Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього кошти на користь [PERSON] неповернутий вклад по Заяві-Договір про розміщення банківського вкладу №10- 1532896 від 10.03.2015 року в сумі 20 200 (двадцять тисяч двісті) дол. США 66 центів та проценти з сумі 60 (шістдесят) дол. США 44 центи, неповернутий вклад по Заяві-Договір про розміщення банківського вкладу №10-1347230 від 05.05.2015 року в сумі 120 000 (сто двадцять тисяч) грн. 00 копійок та проценти в сумі 167 (двісті шістдесят сім) гривень 81 копійка, неповернутий вклад по Заяві-Договір про розміщення банківського вкладу №10-1393215 від 16.10.2015 року в сумі 11 043 (одинадцять тисяч сорок три) дол. США 42 центи та проценти в сумі 16 (шістнадцять) дол. США 94 центи та судові витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 копійок. В обґрунтування позову покликаються на те, що 10.03.2015 року [PERSON] уклав з ПАТ «Укрінбанк» в особі керуючої Трускавецьким відділенням № 1 ПАТ «Укрінбанк» заяву-договір про розміщення банківського вкладу №10-2332896 на суму 20 200 дол. США 66 центів строком по 10.09.2015 року з процентною ставкою 11 % річних. Цього ж дня на депозитний рахунок [NUMBER] відкритий банком відповідно до меморіального ордеру №2987228 від 10.03.2015 року позивачем перераховано 20 200 (двадцять тисяч двісті) дол. США 66 центів.Окрім цього 05 травня 2015 року було укладено Заяву - Договір про розміщення банківського вкладу №10-1347230, Згідно умов цього договору вклад розміщено в гривнях, строком по 05.08.2015 року з процентною ставкою 24% річних. Цього ж дня на депозитний рахунок [NUMBER] відкритий банком відповідно до квитанції №5516548 від 05.05.2015 року через касу банку внесено 120 000 (сто двадцять тисяч) грн. 00 коп. 16 жовтня 2015 року було укладено Заяву-Договір про розміщення банківського вкладу №10-1393215. Згідно умов цього договору вклад розміщено в доларах США з процентною ставкою 8% річних. Цього ж дня на депозитний рахунок [NUMBER] відкритий банком, відповідно до меморіального ордеру №12404094, №12404087 від 16.10.2015 року та платіжного доручення №12404089 від 16.10.2015 року разом перераховано 11 043 (одинадцять тисяч сорок три) дол. США 42 центи. Зазначеними договорами банківських вкладів передбачена можливість їх пролонгації, в разі, коли вкладник не вимагає повернення вкладу в день закінчення строку депозиту, та зокрема, передбачена можливість дострокового повернення вкладів по договорах №10-2332896 від 10.03.2015 року та №10-1347230 від 05.05.2015 року, в такому разі необхідна заява про повернення вкладу, після чого банк не раніше ніж на третій робочий день повинен сплатити кошти. 05 жовтня 2015 року позивач звернувся в банк із Заявами-вимогами про розірвання договорів від 10.03. та 05.05.2015 року відповідно банківського вкладу та дострокове повернення вкладу (депозиту) відповідно по кожному договору. Однак станом на день звернення до суду за захистом своїх порушених майнових прав банк кошти не повернув та письмово не відреагував на заяви, а в усній формі повідомив, що на сьогоднішній день в банку існують фінансові труднощі в зв'язку з чим кошти за вкладами повернути не можуть. 23.10.2105 року позивач звернувся із заявою-вимогою про повернення вкладу по договору №10- 1393215 від 16.10.2015 року, однак банк до сьогодні жодної відповіді не надав. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з»явилися, подали суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з»явилися, не повідомивши суду причин своєї неявки, хоч належним чином були повідомленні про час та місце судового засідання. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 с.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані в сукупності по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних міркувань. Матеріалами справи встановлено, що 10.03.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Укрінбанк» в особі керуючої Трускавецьким відділенням № 1 ПАТ «Укрінбанк» та [PERSON] укладено заяву-договір про розміщення банківського вкладу №10-2332896 на суму 20 200 дол. США 66 центів строком по 10.09.2015 року з процентною ставкою 11 % річних. (а.с.7). Окрім цього 05 травня 2015 року було укладено Заяву -Договір про розміщення банківського вкладу №10-1347230 на суму 120 000 (сто двадцять тисяч) грн. 00 коп. строком по 05.08.2015 року з процентною ставкою 24% річних, та 16 жовтня 2015 року було укладено Заяву-Договір про розміщення банківського вкладу№10-1393215 на суму 11 043 (одинадцять тисяч сорок три) дол. США 42 центи з процентною ставкою 8% річних (а/с. 12, 18). Згідно копії меморіального ордеру № 2987228 від 10.03.2015 року, виписки по угоді № 10-2332896 від 13.10.2015 року, копії квитанції № 5516548 від 05.05.2015 року, виписки по угоді № 10-1347230 від 13.10.2015 року, копії меморіального ордеру № 12404094, № 12404087 від 16.10.2015 року, копії платіжного доручення № 12404089 від 16.10.2015 року, виданих [PERSON], підтверджується внесення та знаходження на рахунку позивача вище вказаних коштів(а.с.4). Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За змістом ч.1 ст.1, п.4 ч.1 ст.4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", ч.3 ст.47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" залучення у вклади (депозити) коштів від юридичних та фізичних осіб, відкриття та ведення поточних рахунків клієнтів є фінансовою послугою. Правовідносини, що породжуються на підставі договору банківського вкладу виникають на підставі умови, згідно із якою вкладник передає банку вклад, а банк в свою чергу приймає вклад та розміщує його на своїх ресурсах. При цьому, метою вкладу є одержання вкладником прибутку у вигляді процентів від суми вкладу, який використовується банком у процесі своєї господарської діяльності. Тобто, в даних правовідносинах банк, використовуючи свої спроможності у сфері фінансових відносин, надає вкладнику фінансову послугу, результатом якої є прибуток для вкладника та певна вигода для банку. Частиною 2 ст.1060 ЦК України також передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог пункту 3.3 глави 3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 №516, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Таким чином, зобов'язання Банку за договорами банківських вкладів (депозитів) мають виконуватися Банком належним чином відповідно до умов договорів. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Посилання представника відповідача у своєму запереченні на відсутність зобов'язання про повернення вкладу на запровадження тимчасової адміністрації є безпідставним, оскільки порушення взятих на себе зобов'язань відбулось ще до постанови Правління НБУ від 24 грудня 2015 року № 934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 грудня 2015 року № 239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк», згідно з яким з 25 грудня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Укрінбанк». Натомість строк договорів закінчився відповідно 05.08.2015р., 10.09.2015 р., 23.10.2015 року (а.с.7, 12, 18). Таким чином заявлена позивачами вимога про повернення вкладу відповідає умовам договору і строк виконання обов'язку банку повернути вклад наступили ще до введення тимчасової адміністрації. Крім того, згідно ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: 1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Таких же висновків дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справах № 6-13096св15 (ухвала від 21 травня 2015 року), № 6-17680ск15 (ухвала від 04 червня 2015 року) та ін. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в редакції на час вирішення спору, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється у спосіб, визначений цим Законом. Частиною другою цієї статті встановлено, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Запровадження тимчасової адміністрації і ліквідація банку не позбавляє особу можливості реалізації права на судовий захист, Фонд набуває лише право кредитора банку на відшкодовані вкладником кошти та надану банку цільову позику, а за взятими на себе зобов'язаннями відповідає банк. При відсутності у Законі заборони на подання позову і його вирішення в суді відмова в задоволенні вимог до банку, в якому запроваджена тимчасова адміністрація, до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи, є порушенням права особи на судовий захист. Такого висновку дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у справі № 6-24769ск15 ( ухвала суду від 16 грудня 2015 року). Відповідно до ч.3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти та платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Частиною 5 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України « Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року № 15-93, одержання індивідуальної ліцензії однією із сторін валютної операції означає також дозвіл на її здійснення іншою стороною або третьою особою, яка має відношення до цієї операції, якщо інше не передбачено умовами індивідуальної ліцензії. Згідно ст. 1061 ЦК України банк виплачує платникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Поряд з цим, відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 6090, 00 гривень та 3000 гривень судових витрат на правову допомогу.

Outcome: approved