощо. 30 серпня 2013р. вона звернулася в Стрийське МБТІ щодо проведення технічної інвентаризації об'єкту нерухомого майна по [ADDRESS] та оформила замовлення 2ФО/1867-1 від 30.08.2013р. Однак, відповідачка не надала працівникам [PERSON] МБТІ доступу до приміщень, що знаходяться в будинку по [ADDRESS], якими вона користується. [PERSON] МБТІ від 24.09.2013р. вих.№2592 її було повідомлено про те, що виконання замовлення 2ФО/1867-1 від 30.08.2013р. призупинено у зв'язку з відсутності доступу до об'єкта. Для введення житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в експлуатацію необхідно оформити декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, яка оформляється згідно даних технічного паспорту, який виготовляється на підставі проведеної технічної інвентаризації. Відповідачка створює перешкоди у наданні доступу працівникам [PERSON] МБТІ до об'єкту вищенаведеного нерухомого майна для проведення технічної інвентаризації, і тим самим чинить їй перешкоди в користуванні майном. Вважала дії відповідача незаконними, такими, що порушують її права, передбачені ст.ст.13,41 Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.319,369 ЦК України, тому відповідно до вимог ст.ст.386,391 ЦК України просила суд ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідачку передати їй дублікати ключів від вхідних дверей житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати відповідачку не чинити перешкод в доступі до житлового будинку спеціалісту (спеціалістам) [PERSON] МБТІ для проведення інвентаризації зазначеного будинку. В судовому засіданні позивачка , покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, підтримала позовні вимоги, окрім зазначеного пояснила, що відповідачка перебуває за кордоном, тому вона й ставить вимогу надати їй ключі від вхідних дверей належної відповідачці частини будинку щоб спеціалісти [PERSON] МБТІ змогли в будь-який час обстежити її. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] позов заперечили, оскільки вважали, що згідно наявного у їхньої довірительки технічного паспорту, виданого [PERSON] МБТІ 03.08.2001р. на житловий будинок по [ADDRESS], останній розділений на дві окремі квартири (позивачка займає підвальне приміщення та перший поверх, відповідачка - другий поверх і горище), тобто кожна із сторін є власником окремої квартири, а не частини будинку, тому спеціалісту МБТІ немає потреби обстежувати квартиру відповідачки з метою виготовлення технічного паспорту на квартиру позивачки. Інструкція "Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна", на яку покликається представник МБТІ, не передбачає прямого обов'язку проводити технічну інвентаризацію всіх квартир у будинку, з метою виготовлення технічного паспорту на одну з цих квартир. Норми закону, на які позивачка покликається у поданій нею заяві, не містять правових підстав для задоволення позову. Представник третьої особи - [PERSON] МБТІ - Саламаха О.В. позов підтримала, пояснила, що на підставі п.3.1 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затвердженої Наказ Держбуду України від 24.05.2001р. №127 вона з метою виготовлення технічного паспорту на частину будинку по [ADDRESS], яка належить позивачці, зобов'язана провести технічну інвентаризацію всього будинку, обстежити основні конструктивні елементи будинку: фундаменти, стіни, перегородки, надпідвальні, міжповерхові та горищні перекриття і т.д. Однак, відповідачка не допускає її до належної їй частини будинку, тому вона не має змоги виконати замовлення позивачки. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Частина 1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Стаття 13 ЦК передбачає, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна дотримуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Статею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55,124 Конституції України та з дотриманням статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст.317 цього кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 319 ЦК передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав; власність зобов'язує; власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Відповідно до ст.321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст.386 цього Кодексу держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Стаття 391 ЦК передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що згідно з договором дарування від 28 липня 1999р., який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 2337, позивачка є власником 1/2 частини незакінченого будівництвом житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Інша частина даного житлового будинку, тобто 1/2, відповідно до реєстраційного посвідчення серії АА №002186, виданого Стрийським ДК МБТІ на підставі рішення Стрийського районного суду Львівської області від 25.06.2000р. (справа №2-34/2000) зареєстрована на праві приватної власності за відповідачкою. Таким чином твердження представників відповідачки, які базуються на даних технічного паспорту, виданого [PERSON] МБТІ 03.08.2001р. на житловий будинок по [ADDRESS], про те, що сторони у справі є власниками окремих квартир у даному будинку, є безпідставним, оскільки ця обставина не доведена відповідним доказом, а саме: рішенням виконкому місцевої ради, до компетенції якого віднесено питання присвоєння та зміни поштових адрес. Відповідно до п.3.1 Інструкції "Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна" затвердженої наказом Державного Комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001р. Технічній інвентаризації підлягають об'єкти (згідно з розділом 2) всіх форм власності, розташовані на земельних ділянках (за окремими поштовими адресами), незалежно від того, побудовані вони за відповідно оформленими документами чи самочинно: будинки, включаючи прибудови та надбудови, громадські та виробничі будинки, господарські будівлі та споруди, а також вбудовані та окремо розташовані захисні споруди. Під час інвентаризації повинні бути обстежені основні конструктивні елементи будинків: фундаменти, стіни, перегородки, надпідвальні, міжповерхові та горищні перекриття, підлога, вікна, двері, покрівля; внутрішнє і зовнішнє опорядження; системи опалення та вентиляції водопровідно-каналізаційне обладнання, газове і електрообладнання, ліфти, сміттєпроводи тощо (додаток 11). Таким чином зазначена норма передбачає обов'язковість обстеження спеціалістом МБТІ з метою виготовлення технічного паспорту на частину будинку, власником якої є позивачка, всього житлового будинку за адресою: [ADDRESS], а також розташованих за даною адресою господарських будівель і споруд. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.6) позивачка оплатила вартість послуг з проведення [PERSON] МБТІ технічної інвентаризації нерухомого майна (квитанція № 2ФО/1867-1 від 30.08.2013р.). Однак, листом [PERSON] МБТІ від 24.09.2013р. за вих.№2592 її повідомлено про те, що виконання замовлення № 2ФО/1867-1 від 30.08.2013р. призупинено у зв'язку з відсутності доступу до об'єкта (а.с.7). Відтак, у суду є всі підстави вважати, що відповідачка відмовляючи представнику [PERSON] МБТІ в обстеженні належної їй частини нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS], унеможливлює виготовлення технічного паспорту на частину будинку, власником якої є позивачка, що перешкоджає останній оформити декларацію про готовність цього об'єкту до експлуатації та прийняти його в експлуатацію, тобто чинить позивачці перешкоди у користуванні майном, яке є її власністю. З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що належним способом захисту порушеного права позивачки буде зобов'язання відповідачки не чинити перешкоди в доступі до належної їй частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], спеціалісту (спеціалістам) [PERSON] МБТІ для проведення інвентаризації зазначеного житлового будинку. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial