Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про визнання правочину недійсним та застосування реституції. В своїй позовній заяві посилався на те, що 02 листопада 2009 року між ним та відповідачем укладено Угоду № 303782, предметом якої є надання учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах, спрямованих на придбання автомобіля, за рахунок об»єднання грошових коштів учасників через систему «АвтоТак». Угода укладалася шляхом її підписання та додатків №1,№2,№3,№ 4, які є невід»ємною її частиною. Метою укладення даного договору було отримання ним автомобіля JAC, вартістю 97 876 грн.92 коп., який він розраховував отримати від відповідача протягом року через систему придбання у групах АвтоТак. Перед укладенням договору він ознайомився з його змістом, проте мало що зрозумів. Вважає, що договір був укладений під впливом обману і з використанням нечесної підприємницької практики, зокрема: він отримав нечітку, неправдиву інформацію стосовно укладеного договору, умови договору є несправедливими відносно нього, так як всупереч принципу добросовісності цивільних відносин створюють істотний дисбаланс договірних прав і обов»язків на його шкоду. Такі дії відповідача є забороненими та підпадають під дію ст.ст.18,19 Закону України «Про захист прав споживачів». З урахуванням наведеного, просить суд визнати недійсною з моменту укладення угоду № 303782 від 02 листопада 2009 року з усіма додатками, укладеними між ним та відповідачем, а також стягнути на його користь грошові кошти в сумі 79 489 грн. 92 коп. При розгляді справи в суді позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Нагорний А.Є. на розгляд справи до суду не з»явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність та письмові пояснення по суті спору, в яких заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначаючи про те, що укладена між сторонами угода чітко встановлює, що її предметом є надання послуг системи АвтоТак та встановлено строк її дії - до моменту виконання обома Сторонами всіх зобов»язань передбачених нею, що прямо визначено ст.ст.631,905 ЦК України. Укладена угода жодним чином не порушує вимог законодавства України, зокрема Закону України "Про захист прав споживачів" та повністю відповідає йому. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до ч.ч.3-4 Закону України "Про захист прав споживачів" (далі -Закон) умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: 1) звільнення або обмеження юридичної відповідальності продавця (виконавця, виробника) у разі смерті або ушкодження здоров'я споживача, спричинених діями чи бездіяльністю продавця (виконавця, виробника); 2) виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); 3) встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; 4) надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору; 5) встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором; 6) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір із споживачем на власний розсуд, якщо споживачеві таке право не надається; 7) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продавця (виконавця, виробника); 8) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір, укладений на невизначений строк із споживачем без повідомлення його про це, крім випадків, установлених законом; 9) установлення невиправдано малого строку для надання споживачем згоди на продовження дії договору, укладеного на визначений строк, з автоматичним продовженням такого договору, якщо споживач не висловить відповідного наміру; 10) установлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; 11) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; 12) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати характеристики продукції, що є предметом договору; 13) визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору; 14) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права визначати відповідність продукції умовам договору або надання йому виключного права щодо тлумачення договору; 15) обмеження відповідальності продавця (виконавця, виробника) стосовно зобов'язань, прийнятих його агентами, або обумовлення прийняття ним таких зобов'язань додержанням зайвих формальностей; 16) встановлення обов'язку споживача виконати всі зобов'язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх; 17) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права передавати свої права та обов'язки за договором третій особі, якщо це може стати наслідком зменшення гарантій, що виникають за договором для споживача, без його згоди. 4. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Відповідно до положень, закріплених у ч.1, п.7 ч.3, ч. 6 ст.19 Закону забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, Законом закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. При цьому в зазначеному Законі нормативне визначення поняття "пірамідальної схеми" не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до "пірамідальної схеми". Аналіз п.7 ч. 3 ст.19 Закону дає підстави для висновку, що поняття "пірамідальна схема" у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару. Таким чином, для кваліфікації "пірамідальної схеми" необхідна наявність усіх зазначених ознак. Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як "пірамідальної", тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України. Пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів. З матеріалів справи вбачається, що 02 листопада 2009 року між сторонами - позивачем та відповідачем була укладена Угода № 303782, предметом якої є надання учаснику - позивачу [PERSON] послуг системи «АвтоТак», спрямованих на придбання автомобіля JAC, вартістю 97 876 грн.92 коп. (а.с.15-21). Позивачем [PERSON] виконувалися умови вказаної Угоди у повному обсязі, зокрема, ним сплачено вступні внески у розмірі 12 564 грн.97 коп. та 3 523 грн.57 коп. та були сплачені щомісячні внески на загальну суму 79 489,92 грн. (а.с.22- 37). Що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.2 угоди ТОВ «АВТО ПРОСТО» гарантує учаснику право на отримання автомобіля за умови виконання учасником всіх зобов'язань, передбачених Угодою. Статтею 3 Угоди передбачено, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» зобов'язується надати Учаснику системи послуги в порядку та строки, визначені Угодою, включаючи забезпечення отримання автомобіля Учасником системи згідно з умовами Угоди. Оспорювана позивачем Угода укладена в рамках створеної відповідачем системи продажу автомобілів «АвтоТак», яка полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості, зокрема автомобіль, та які стають учасниками системи. Системою встановлені відповідні механізми, які забезпечують придбання кожним із учасників автомобіля шляхом сплати його ціни невеликими щомісячними внесками протягом декількох років. Відповідач надає учасникам послуги, що направлені на придбання автомобіля на основі системи Авто Так, та полягають у формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах асигнаційних активів, та інших послуг, передбачених угодою. Після формування групи учасників залучення інших учасників (споживачів) не відбувається. Тобто, кінцевим результатом укладених Угод з учасником певної групи є отримання автомобіля всіма учасниками, за умов дотримання ними встановлених договором умов. Споживач сплачує саме за одержання послуги, яка споживається в процесі її виконання. Право на отримання автомобіля надається за механізмами, передбаченими Угодою та відповідно до платежів, здійснених самим учасником, а не відповідно до платежів, здійснених іншими учасниками групи. Відповідач отримує оплату саме за рахунок продажу продукції - надання послуг, а не за рахунок залучення інших споживачів. Зі змісту умов Угоди вбачається, що всі платежі за нею розраховуються і сплачуються від вартості автомобіля, обраного позивачем. Після надання позивачу права на отримання автомобіля, останній особисто обирає автомобіль, який бажає придбати, тобто може бути обраний інший автомобіль ніж вказаний у додатку №1, відповідно вартість якого може бути меншою або більшою за попередньо обраний. При цьому, відповідач лише має право відмовити у виборі автомобіля, придбання якого позивач не може забезпечити. Суд приходить до висновку, що вказані умови Угоди не порушують прав позивача, як споживача та відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, для віднесення схеми до пірамідальної необхідно врахувати й інші норми чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, оскільки діяльність ТОВ «АВТО ПРОСТО» з адміністрування фінансових коштів підпадає під поняття «фінансова послуга», так як відповідно до ч.5 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» під поняттям «фінансова послуга» розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Законом України від 2 червня 2011 року "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг" (введено в дію з 9 січня 2012 року) внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено п.11-1, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Згідно з Ліцензійними умовами провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, затвердженими розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 9 жовтня 2012 року №1676 діяльність таких груп направлена на легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів та/або послуг. Відповідно до п.1.2 ч.1 Ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи. Враховуючи те, що договір між сторонами укладено 02 листопада 2009 року, тому при укладанні договору від відповідача не вимагалося мати ліцензію на надання такої послуги. Як свідчить додаток № 2 Угоди система «Авто Так» - це торговельна марка зареєстрована згідно із законодавством України та використовується для позначення послуг «АВТО ПРОСТО» з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Кожна укладена угода включається в групу, кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному учаснику системи - порядковий номер його в групі. Після формування групи учасників залучення інших учасників не відбувається. Право на отримання автомобіля здійснюється в порядку, передбаченому Угодою (ст.ст.5,6 додатку № 2 до Угоди), і відповідно до платежів, здійснених самим учасником, а не відповідно до платежів, здійснених іншими учасниками групи. Отже, отримання кожним споживачем автомобіля здійснюється виключно відповідно до платежів, здійснених ним самим, і незалежно від платежів інших клієнтів відповідача. Суд не вбачає підстав і для визнання Угоди недійсною з підстави введення позивача в оману через оплату ним не самого товару, так як відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. З матеріалів справи вбачається, що під час укладення Угоди позивач [PERSON] отримав примірник Угоди та додатки до неї, які містять опис послуг ТОВ «АВТО ПРОСТО». Відповідно до ст.10 Угоди підписання цієї Угоди та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами її умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди й додатків до неї. Згідно з п. 13.8 ст.13 додатку № 2 до Угоди учаснику надається 7 днів для того, щоб він міг детально ознайомитися з Угодою та прийняти її чи відмовитись від участі в системі «Авто Так». При цьому в разі розірвання Угоди протягом семи днів з дати її підписання учаснику повертається сума всіх коштів, внесених ним на рахунок ТОВ «Авто Просто». Для цього необхідно письмово повідомити ТОВ «Авто Просто» про розірвання Угоди. Однак, судом встановлено, що [PERSON] із заявою про розірвання Угоди в семиденний термін до ТОВ «Авто Просто» не звертався, що свідчить про його розуміння та згоду з усіма умовами Угоди. Вищевказані обставини та досліджені судом докази дають підстави суду зробити висновок про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed