Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що на підставі договору купівлі-продажу від 04.06.2003 року ДКП „Волноваське БТІ" належить нежитлова будівля, розташована по [ADDRESS] . 31.12.2004 року ДКП „Волноваське БТІ" продало по 1/6 частку зазначеної не житлової будівлі [PERSON] та [PERSON] . 18.07.2006 року [PERSON] продав свою 1/6 частку зазначеної не житлової будівлі [PERSON] . 07.03.2008 року рішенням Волноваського районного суду визнано право власності на не житлову будівлю А-1 по Ѕ частині [PERSON] та [PERSON] . 21.04.2008 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу продав належну йому Ѕ частину приміщення ТОВ „Екофармація". У власності ДКП „Волноваське БТІ" залишилося 4/6 зазначеного нежитлового приміщення загальною площею 420,80 кв.м, яка складається з амін.будівлі А1 площею 250,7 кв.м, приміщення архіву і міні котельної Б1 площею 106 кв.м, туалету Г1 площею 6 кв.м, гаражів В1, які складаються з 2 боксів площею 57,7 кв.м. 26.11.2018 року за рішенням засновників проведена реєстрація припинення ДКП „Волноваське БТІ" та його правонаступником зареєстроване ТОВ „Волноваське БТІ". На теперішній час у ТОВ „Волноваське БТІ" виникла необхідність виділення йому в натурі 4/6 частини зі спільного майна, тобто встановлення цілої ідеальної частини вказаного нежитловоі будівлі, розташованої по [ADDRESS] з припиненням права спільної часткової власності співвласників. В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглядати справу у його відсутності, про що зазначив в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов визнали. Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в їх сукупності, доходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 04.06.2003 року ДКП „Волноваське БТІ" належить не житлова будівля, розташована по [ADDRESS] . Згідно договору купівлі продажу від 31.12.2004 року ДКП „Волноваське БТІ" продало 1/6 частку зазначеної не житлової будівлі [PERSON] . Згідно договору купівлі продажу від 31.12.2004 року ДКП „Волноваське БТІ" продало 1/6 частку зазначеної не житлової будівлі [PERSON] . Згідно договору купівлі продажу від 18.07.2006 року [PERSON] продав 1/6 частку зазначеної не житлової будівлі [PERSON] . 29.02.2008 року рішенням Волноваської міської ради присвоєно юридичну адресу 1/6 частині не житлової будівлі вул. 1-го Травня, 3а. 07.03.2008 року рішенням Волноваського районного суду визнано право власності на не житлову будівлю А-1 по Ѕ частині [PERSON] та [PERSON] . 21.04.2008 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу продав належну йому Ѕ частину приміщення ТОВ „Екофармація". У власності ДКП „Волноваське БТІ" залишилося 4/6 зазначеного нежитлового приміщення загальною площею 420,80 кв.м, яка складається з амін.будівлі А1 площею 250,7 кв.м, приміщення архіву і міні котельної Б1 площею 106 кв.м, туалету Г1 площею 6 кв.м, гаражів В1, які складаються з 2 боксів площею 57,7 кв.м. 26.11.2018 року за рішенням засновників проведена реєстрація припинення ДКП „Волноваське БТІ" та його правонаступником зареєстроване ТОВ „Волноваське БТІ". На теперішній час у ТОВ „Волноваське БТІ" виникла необхідність виділення йому в натурі 4/6 частини зі спільного майна, тобто встановлення цілої ідеальної частини вказаного нежитловоі будівлі, розташованої по [ADDRESS] . Відповідно до висновку ТОВ «Волноваське БТІ» щодо технічної м можливості поділу об`єкта нерухомого майна №313 від 27.04.2020 року є можливість виділити в натурі ідеальну частку у нежитловому приміщенні з окремими адресами та входами. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина 1 статті 319 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України - кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ст. 363 ЦК України частина в праві сумісної часткової власності переходить до набувальника за договором з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено угодою сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. На підставі вищезазначених норм чинного законодавства, аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що за позивачкою слід визнати право власності на будинок, оскільки договір купівлі-продажу будинку є укладеним та відбулося його повне виконання, але нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу неможливе. На підставі викладеного,

Outcome: approved