Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" (далі - ПАТ) про відшкодування моральної шкоди, у зв'язку з загибеллю сина на виробництві. Свої позовні вимоги обґрунтовувує тим, що [INFO] в результаті нещасного випадку пов'язаного з виробництвом, при виконанні трудових обов'язків, її син, [PERSON], [INFO], загинув, перебуваючи на робочому місці, при виконанні робіт внаслідок отруєння чадним газом. [PERSON] працював виконуючим обов'язки майстра гірничої дільниці №7 шахти «Гвардійська» ПАТ. Нещасний випадок відбувся з вини працівників відповідача, які допустили порушення посадових інструкцій. Позивач вказує, що після смерті сина відчула сильне душевне потрясіння, шок, і по теперішній час перебуває у пригніченому стані, не може заснути в ночі, подальше життя позбавилось будь - якого сенсу. Відсутність сина, змінила звичайний уклад її життя, постійно перебуває у напруженому психічному стані, постійно згадує сина, стала замкнутою у спілкуванні, тому їй завдано глибоких моральних страждань, з огляду на незворотні негативні наслідки, які настали для неї внаслідок смерті її сина. А тому просила суд стягнути з відповідача на її користь 150000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої його смертю, з вини відповідача. На підставі розпорядження керівника апарату Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області №77 від 20.12.2018 було призначено повторний автоматичний розподіл, відповідно до ч.3 ст.33 ЦПК України. Ухвалою суду від 21.12.2018 цивільну справу прийнято до розгляду відкрито та призначено до розгляду в судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У жовтні 2018 року відповідач на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав та доводів наведених в позовній заяві, просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити в його задоволенні. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданного 08 лютого 1988 року, позивач у справі є матір'ю загиблого [PERSON] (а.с.6). Згідно акта №18-23 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затвердженого заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області 06.07.2018 та складеного комісією 06.07.2018 (далі - Акта), [INFO] на третю зміну (з 15:30 год. до 23:30 год. [INFO]) начальник дільниці №7 [PERSON], через в.о. майстра гірничої дільниці №7 [PERSON] видав письмовий наряд робітникам дільниці №7, зокрема: прохіднику [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] та іншим працівникам на отримання та доставку вибухівки, на буріння шпурів 30х21.5м. та вести підривні роботи по штреку скреперування 188 - 193 осей гор.1340м. по буровому орту 188 осі гор. - 1315м. та по орту 193 осі гор.1340м., керував роботами у зміні та виконував технічний нагляд в.о. гірничого майстра [PERSON] О 22:15 год. [PERSON], [PERSON] піднялися по драбині ВХП №22 193 осі гор. - 1340м./ - 1333м. виявили, що [PERSON] лежав без свідомості. Після проведення реанімаційних заходів, які виконувалися під час транспортування потерпілого до ствола шахти о 08:25 медичним працівником ДВГРЗ було констатовано біологічну смерть [PERSON], зумовлену отруєнням чадним газом. Причина настання нещасного випадку: основна - організаційна - невиконання посадових обов'язків (а.с.7-11). У п. 10 Акта вказано, що особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, або орган, який проводить розслідування: - [PERSON] - в.о. гірничого майстра дільниці №7 шахти «Гвардійська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», який не користувався газоаналізатором - не контролював вентиляційний режим і ступінь запиленості на дільниці, не зробив відбір повітря на наявність газу в атмосфері на робочому місті - [PERSON] - начальник дільниці № 7, шахти «Гвардійська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», який не забезпечив безпечне ведення гірничих робіт та охорону праці, не забезпечив належний контроль за додержанням працюючими правил і норм з охорони праці підлеглим персоналом, не забезпечив додержання та виконання робіт на дільниці, чим порушив вимоги посадової інструкції. У Акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 26.04.2017р. о 21:40 год. у ПАТ «Кривбасзалізрудком» від 06.07.2018, затвердженого заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області 06.07.2018 зазначено причини настання нещасного випадку: організаційна - невиконання посадових інструкцій Порушено п. 4 розділ ІІ Правил безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом НПАОП 0.00-1.77-16.. У п. 6 Висновку комісії вказано, що більшістю членів комісії було прийнято рішення, що особою, чиї дії або бездіяльність призвели до нещасного випадку є: - [PERSON] -- начальник дільниці № 7 шахти «Гвардійська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» (а.с.12-18). У свідоцтві про смерть Серія [NUMBER] вказано, що [PERSON], 11 січня 1988року народження, помер [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи. Відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю. Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди [PERSON] мати померлого [PERSON] У зв'язку з чим доводи відповідача щодо відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди з боку відповідача на користь позивача, є необґрунтованими. Факт заподіяння моральної шкоди позивачу у зв'язку з втратою близької людини встановлений в судовому засіданні. Зокрема, [PERSON] переносить моральні страждання, оскільки не може звикнутися з тим, що сталось, змінився звичайний уклад життя, перебуває у напруженому психічному стані, адже постійно згадує сина і до теперішнього часу, оскільки усвідомлює та не може змиритися з його смертю, що більше ніколи його не побачить. У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. За таких обставин суд, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер і ступень моральних страждань [PERSON], син якої помер в результаті нещасного випадку на виробництві, перенесення нею моральних страждань, втрати сина, впевненості в майбутнє, опори, що позбавило її звичайного укладу життя та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того, суд вважає, що [PERSON] завдано глибоких моральних страждань, з огляду на незворотні негативні наслідки, які настали для неї внаслідок смерті сина. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" необхідно стягнути на користь [PERSON] 120 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. З огляду на викладене необхідно стягнути з публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь Держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial