Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

У вересні 2015 року заявник ТОВ "Виробничо-поліграфічне підприємство "Оберіг" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства зі скаргою про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві Лозової Анастасії Ігорівни про арешт коштів боржника (далі - головний державний виконавець ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві Лозова А.І.). Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що на виконанні у ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві перебуває виконавчий лист №2/756/1672/14, виданий 14.01.2015 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з боржника ТОВ "Виробничо-поліграфічне підприємство "Оберіг" на користь стягувача ПАТ "УкрСиббанк" суми заборгованості за кредитним договором №11175636000 від 27.05.2007 року у розмірі 371087,27 швейцарських франків, що в еквіваленті становить 3264437,27 грн., яка складається із: 322194,92 швейцарських франки, що по курсу складає 2834333,57 грн. - кредитна заборгованість, 43432,98 швейцарських франків, що по курсу складає 382077,88 грн. - заборгованість по процентах, 1967,32 швейцарських франки, що по курсу складає 17306,40 грн. - пеня за прострочення сплати по кредиту, 3492,05 швейцарських франки, що по курсу складає 30719,42 грн. - пеня за прострочення сплати процентів та стягнення 1827,00 грн. судового збору. Постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві Бочковським Т.О. від 23.03.2015 року було відкрито виконавче провадження ВП №46900904 з виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26.08.2014 року. 23.03.2015 року державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві Бочковським Т.О. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику. 13.08.2015 року у зв'язку з надходженням з ДПС України відповіді на запит про номери рахунків ТОВ "Виробничо-поліграфічне підприємство "Оберіг", відкритих у банках та інших фінансових установах, головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві Лозовою А.І. винесено постанову про арешт коштів боржника, з якої вбачається, що на підставі рішення суду накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту та знаходяться в ПАТ "УкрСиббанк" та належать боржнику ТОВ "Виробничо-поліграфічне підприємство "Оберіг". ТОВ "Виробничо-поліграфічне підприємство "Оберіг" зазначило, що державним виконавцем при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 13.08.2015 року порушено вимоги ст.ст.52,57 Закону України "Про виконавче провадження", вимоги Інструкції з примусового виконання рішень, оскільки у вказаній постанові не зазначено на кошти якої валюти було накладено арешт, не вказано строк для примусового списання коштів, а також порушено встановлений законодавством порядок звернення стягнення на майно та кошти боржника. З цих підстав заявник просив суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві Лозової А.І. про арешт коштів боржника від 13.08.2015 року у виконавчому провадженні ВП №46900904. У судовому засіданні представник заявника вимоги, викладені в скарзі, підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник стягувача в судове засідання не з'явився, стягувач про час та місце розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив. Боржник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Особа, дії якої оскаржуються, - головний державний ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві Лозова А.І. в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала заперечення проти скарги, просила суд відмовити ТОВ "Виробничо-поліграфічне підприємство "Оберіг" у задоволенні його скарги, справу розглядати за її відсутності. Заслухавши, пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.08.2014 року у справі №2/756/1672/14 за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до [PERSON], ТОВ "Виробничо-поліграфічне підприємство "Оберіг" про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені позовні вимоги було задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів [PERSON] та ТОВ "Виробничо-поліграфічне підприємство "Оберіг" на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №11175636000 від 27.05.2007 року у розмірі 371087,27 швейцарських франків, що в еквіваленті становить 3264437,27 грн., яка складається із: 322194,92 швейцарських франки, що по курсу складає 2834333,57 грн. - кредитна заборгованість, 43432,98 швейцарських франків, що по курсу складає 382077,88 грн. - заборгованість по процентах, 1967,32 швейцарських франки, що по курсу складає 17306,40 грн. - пеня за прострочення сплати по кредиту, 3492,05 швейцарських франки, що по курсу складає 30719,42 грн. - пеня за прострочення сплати процентів та стягнуто 1827,00 грн. судового збору з кожного із відповідачів (а.с.90-92). Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16.12.2014 року заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26.08.2014 року залишено без змін (а.с.151-154). На даний час це рішення суду набрало законної сили, а тому 14.01.2015 року Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2/756/1672/14 (а.с.197). Постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві Бочковським Т.О. від 23.03.2015 року було відкрито виконавче провадження ВП №46900904 з виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26.08.2014 року (а.с.198). У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач просив одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження накласти арешт на все майно боржника (а.с.196). Згідно ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. 23.03.2015 року державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві Бочковським Т.О. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику (а.с.199). За приписами ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Окрім цього, державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документів на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до ч.2 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. Згідно ч.4 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. 13.08.2015 року у зв'язку з надходженням з ДПС України відповіді на запит про номери рахунків ТОВ "Виробничо-поліграфічне підприємство "Оберіг", відкритих у банках та інших фінансових установах (а.с.200), головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві Лозовою А.І. винесено постанову про арешт коштів боржника, з якої вбачається, що на підставі рішення суду накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту та знаходяться в ПАТ "УкрСиббанк" та належать боржнику ТОВ "Виробничо-поліграфічне підприємство "Оберіг" (а.с.202). Дана постанова була надіслана на виконання до ПАТ "УкрСиббанк" (а.с.201). Згідно ч.3 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Твердження ТОВ "Виробничо-поліграфічне підприємство "Оберіг" щодо незазначення у постанові про арешт коштів боржника відомостей про те, на кошти якої валюти було накладено арешт , не відповідають дійсності, оскільки у постанові про арешт коштів боржника від 13.08.2015 року зазначено, у межах якої суми накладено арешт, та згідно якої валюти, що повністю відповідає вимогам ч. 3 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, необґрунтованим є твердження боржника щодо порушення порядку звернення стягнення на майно. Так, 23.03.2015 року державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві Бочковським Т.О. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику. ТОВ "Виробничо-поліграфічне підприємство "Оберіг" стверджувало у своїй скарзі, що вказаною постановою було накладено арешт на майно боржника (нежиле приміщення), що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Однак, з копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження вбачається, що арешт накладено на все майно, що належить боржнику ТОВ "Виробничо-поліграфічне підприємство "Оберіг" та вказано адресу місцезнаходження самого боржника ([ADDRESS]), а не адресу майна, на яке накладено арешт. Відповідно до ч.1 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч.1 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Таким чином, з зазначеної законодавчої норми вбачається, що звернення стягнення на майно боржника - це сукупність дій державного виконавця, що полягає в арешті, вилученні та примусовій реалізації майна. Отже, арешт майна боржника є лише першою складовою зазначеного процесу та не може окремо вважатися зверненням стягнення на майно, як про це вказує боржник у своїй скарзі. В даному випадку арешт на майно боржника накладався для забезпечення реального виконання рішення суду та відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження". Окрім цього, боржник у своїй скарзі стверджував, що державний виконавець зобов'язаний був встановити строк для примусового списання коштів у межах суми 3266264,77 грн., чого не було зроблено. Відповідно до ч.7 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений державним виконавцем, але не раніше ніж через п'ять днів після накладення арешту. Аналізуючи ст.57 Закону України "Про виконавче провадження", можна зробити висновок, що спочатку державний виконавець виносить постанову про арешт майна боржника, потім проводиться опис даного майна, про що складається відповідний акт, а вже після цього проводиться вилучення майна у встановлений державним виконавцем строк. Таким чином, Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено, що саме в постанові про арешт коштів боржника має бути зазначений строк для примусового списання коштів. Відтак, суд приходить до висновку про те, що дії державного виконавця не суперечили вимогам Закону України "Про виконавче провадження", є правомірними, а тому підстави для задоволення скарги ТОВ "Виробничо-поліграфічне підприємство "Оберіг" відсутні. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.11,52,57 Закону України "Про виконавче провадження" та,

Outcome: dismissed