Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернулася з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" про стягнення страхового відшкодування. Свої вимоги мотивує тим, що 09 травня 2014 року на 17 км а/д Київ-Одеса в Києво-Святошинському районі Київської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Ford Focus» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] У результаті даного ДТП було пошкоджено автомобіль позивача. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "Країна" на підставі полісу АІ № 6278386, внаслідок чого у позивача виникло право на відшкодування шкоди, завданої ДТП. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказала, що згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 7705/14-54, який був проведений на її замовлення, матеріальний збиток, який було завдано позивачу внаслідок ДТП становить 42 059 грн. 94 коп. включаючи втрату товарної вартості. 18 листопада 2014 року страховик перерахував на рахунок позивача виплату страхового відшкодування у розмірі 13 828 грн. 39 коп. відповідно до експертної оцінки ТОВ "Експертум АВЕ", яка проводилась на замовлення ПрАТ "Страхова компанія "Країна". Посилаючись на те, що між нею та страховиком виник спір щодо розміру страхового відшкодування і страховик не здійснив повну оплату відшкодування, яка встановлена інститутом судових експертиз, просить встановити розмір спірного страхового відшкодування, стягнути з ПрАТ "Страхова компанія "Країна" на свою недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 17 522 грн. 34 коп., оплату експертної оцінки у сумі 1 328 грн. 40 коп., а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Зазначив, що 12 травня 2014 року спеціалістом страхової компанії в присутності позивача було оглянуто пошкоджений транспортний засіб «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] та згідно звіту ТОВ "Експертум АВЕ" розмір матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу та ПДВ становить 16 549 грн. 07 коп., а позивачу відповідно до законодавства було виплачено 13 828 грн. 39 коп. (зменшення суми страхового відшкодування згідно ст. 26.2 Закону). А тому вважають, що позивач не мав права самостійно, без погодження із Страховиком, замовляти проведення автотоварознавчого дослідження (а.с. 52-54). Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 09 травня 2014 року приблизно о 14 год. 30 хв. на 17 км а/д Київ-Одеса в Києво-Святошинському районі Київської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Ford Focus» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Автомобіль «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.07.2014 року ( а.с. 15, 16). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля «Ford Focus» д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ СК «Країна», що підтверджується полісом № АІ /6278386 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 55). Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 11). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Виходячи з аналізу процесуальних норм права, преюдиційність фактів, які відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб'єктивними (ті самі особи (особа) або правонаступники) і об'єктивними (предмет спору, предмет доказування) межами, за якими сторони чи інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники, не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судом у рішенні в такій справі факти і правовідносини. Внаслідок даного ДТП автомобіль «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. 12 травня 2014 року [PERSON] звернувся до страхової компанії з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 56-57). Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. У судовому засіданні представник позивачка зазначала, що 22 липня 2014 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування ( а.с. 75). Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 7705/14-54 від 15 липня 2014 року, який був проведений на замовлення позивача, матеріальний збиток, який було завдано позивачу внаслідок пошкодження автомобіля «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] становить 42 059 грн. 94 коп. включаючи втрату товарної вартості (а.с. 92-97). Відповідно до звіту ТОВ "Експертум АВЕ" від 24 липня 2014 року, який був проведений на замовлення відповідача, розмір матеріального збитку автомобіля «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] з урахуванням фізичного зносу та ПДВ становить 16 549 грн. 07 коп. (а.с. 60-65). 17 листопада 2014 року страховою компанією була виплачена сума страхового відшкодування у розмірі 13 828 грн. 39 коп. за вирахуванням фізичного зносу на підставі страхового акту (а.с. 76). Обґрунтовуючи позов про відшкодування шкоди у розмірі 17 522 грн. 34 коп. - страхового відшкодування та 1328 грн. 40 коп. - витрат на експертне дослідження, позивач посилався на те, що згідно з висновком, який був проведений КНДІСЕ, складеного на замовлення [PERSON] розмір матеріального збитку становить 42 059 грн. 94 коп. (за вирахуванням втрати товарної вартості у сумі 2 871 грн. 52 коп. та ПДВ), відповідач повинен був сплатити 31 350 грн. 73 коп., страховою компанією було виплачено тільки 13 828 грн. 39 коп. та вирахувано фізичний знос безпідставно, а тому просив стягнути з відповідача різницю. Відповідно до ст. 29 даного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як пояснив у судовому засіданні експерт [PERSON], який складав експертне автотоварознавче дослідження № 7705/14-54 від 15 липня 2014 року, на вимогу позивача, ним при визначенні матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] не вираховувався фізичний знос даного автомобіля, оскільки експлуатація транспортного засобу не перевищує 7 років. Згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів - п. 7.38 7.38. значення ЕЗ приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: - 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; - 7 років - для інших легкових КТЗ; - 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; - 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; - 5 років - для мототехніки. Пунктом 7.39. Методики передбачено, що винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4. Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Hyundai» д.н.з. [NUMBER], його рік випуску зазначено як 2008 (а.с. 100), отже, відповідно до п. 7.38 Методики для даного транспортного засобу іноземного виробництва строк експлуатації якого не перевищує 7 років, значення ЕЗ не розраховується та дорівнює 0. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Представником відповідача у судовому засіданні не надано доказів на спростування висновку експерта [PERSON] Зважаючи на викладене, суд, при визначенні розміру матеріальної шкоди, завданої [PERSON] пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, приймає до уваги висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 7705/14-54, а тому відповідач повинен сплатити на користь позивача недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 17 522 грн. 34 коп. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що спростовують вказаний висновок експертизи та які могли бути підставою неприйняття його судом до уваги. Позовні вимоги щодо стягнення витрат на оплату експертизи задоволенню не підлягають, оскільки згідно квитанції оплачені були іншою особою, а не позивачем. (а.с. 24) На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь [PERSON] підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial