Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

02 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Кривоозерського району, треті особи , які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] Держгеокадастру у Кривоозерському районі, Кривоозерська районна державна адміністрація про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 21 вересня 2008 року помер батько позивача [PERSON], після його смерті залишилось спадкове майно - право на земельну частку (пай), що знаходиться у землі бувшого КСП "Гігант" Кривоозерського району, розміром 3, 85 в умовних кадастрових гектарах, на території [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, яке він отримав в порядку спадкування, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 03 грудня 2002 року Кривоозерською державною нотаріальною конторою, після смерті матері [PERSON], померлої 15.11.1998 року, яке належало їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 0051936, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 396, виданого Кривоозерською районною державною адміністрацією 09 лютого 2000 року. Посилаючись на те, що померлий батько не отримав Державний акт про право власності на землю взамін сертифікату на право на земельну частку (пай), оригінал якого на даний час загублено, у зв'язку з чим при звернені до Кривоозерської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, по зивач просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач [PERSON] сільська рада в надісланому на адресу суду листі визнала позовні вимоги, просила розглянути справу без участі її представника. Від третіх осіб надійшли листи з проханням розглянути справу без участі їх представників, Кривоозерська РДА, відділ Держгеокадастру у Кривоозерському районі не заперечують проти задоволення позову. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 вересня 2008 року помер [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії 1-ФП № 076522, (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Кривоозерською державною нотаріальною конторою 03 грудня 2002 року, зареєстрованого реєстрі на № 2483, (а.с. 7), [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON], померлої 15 листопада 1998 року, успадкував право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває в колективній власності КПС "Гігант", с. Велика Мечетня Кривоозерського району, Миколаївської області, розміром 3, 85 в умовних кадастрових гектарах, належного спадкодавцеві на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 0051936, виданого Кривоозерською райдержадміністрацією 09 лютого 2000 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 396 (а.с. 7). Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Кривоозерському районі Миколаївської області № 14.17-99.1-506/2-17 від 17.03.2017 року , [PERSON]А отримав спадщину по сертифікату серії МК № 0051936 від 09.02.2000 року, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 2483 від 03.12.2002 року, державний акт на земельну ділянку взамін сертифікату не оформлявся, (а.с. 53). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Аналіз наведених доказів свідчить про те, що спадкодавець [PERSON], який помер 21.09.2008 року, за життя, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Кривоозерською державною нотаріальною конторою 03 грудня 2002 року , отримав право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КПС "Гігант", на території [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, розміром 3,85 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі. Згідно п.3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на 2 земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позивач будучи сином померлого є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-ФП № 257131 (а.с. 10), який прийняв спадщину у встановленому законом порядку, що вбачається із спадкової справи № 175/2016 від 01.07.2016 року (а.с. 25-34) та довідки [PERSON] сільської ради № 1076 від 23.06.2016 року (а.с.5). Як стверджує представник позивача оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) загублений, про що опубліковано оголошення в газеті Кривоозерщина № 33 від 27.04.2016 року (а.с. 9). Відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну (частку) пай, стало підставою для відмови нотаріуса в оформленні спадкових прав, (а.с. 3). Згідно ст. 13 Конституції України, ст.ст.152-153 Земельного Кодексу України держава забезпечує громадянам і юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Згідно положень ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Положеннями ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі втрати документа, який засвідчує право власності на майно, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності.

Outcome: approved