Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON], який проживав в [ADDRESS], після смерті якого залишилася спадщина: предмети домашнього вжитку та право на земельну частку (пай) колишнього КСП «ім. Шевченка» на території Білянської сільської ради Чернівецького району Вінницької області. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, спадщину прийняла фактичним вступом. Документи на спадкове майно не оформляла у зв'язку із хворобою та скрутним майновим станом. Під час оформлення спадкових прав з'ясувалось, що батько був включений до списку громадян-членів КСП до державного акту на право колективної власності на землю [NUMBER], однак, сертифікат, що посвідчує право батька на земельну частку (пай) не видавався, оскільки на момент їх видачі батька вже не було в живих, а в подальшому він був пропущений у списку власників земельних часткок (паїв). Дані обставини стали підставою для звернення до суду із даним позов. Також зазначає, що вона працювала в КСП «ім. Шевченка», яке було реформовано в СТОВ «Урожай», та виявила, що її помилково пропущено у списках по розпаюванню, відтак, має право на земельну частку (пай), як працівник КСП, яка перебувала у трудових правовідносинах з КСП на час проведення розпаювання земель. За станом здоров'я не мала змоги раніше звернутися до суду за захистом своїх прав на земельні ділянки, просить: поновити строк на звернення до суду та визнати за нею в порядку спадкування право на земельну частку (пай) на території Білянської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, яке належало її батьку [PERSON], який помер [INFO], включений до списку громадян-членів КСП до державного акту на право колективної власності на землю [NUMBER] та зобов'язати Білянську сільську раду Чернівецького району Вінницької області, надати їй в порядку спадкування вільну земельну ділянку комунальної власності із земель пайового фонду в межах кадастрового номеру [NUMBER] площею 2,5764 га із цільовим призначення 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; визнати за нею право на земельну частку (пай) на території Білянської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, як такої, що перебувала в трудових правовідносинах з КСП «ім. Шевченка» на момент розпаювання земель КСП та помилково пропущеної у списку громадян-членів КСП до державного акту на право колективної власності на землю та зобов'язати Білянську сільську раду Чернівецького району Вінницької області, надати їй земельну ділянку з земель комунальної власності в розмірі земельної частки (паю) по Білянській сільській раді із цільовим призначенням 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, у поданій заяві (Вх.№1027/18-Вх. від 16.04.2018) просить дану справу розглядати без її участі, вимоги позовної заяви підтримує і просить суд їх задоволити у повному обсязі. Відповідач СТОВ «Урожай» у судове засідання явку представника не забезпечило, у поданому на позовну заяву представником відповідача відзиві (Вх.№1168/18-Вх. від 26.04.2018) просить розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги визнає, пропонує надати позивачу земельний пай із складу невитребуваних паїв або земель запасу і резервного фонду. Окрім того, зазначив, що [PERSON] станом на 1996 рік була зарахована членом КСП. Відповідач Білянська сільська рада у судове засідання явку представника не забезпечила, у поданому представником відповідача клопотанні (Вх.№1130/18-Вх. від 25.04.2011) просять дану цивільну справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, у поданій заяві (Вх.№1028/18-Вх. від 16.04.2018) просить дану справу розглядати без її участі, вимоги позовної заяви визнає і не заперечує щодо їх задоволення у повному обсязі. Відповідно до ухвали судді від 03.03.2018 прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай», Білянської територіальної громади Чернівецького району Вінницької області в особі Білянської сільської ради, про визнання права на земельні частки (паї), відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 27.03.2018. Ухвалою суду від 27.03.2018 визнано належним відповідачем у справі Білянську сільську раду, залучено до участі у справі співвідповідача [PERSON], витребувано від Чернівецької районної державної адміністрації належним чином завірену копію Державного акта про право колективної власності на землю КСП ім. Шевченка при його розпаюванні та із Чернівецької державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] інформацію про заведення спадкової справи на померлого [INFO] року [PERSON], відкладено підготовче судове засідання на 04.04.2018. Ухвалою суду від 04.04.2018 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 16.04.2018, задоволено клопотання позивача про витребування від сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай» належним чином завіреної копії Державного акта про право колективної власності на землю КСП ім. Шевченка при його розпаюванні з додатком до нього; від Білянської сільської ради належним чином завіреної копії Державного акта про право колективної власності на землю КСП ім. Шевченка при його розпаюванні з додатком до нього; повторно витребувано копію Державного акта про право колективної власності на землю КСП ім. Шевченка при його розпаюванні з додатком до нього. Ухвалою суду від 16.04.2018 закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд по суті на 25.04.2018. Ухвалою суду від 25.04.2018 відкладено розгляд справи на 30.05.2018. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони скористались наданим їм ч. 3 ст. 211 ЦПК України правом на подання клопотань про розгляд справи за їх відсутності, відтак, суд розглядає справу по наявних у ній доказах. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Як вбачається із копії трудової книжки серії [NUMBER], виданої [PERSON], позивач 11.02.1980 була прийнята в члени колгоспу «ім. Шевченка», з 03.06.1993 працювала різноробочою дільничної бригади КСП імені Шевченка, яке у звязку з реорганізацією 15.02.2000 року перейменоване у СГ ТзОВ "Урожай". Факт перебування позивача в трудових відносинах з КСП ім.Шевченка на момент його розпаювання, підтверджується також відзивом відповідача СТОВ «Урожай» на позовну заяву, де зазначено, що [PERSON] станом на 1996 рік була членом КСП. Згідно довідки № 11 від 06.12.2017, виданої дирекцією СТОВ «Урожай», при розпаюванні колишнього КСП ім. Шевченка (правонаступником якого являється СТОВ «Урожай»), яке проводилось станом на 16 лютого 1996 року, [PERSON] знаходилась в трудових відносинах із КСП ім. Шевченка і помилково була пропущена в списках на розпаювання. Колгосп ім. Шевченка у зв'язку з реорганізацією перейменовано в КСП ім. Шевченка (протокол №5 від 25.11.1992), колективне сільськогосподарське підприємство ім. Шевченка у зв'язку із реорганізацією перейменовано в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Урожай» (протокол №1 від 15.02.2000), що підтверджується довідкою № 7 від 22.01.2018, виданою дирекцією СТОВ «Урожай». Відповідно до довідки № к-174/0-0.38-6/150-18 від 05.01.2018, виданої відділом у Чернівецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, [PERSON] відповідно до технічної документації із землеустрою по складанню документів, що посвідчують право власності на земельні частки (паї) власникам сертифікатів з видачею державних актів на право власності на землю на території Білянської сільської ради Чернівецького району Вінницької області відсутня в списку власників земельних часток паїв по СТОВ «Урожай» с. Біляни Чернівецького району Вінницької області. Державний акт на право колективної власності на землю серії ВН колективному сільськогосподарському підприємству ім. Шевченка с. Біляни видано 16.02.1996, у колективну власність передано 2673,8 га землі для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Білянівської сільської Ради народних депутатів від 16.02.1996 № 4 сесія 22 скликання. Згідно додатку 1 до Державно акта - списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, [PERSON] до даного списку не включена. Рішенням Білянської сільської ради Чернівецького районну Вінницької області від 03.12.2004 12 сесії 24 скликання вирішено: затвердити протокол розподілу земельних частко (паїв) між власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Білянської сільської ради; погодити технічну документацію щодо передачі земельних часток (паїв) з виготовленням державних актів на право власності на землю громадянам - власникам сертифікатів на території Білянської сільської ради; передати у власність земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та видати державні акти на право власності на землю громадянам-власникам сертифікатів на території Білянської сільської ради згідно з додатком 1; видати державні акти на право власності на земельні ділянки спадкоємцям померлих громадян, згідно з додатком 2. Розпорядженням Чернівецької районної державної адміністрації Вінницької області № 58 від 10.03.2005 погоджено технічну документацію щодо передачі земельних частко (паїв) та видачі державних актів на право власності на земельні ділянки власникам сертифікатів на території Білянської сільської ради, у додатках 1 та 2 до вказаного розпорядження [PERSON] відсутня. Вважаючи, що як член СТОВ «Урожай» вона має право на земельну частку (пай) при розпаюванні вказаного СТОВ, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів з позовом про визнання права на земельну частку (пай), просить поновити строки звернення до суду. З пояснень позивача, наданих в судовому засіданні, та долучених до матеріалів справи документів, судом встановлено, що про факт відсутності її у списках на розпаювання земель вона дізналась вже після перетворення КСП «ім. Шевченка» у СТОВ «Урожай». Вподальшому, сімейні обставини та стан здоров'я (з 1988 року позивач перебуває на Д-обліку в Чернівецькій ЛПЛ) призвело до пропуску строків звернення до суду, встановлених законодавством, відтак, позивач просить визнати причини пропуску позовної давності поважними та поновити їй строки звернення до суду з даним позовом. Абзацом 2 ст. 1 Указу Президента України № 720 від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до абзацу 3ст. 1 вказаного Указу Президента України №720 від 8 серпня 1995 року, паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). У ст. 2 зазначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени КСП, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Частиною 3 ст. 1 цього Закону передбачено, що право особи на земельну ділянку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до положень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року, член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів сільськогосподарського товариства до списків, доданих до державного акту на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акту про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському товариству, членом якого є особа. З матеріалів справи вбачається, що КСП "імені Шевченка" отримало Державний акт на право колективної власності на землю 16 лютого1996 року. Матеріалами справи підтверджено факт перебування [PERSON] в трудових відносинах та членство в КСП імені Шевченка на момент отримання КСП ім. Шевченка Державного акта на право колективної власності на землю, однак, така помилково не була включена до списків, що додаються до державного акта на право колективної власності на землю. Розмір земельної частки (паю) колишнього СТОВ «Урожай» становить 1,92 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується довідкою Білянської сільської ради Чернівецького району Вінницької області № 18 від 19.01.2018. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно указів Президента України від 10.11.1994 №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» та від 08.08.1995 №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель проходило в терміни з 1996 по 2000 роки. Зважаючи на клопотання позивача про поновлення їй строків позовної давності та відсутності заперечень щодо задоволення позову зі сторони відповідачів, суд вирішив поновити їй строки звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Враховуючи вищезазначене, позивач на підставі зазначених положень Закону довела обставини, на які посилалася, як на підставу своїх вимог, відтак, наявні правові підстави для задоволення позову в частині визнання за нею права на земельну частку (пай) на території Білянської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, як такої, що перебувала в трудових правовідносинах з КСП «ім. Шевченка» на момент розпаювання земель КСП та помилково пропущеної у списку громадян-членів КСП до державного акту на право колективної власності на землю. Білянська сільська рада Чернівецького району Вінницької області та СТзОВ "Урожай" не заперечили щодо надання земельної ділянки для товарного виробництва в розмірі 1,92 умовних кадастрових гектар [PERSON], і оскільки дане визнання позовних вимог не суперечить вимогам законодавства та не порушує прав та інтересів інших осіб, судом приймається таке визнання відповідачами позовних вимог. Що стосується позовної вимоги про визнання за позивачем в порядку спадкування права на земельну частку (пай) на території Білянської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, яке належало її батьку [PERSON], суд зазначає наступне. Судом встановлено, що [INFO] в с. Біляни Чернівецького району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 07.12.2017 Чернівецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного ТУЮ у Вінницькій області. Позивач [PERSON] являється донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Позивач являється спадкоємицею за законом після смерті батька, що підтверджується копією довідки виконкому Білянської сільської ради Чернівецького району Вінницької області № 86 від 29.01.2018, відповідно до якої [PERSON] являється спадкоємцем по закону на земельний пай після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], останнє постійне місце проживання якого було [ADDRESS]. [PERSON] фактично прийняла спадщину по закону, нею було взято все майно спадкодавця в січня місяці 1996 року, постійно проживала із спадкодавцем на день відкриття спадщини, проводила поховання батька. Окрім [PERSON] спадкоємцем також являється дочка спадкодавця [PERSON] Як вбачається із заяви відповідача [PERSON], остання вимоги позовної заяви визнає. У наявній в матеріалах справи копії заяви [PERSON], посвідченої державним нотаріусом та зареєстрованої в реєстрі за №214 зазначено, що спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] не прийняла, на неї не претендує та по питанню поновлення строку на прийняття спадщини звертатися до суду не буде. Згідно довідки № 8 від 22.01.2018, виданої СТОВ «Урожай», [PERSON] включений в списки громадян-членів КСП ім. Шевченка на розпаювання земель, затверджений на загальних зборах членів КСП протокол №1 від 09.02.1996 під номером [NUMBER]. Однак, державний акт на право колективної власності на землю серії ВН колективному сільськогосподарському підприємству ім. Шевченка с. Біляни видано 16.02.1996, тобто після смерті [PERSON] Згідно додатку 1 до Державно акта - списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, також вбачається, що [PERSON] включений в зазначений список під номером [NUMBER]. Із довідки № К-173/0-0.38-7/150-18 від 05.01.2018, виданої відділом у Чернівецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області вбачається, що [PERSON] відповідно до технічної документації із землеустрою по складанню документів, що посвідчують право власності на земельні частки (паї) власникам сертифікатів з видачею державних актів на право власності на землю на території Білянської сільської ради Чернівецького району Вінницької області відсутній в списку власників земельних часток паїв по СТОВ «Урожай» с. Біляни Чернівецького району Вінницької області. На виконання вимог ухвали суду від 27.03.2018 в частині витребування доказів, Чернівецькою держнотконторю Вінницької області надано інформаційну довідку із спадкового реєстру № 51416518 від 29.03.2018 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), із якої вбачається, що після смерті [PERSON], спадкова справа не заводилася, інформаціїя в реєстрі відсутня. Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась до 01 січня 2004 року, правовідносини, пов'язані з прийняттям спадщини [PERSON] регламентуються нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Зазначене відповідає пункту 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, розясненням, що містяться в абз.3 п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до зазначених нормативних актів та розяснень, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно з ч.ч.1, 2 ст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК УРСР). Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст.526 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Судом встановлено, що батько позивача [PERSON] помер що [INFO], державний акт на право колективної власності на землю серії ВН колективному сільськогосподарському підприємству ім. Шевченка с. Біляни видано 16.02.1996, тобто суд приходить до висновку, що [PERSON] помилково був включений до списку громадян-членів КСП до державного акту на право колективної власності на землю. У ч. 4 ст.25 ЦК України, ч.2 ст.9 ЦК УРСР зазначено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. На думку суду, у померлого [INFO] [PERSON] не виникло права на земельну частку (пай) із земель СТОВ "Урожай" ( КСП ім. Шевченка), оскільки на момент проведення розпаювання землі СТОВ "Урожай" ( КСП ім. Шевченка) (16.02.1996 рік) [PERSON] втратив свою правоздатність, відтак, з дотриманням вимог чинного на час виникнення спірних відносин законодавства, його помилково було включено до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) при проведенні паювання земель КСП ім. Шевченка. З огляду на викладене суд зазначає, що право на земельну частку (пай) із земель КСП ім. Шевченка не увійшло до складу спадщини померлого [PERSON], відтак, відповідно до ст. 534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) виключає можливість успадкування за законом [PERSON] права на отримання земельної частки (паю) в КСП ім. Шевченка після свого померлого батька [PERSON] Оскільки відповідачами у справі визнано позов і частині визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, однак, таке визнання суперечить вимогам законодавства, чинного на момент виникнення спірних відносин, суд не приймає визнання відповідачами цієї частини позовних вимог. Судові витрати по розгляду справи покласти на позивача.

Outcome: dismissed