Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна" звернувся до суду з позовною заявою, у якій вказує, що 17.02.2013 р. в м. Вінниця, по вул. Київська, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки “ВАЗ 1118”, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки “Меркури Вилагер”, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 19.03.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу [PERSON] застрахована акціонерним товариством "Страхова компанія "Універсальна" на підставі полісу № АВ/7712862. Транспортний засіб марки «Меркури Вилагер» належить ТОВ «ВІРА», та на момент дорожньо-транспортної пригоди був в оренді в ПАТ «Вінницьке управління механізації і автотранспорту». Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" , до них звернулося ПАТ «Вінницьке управління механізації і автотранспорту» із письмовою заявою про відшкодування матеріального збитку отриманого в результаті дорожньо-транспортної пригоди. ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" прийняло рішення про визнання даної події страховим випадком та було виплачено страхове відшкодування в сумі 10 716,53 грн. Отже, виплативши страхове відшкодування страхувальнику, позивач набув право зворотної вимоги (регресу) до відповідача [PERSON] як особи, винної у настанні страхового випадку та завданні матеріальних збитків. В судове засідання представник позивача - ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" Тяпіна Т.М., яка діє на підставі довіреності, не з'явилась, направила суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, та, згідно письмової заяви від 21.07.2014 р., просить розглянути справу за його відсутності, зауваживши, що не визнає позовних вимог, заявлених позивачем. Згідно наданих письмових заперечень [PERSON] просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки нечіткими є позовні вимоги позивача, також у матеріалах справи відсутня довіреність представника позивача або її завірена копія. Також позивач не надав суду доказів пропущення відповідачем строків подання документів, що стосуються страхового випадку. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов'язань, а саме страхування, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. Так, в судовому засіданні із достовірністю встановлено, що 17.02.2013 р. в м. Вінниця, по вул. Київська, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки “ВАЗ 1118”, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки “Меркури Вилагер”, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 19.03.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч.2 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній, господарській, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу [PERSON] застрахована акціонерним товариством "Страхова компанія "Універсальна" на підставі полісу № АВ/7712862. Транспортний засіб марки «Меркури Вилагер» належить ТОВ «ВІРА», та на момент дорожньо-транспортної пригоди був в оренді в ПАТ «Вінницьке управління механізації і автотранспорту». Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" , до них звернулося ПАТ «Вінницьке управління механізації і автотранспорту» із письмовою заявою про відшкодування матеріального збитку отриманого в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Згідно вимог ст. 25 Закону України "Про страхування " від 07.03.1996 року здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Вартість відновлювального ремонту, що настав у зв'язку з пошкодженням автомобіля у результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, складає 10 716,53 грн., вказане підтверджується розрахунком страхового відшкодування. Враховуючи викладене, позивачем було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та на виконання умов договору страхування страхувальнику було виплачено належне йому страхове відшкодування у розмірі 10 716,53 грн., що підтверджуються копією платіжного доручення № 42832 від 20.09.2013 р. Пунктом 3 ч.1 ст. 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений законом. Таким чином, позивач повністю виконав свої зобов'язання за договором страхування, виплативши страхувальнику належне йому страхове відшкодування, внаслідок чого зазнав матеріальних витрат з вини відповідача [PERSON] Згідно п. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного суду України N 6 від 27.03.1992 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди " з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Ст.ст. 5,22,28,29 Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " від 01.07.2004 р. передбачено, що страховиком при настанні страхового випадку відшкодовується у встановленому цим законом порядку оцінена шкода, яка завдана в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров'ю, майну третьої особи. Тобто, страховою компанією відшкодовується шкода - збиток, нанесений третій особі з вини страхувальника. Згідно статті 27 Закону України "Про страхування " та вимог статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, договір підряду, оренди, інше речове право) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, виплативши страхове відшкодування страхувальнику, позивач набув право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як особи, винної у настанні страхового випадку та завданні матеріальних збитків, внаслідок чого має право на відшкодування коштів в розмірі 10 716,53 грн. Посилання відповідача [PERSON] в своїх запереченнях на безпідставність пред'явленого позову, не ґрунтуються на законі, нічим не підтверджені, повністю спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими запереченнями представника позивача за дорученням Ретерук Н.О. Виходячи з принципів змагальності, диспозитивності та обов'язків доказування і подання доказів, визначених ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем доведено факт настання страхової події та виплати на законних підставах грошових коштів по відшкодуванню шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, тому вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат, відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України, зокрема, відноситься витрата по сплаті судового збору. Відповідно до платіжного доручення № 57600 від 21.05.2014 р. позивачем сплачено судовий збір в сумі 243,60 гривень, які й підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved