Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.2018 року № 1351, посвідченого державним нотаріусом Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області Серьогіною О.М. на підставі договору про поділ спадкового майна та згідно ст. 1261 ЦК України є власником земельної ділянки площею 7,3080 га у межах згідно з планом, розташованої на території Сахновщинської селищної ради Харківської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробницта, належної померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 045553, виданого на підставі розпорядження Сахновщинської райдержадміністрації Харківської області від 11.10.2007 року № 357 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею, договорів оренди землі 12.02.2008 року № 010870200097, кадастровий № 6324855100:06:000:0053, а також земельної ділянки площею 6,0742 га у межах згідно з планом, розташованої на території Дар-Надеждинської сільської ради Харківської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробницта, належної померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 024250, виданого на підставі розпорядження Сахновщинської райдержадміністрації Харківської області від 28.08.2002 року № 133 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею, договорів оренди землі 12.02.2008 року № 010870200002, кадастровий № 6324882000:02:000:0007. Після реєстрації зазначених земельних ділянок згідно з чинним законодавством України шляхом внесення відповідних даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивач упродовж вересня 2018 року - квітня 2019 року бажав отримати договори на оренду вищевказаних земельних ділянок, укладених між [PERSON] та відповідачем, проводив перемовини та направляв листи ПрАТ«Сахновщинське ім. М.О. Ключки» з метою оформлення належним чином договорів оренди на земельні ділянки кадастровий №№6324855100:06:000:0053, 6324882000:02:000:0007 та отримання коштів за їх використання, однак відповідач договорів оренди землі спірних земельних ділянок із позивачем не уклав грошових коштів за використання земельних ділянок не виплатив, продовжуючи використовувати вищезазначені земельні ділянки без договорів та безоплатно. У зв`язку із вищевикладеним просив зобов`язати ПрАТ«Сахновщинське ім. М.О. Ключки» нарахувати та виплатити [PERSON] грошові кошти за використання земельних ділянок кадастровий №№6324855100:06:000:0053, 6324882000:02:000:0007 за 2018 рік та за 2019 рік. Долю судових витрат просив вирішити на підставі ст. 141 ЦПК України. У судове засідання представник позивача з`явився позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. При цьому підтвердив факт виплати відповідачем [PERSON] 06. 07. 2019 року грошових коштів за користування земельними ділянками у розмірі 31000 грн. У судовому засіданні 21.04.2020 року підтвердив сплату грошових коштів [PERSON] ПрАТ«Сахновщинське ім. М.О. Ключки» у січні-лютому 2020 року у розмірі 38000 грн. за використання, належних їй земельних ділянок за 2019 рік. У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його необгрунтованість, оскільки виплата за користування земельними ділянками за 2018 рік проведена, а за 2019 рік не сплинув строк виплати на момент звернення до суду з позовом. У судове засідання 21.04.2020 року не з`явився, надав заяву про перенесення розгляду цивільної справи у зв`язку із введенням на всій території України карантину на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 р. № 211. Враховуючи вищевикладене, оскільки провадження у справі відкрито 21.05.2019 року, справа неодноразово переносилася за клопотанням представника позивача, неявкою представника позивача у судові засідання, для дотримання розумності строків розгляду справи, оскільки судом заслухані пояснення сторін, приходжу до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача за наявними у матеріалах справи доказами. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. У положеннях ст. 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.2018 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний № 137854727 від 14.09.2018 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,3080 га, розташованої на території Сахновщинської селищної ради Харківської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробницта, кадастровий № 6324855100:06:000:0053, після смерті батька [PERSON] (а.с. 8-9). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.2018 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний № 137856071 від 14.09.2018 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,0742 га, розташованої на території Дар-Надеждинської сільської ради Харківської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробницта, кадастровий 6324882000:02:000:0007, після смерті батька [PERSON] (а.с. 10-11). Згідно ксерокопії договору оренди землі від 12.02.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Племзавод ім. 20-річчя Жовтня» (правонаступником якого ПрАТ«Сахновщинське ім. М.О. Ключки»), який надано на вимогу суду, укладено відповідний договір оренди земельної ділянки площею 7.3080 га, розташованої на території Сахновщинської селищної ради Харківської області, строком на 10 років, який зареєстровано 17. 09. 2008 року у відділі державної реєстрації Сахновщинського району Харківської області за 040870200235 (а.с. 83,122). Згідно ксерокопії договору оренди землі від 14.08.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Племзавод ім. 20-річчя Жовтня» (правонаступником якого ПрАТ«Сахновщинське ім. М.О. Ключки») укладено відповідний договір оренди земельної ділянки площею 6,0742 га, розташованої на території Дар-Надеждинської сільської ради Харківської області, строком на 10 років (а.с. 84,123). Із ксерокопії видаткового касового ордера від 06.07.2019 року вбачається, що [PERSON] відповідачем - ПрАТ«Сахновщинське ім. М.О. Ключки» видано грошові кошти у сумі 31000, 00 грн на підставі «земельний пай». (а.с. 51). Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди земельної ділянки. За правилами п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року №161-XIV . Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. У відповідності до ч. 1 ст. 6 ЗУ " Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України Цивільним кодексом України ( 1540-06, 435-15 ), Господарським кодексом України ( 436-15 ), цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 15 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що одніє із істотних умов договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. У відповідності до ст. 20 ЗУ " Про оренду землі" (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Статтею 21 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю") Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно ст. 22 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Стаття 24. ЗУ «Про оренду землі» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Ч 1 ст. 210 ЦК України встановлено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, якій підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Зокрема, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права ( ч. 1 ст. 125 ЗК України). Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону ( ч. 5 ст. 126 ЗК України). При цьому, договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено (абз. 2 ч. 1 ст. 31 ЗУ " Про оренду землі"). Отже, згідно чинного законодавства України використання чужої земельної ділянки в Україні здійснюється на підставі договору, який укладається на певний строк, право оренди виникає з моменту державної реєстрації і є платним. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи строк дії договору оренди землі від 12.02.2008 року, укаладений між [PERSON] та ВАТ «Племзавод ім. 20-річчя Жовтня» (правонаступником якого ПрАТ«Сахновщинське ім. М.О. Ключки»), який зареєстровано 17. 09. 2008 року у відділі державної реєстрації Сахновщинського району Харківської області за 040870200235, сплинув. Даних про те, що договіроренди землі від 14.08.2008 року, укладеного між [PERSON] та ВАТ «Племзавод ім. 20-річчя Жовтня» (правонаступником якого ПрАТ«Сахновщинське ім. М.О. Ключки») був зареєстрований відповідно до вимог законодавства матеріали справи не містять. Разом з тим, судом встановлено і не заперечується представником позивача, що [PERSON] відповідачем ПрАТ«Сахновщинське ім. М.О. Ключки» видано грошові кошти у сумі 31000 грн. на підставі «земельний пай» за 2018 рік, а також за 2019 рік у січні-лютому 2020 року - 38000 грн., що і було предметом спору у даній справі (а.с. 51). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що за відсутності предмета спору, пов`язаного з зобов`язанням ПрАТ «Сахновщинське ім. М.О. Ключки» нарахувати та виплатити грошові кошти за використання земельних ділянок кадастровий №№6324855100:06:000:0053, 6324882000:02:000:0007, належних [PERSON] , за 2018 та 2019 роки, оскільки на момент вирішення справи нараховано та виплачено грошові кошти, слід відмовити у задоволенні позову. Позовних вимог щодо неправильності нарахування, перегляду, порушення строків виплати коштів за користування земельними ділянками, повернення земельних ділянок з приводу безпідставного використання земельних ділянок позивачем заявлено не було. У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, витрати, пов`язані із сплатою судового збору, у відповідності до ст. 141 ЦПК України залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed