Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.06.2006 року [PERSON] 16.06.2006 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти , яка додається до позову), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] "ПриватБанк". у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] "ПРИВАТБАНК" (надалі - [PERSON]), про що зазначено у п. 1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк", який додається до позовної заяви. 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/s складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. При укладанні Договору сторони керувались ч. 3 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку». Які викладені на банківському сайті http://privatbank.Ua/terras/pages/70/j з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою», Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 28.07.2015 року має заборгованість - 13015,94 гри., яка складається з наступного: 1541,87 грн. - заборгованість за кредитом; 11474,07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 3500,51 грн., яка була задоволена судовим наказом Великолепетиського районного суду Херсонської обл. від 03.01.2008 року з Відповідача - [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", різниця становить - 9515,43 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 475.77 грн. - штраф (процентна складова). Заборгованість становить 10491,20 грн. Розрахунок суми заборгованості додається. (Розрахунок заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на тий самий строк. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Останнім відомим ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» місцем реєстрації Відповідача, є: 74501, Херсонская обл., Великолепетиський р-н, смт. Велика-Лепетиха, вул. Набережна, буд. 23. На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 15, 107, 110 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 5, 14 Закону України "Про захист персональних даних", ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п.п. 4.6, 5.3, 5.5.1, 5.6, 5.7, 6.4, 8.6, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»: заборгованість у розмірі 10491,20 грн. за кредитним договором № б/н від 16.06.2006 року; судові витрати у розмірі 1218.00 грн. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суд заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила, що остаточно сплатила заборгованість розміром 3541,01 грн. у грудні 2008 року, від цього часу почався перебіг строку позовної давності, що закінчився у грудні 2011 року. Надала суду заяву, згідно якої просить суд відмовити у задоволенні позову на підставі пропуску строків позовної давності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.06.2006 року [PERSON] 16.06.2006 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти , яка додається до позову), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 17.07.2014 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.06.2006 року, у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі у звязку із закінченням строку позовної давності. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 04.09.2014 року у цивільній справі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 17.07.2014 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, апеляційну скаргу позивача відхилено, рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 17.07.2014 року залишено без змін. Згідно до ст. 526 Цивільного кодексу України,- зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 629 ЦК України,- договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти та комісійні витрати. Судом встановлено, що останній платіж відповідача (боржника) на погашення кредитної заборгованості, в межах виконавчого провадження з примусового стягнення кредитної заборгованості за судовим наказом, здійснено 11.12.2008 року, що є датою початку перебігу строку позовної давності. Відповідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.ст. 257, 258 ЦК України встановлено, що загальний строк позовної давності становить три роки, а позовна давність щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена строком в один рік. Представник позивача у позові не ставить питання про поновлення строку позовної давності. Відповідачем заявлено вимогу про застосування строків позовної давності. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір дії протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Враховуючи, що після закінчення дванадцяти місяців з моменту підписання договору, сторонами не проінформовано про припинення дії договору, то він відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг автоматично продовжився до 16.06.2008 року. Згідно судового наказу Великолепетиського районного суду від 03.01.2008 року з відповідача на користь позивача стягнуто грошові кошти у сумі 3541,01 грн. На виконання судового наказу відповідач частинами сплачувала заборгованість за кредитним договором і остаточно сплатила заборгованість у розмірі 3541 грн. 01 коп. лише у грудні 2008 року, що підтверджується постановою про закриття виконавчого провадження від 11.12.2008 року завершеного на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження (фактичне виконання в повному обсязі). Відповідно до п. 4.11 Умов і правил надання банківських послуг [PERSON] самостійно розподілив сплачені відповідачем за судовим наказом кошти, в першу чергу погасивши заборгованість за відсотками, а тому решти коштів не вистачило на повне погашення заборгованості за кредитом. У розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого представником позивача, не зазначені всі виплати, які здійснила відповідач (на загальну суму 3541 грн. 01 коп.), а матеріали виконавчого провадження знищені, що підтверджується листом № 3377/06-22 від 14.04.2014 року. Сплата відповідачем коштів для погашення заборгованості за кредитним договором є діями, які свідчать про визнання нею свого боргу, а тому строк позовної давності переривається і з 11.12.2008 року (дати останньої сплати боржником коштів) починає перебіг спочатку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Також згідно п. 31 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 30.03.2012 року враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України Про захист прав споживачів, суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Згідно до ч. 3 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»,- встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним, відповідно до ст.ст. 256-258, 260 ЦК України, у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі у звязку з закінченням строку позовної давності. На підставі постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», ч. 3 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», ст.ст. 256-258, 260, 267, 526, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed