Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

01 листопада 2019 року позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, та в подальшому уточнивши його 27.01.2020 року, просить постановити судове рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований у Жовтоводському представництві Товарної біржі «Дніпродзержинська» 17.02.1999 року за реєстраційним номером №006/099-Ж та зареєстрований у Жовтоводському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №13 від 19.02.1999 року. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує на те, що 17 лютого 1999 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з одного боку, та [PERSON] , з другого боку, будо укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, на підставі якого позивач купила двокімнатну квартиру загальною площею 42,9 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Продаж вказаного нерухомого майна вчинено за 5776,00 грн, які отримані Продавцем від Покупця до Підписання Договору. Вказаний письмовий Договір був зареєстрований у Жовтоводському представництві Товарної біржі «Дніпродзержинська» під реєстраційним номером 006/009-Ж. Нотаріально договір посвідчено не було, оскільки на час його складання, відповідно до норм ст.15 Закону України "Про товарну біржу" від 10.12.1991 року, Договір, укладений на торговій біржі, не потребував свого подальшого нотаріального посвідчення та вважався укладеним з моменту його реєстрації. 19 лютого 1999 року даний Договір був зареєстрований у Жовтоводському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №13, відомості про нового власника було внесено до технічного паспорт на квартиру. З 17.02.1999 року [PERSON] фактично вступила у володіння і користування вказаним нерухомим майном. Таким чином, всі зобов`язання за Договором купівлі-продажу нерухомого майна від 17.02.1999 року, сторонами виконані в повному обсязі. [INFO] Продавець [PERSON] помер, про що в Книзі реєстрації смертей 27.10.2014 року зроблено відповідний актовий запис №820. На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися придбаним нерухомим майном та вчиняти щодо нього будь-які цивільно-правові угоди, оскільки вказаний Договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений. У зв`язку з цим позивачка вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 11.01.2020 року за наслідками отримання відомостей щодо анкетних даних відповідачів з адресно-довідкового бюро позовна заява була залишена без руху. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28.01.2020 року по справі було відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у запропонований їм ухвалою про відкриття провадження по справі від 28 січня 2020 року строк, відзиву на позов до суду не надходило. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідачі не подали відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1,2 ст. 4 Закону України "Про власність", що діяв на час виникнення спірних правовідносин, власник на свій розсуд, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам. Згідно ч. 1 ст.13 Закону України "Про власність" об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 17.02.1999 року №006/099-Ж, укладеного між [PERSON] , який діє за себе та за свою неповнолітню доньку [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , остання придбала у власність двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Вартість об`єкта нерухомості, який перейшов у її власність складала 5776, 00 грн (а.с.7). Після укладення вказаного договору купівлі-продажу позивач [PERSON] отримала технічний паспорт на вищевказану квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-9). Відповідно до актового запису про смерть №820 від 27.10.2014 року, виданого Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] помер [INFO] (а.с.29). Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України (1963 року), діючого на момент укладення договору, якщо одна зі сторін повністю, або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому випадку нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Частиною 3 ст.334 ЦК України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Отже, сторони виконали передбачені договором умови угоди, повністю оговорили усі істотні умови у тексті біржового договору. Всі зобов`язання за даним договором нерухомого майна сторонами виконані. Фактично позивач вступив у володіння і користування кв. [ADDRESS] . На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися придбаним нерухомим майном та вчиняти щодо нього будь-які цивільно-правові угоди, оскільки договір купівлі-продажу не пройшов нотаріального посвідчення. На підставі викладеного, суд вважає, що сторони виконали усі умови договору купівлі-продажу житлового приміщення, які не порушують інтереси держави чи третіх осіб, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про можливість визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 17 лютого 1999 року, укладеного між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з іншої сторони, який був зареєстрований Жовтоводським представництвом товарної біржі «Дніподзержинська» за реєстраційним номером №006/099-Ж - дійсним. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 768,4 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved