Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що протягом грудня 2011 року - березня 2012 року Нікопольською об'єднаною державною фінансовою інспекцією проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства „Ритуальна служба" Нікопольської міської ради - позивача у справі - за період з 01.10.2009 року по 31.12.2011 року. За результатами ревізії (акт Нікопольської об'єднаної державної фінансової інспекції № 860-25/12 від 26.03.2012 року) встановлено, що в березні - серпні 2011 року результатом фінансової діяльності позивача був збиток. Вибірковою ревізією правильності нарахування та виплати працівникам доплат за вищевказаний період встановлено порушення вимог додатку 11 до Колективного договору адміністрації позивача з працівниками, ст.9 Закону України „Про колективні договори і угоди" в частині проведення нарахування та виплати працівникам підприємства позивача доплат за негативне моральне становище, за роботу зі шкідливими розчинами при виконанні робіт з дезінфекції автотранспортних засобів та за роботи по завантаженню та розвантаженню продукції при відсутності прибутку на підприємстві, що призвело до безпідставного нарахування та виплати працівнику підприємства [PERSON] - відповідачу у справі - доплат в 2011 році. Дійсно, між адміністрацією та працівниками комунального підприємства „Ритуальна служба" Нікопольської міської ради укладено Колективний договір, який затверджено рішенням загальних зборів трудового колективу комунального підприємства „Ритуальна служба" Нікопольської міської ради від 22.06.2010 року, який діяв у період, за який проводилась ревізія. Згідно п.3.7 зазначеного Колективного договору, перелік доплат відповідно передбачає доплати до тарифних ставок та окладів, які оплачуються з прибутку: - за виконання особливо шкідливих робіт (поховання безрідних) - від 16 % посадового окладу (тарифної ставки); - за негативне моральне становище, пов'язане з умовами праці, - до 20 % тарифної ставки і посадового окладу; - за роботу зі шкідливими розчинами при виконанні робіт з дезинфекції автотранспортних засобів після кожного поховання - до 30 % від суми 0,5 прожиткового мінімуму; - за виконання робіт по завантаженню та розвантаженню продукції, вантажів - в долях сумарно, в межах одного прожиткового мінімуму; - за виконання робіт, що не пов'язані з основною діяльністю підприємства по утриманню засобів, що знаходяться на балансі підприємства - в долях сумарно, в межах прожиткового мінімуму. Відповідач працює на підприємстві позивача на посаді приймальниці замовлень 02.01.1998 року, відповідно до заяви від 01.01.1998 року. Відповідно до п.9 Закону України „Про колективні договори і угоди" положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов'язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Колективний договір, угода набирають чинності з дня підписання представниками сторін або з дня, зазначеного у колективному договорі або угоді. Відповідно до додатку № 33 до акту Нікопольської об'єднаної державної фінансової інспекції № 860-25/12 від 26.03.2012 року, в порушення пункту 3.7 та додатку № 11 Колективного договору в період з березня 2011 року по липень 2011 року відповідно до наказів по Комунальному підприємству „Ритуальна служба" Нікопольської міської ради № 72 від 04.04.2011 року, № 95 від 10.05.2011 року, № 122 від 05.07.2011 року, № 135 від 04.08.2011 року, які видав колишній директор КП „Ритуальна служба" [PERSON] вперіод здійснення своїх повноважень, при відсутності прибутку на підприємстві відповідачу було встановлено та сплачено доплати за негативне моральне становищі виконання робіт з дезінфекції автотранспортних засобів в розмірі 1 476,65 гри., внаслідок чого підприємству було нанесено матеріальної шкоди на суму 1 476,65 грн. Крім того, на суму зайво нарахованої та виплаченої доплати зайво перерахованих внесків до загальнообов'язкових соціальних фондів (36,85 % єдиного внеску загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в сумі 544,15 грн., а усього 2 020, 80 грн., чим порушено вимоги п.1 ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.2.1. „Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства Фінансів України та ст.8 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування". Внаслідок допущеного порушення позивачу спричинено збиток (завдано матеріальну шкоду) в розмірі 2 020,80 грн. через зайво виплачені доплати та перераховані внески. В жовтні 2012 року Нікопольська об'єднана державна фінансова інспекція звернулась до позивача з вимогою щодо відшкодування відображених в акті ревізії збитків. З метою усунення правопорушень позивач в особі директора Галицького А.І. звернувся до відповідача особисто щодо добровільного повернення зайво нарахованих сплачених доплат та відшкодування зайво перерахованих внесків. Проте відповідач відмовилась добровільно повернути одержані доплати і відшкодувати суми зайво перерахованих внесків. Через неможливість добровільного відшкодування Нікопольською об'єднаної державною фінансовою інспекцією позивачу запропоновано розглянути питання щодо ініціювання перед судом позову до винних осіб щодо реального відшкодування ними матеріальної шкоди. Згідно п.1.5 Колективного договору, адміністрації позивача з працівниками від 22.06.2010 року норми та положення колективного договору діють безпосередньо на всіх працівників підприємства. Відповідачем зазначені суми доплат отримані в порушення п.3.7 та додатку № 11 Колективного договору за період, коли результати фінансової діяльності підприємства були збитковими, про що було відомо відповідачу. Відповідно до ст.130 Кодексу законів про працю України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну, підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються, зокрема, до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно. Згідно ч.2 ст.233 КЗпП України, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди, в даному випадку - з моменту надходження позивачу вимоги Нікопольської об'єднаної державної фінансової інспекції в жовтні 2012 року щодо відшкодування матеріальної шкоди (збитків). Позивач вважає, що відповідачем повинні бути відшкодовані сума зайво нарахованих та сплачених доплат до тарифних ставок та окладів, які оплачуються з прибутку, та сума матеріальної шкоди, спричиненої Комунальному підприємству „Ритуальна служба" Нікопольської міської ради внаслідок зайво перерахованих внесків до загальнообов'язкових соціальних фондів. Тому просять суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Комунального підприємства „Ритуальна служба" Нікопольської міської ради суму зайво нарахованої та сплаченої доплати до тарифних ставок та окладів, які оплачуються з прибутку, в розмірі 1 476,65 грн. та суму матеріальної шкоди, спричиненої Комунальному підприємству „Ритуальна служба" Нікопольської міської ради внаслідок зайво перерахованих внесків до загальнообов'язкових соціальних фондів в сумі 544,15 грн., а усього стягнути 2 020,80 грн. Крім того, просять стягнути з відповідача на користь Комунального підприємства „Ритуальна служба" Нікопольської міської ради суму сплаченого судового збору в розмірі 229,40 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Суду пояснив, що відповідачка отримувала доплати та премії, відповідно до наказів по підприємству. Дані накази не скасовані, оскільки він не має повноважень скасувати накази попереднього директора. Відповідач в судовому засіданні 24.01.2014 року позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що вона сама собі заробітну плату не виплачувала. Отримувала лише те, що їй нараховувала бухгалтерія. Тому її вини немає і в позові просить відмовити. В судове засідання, яке відбулось 24.03.2014 року не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, покладалась на розсуд суду. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.1166 ЦПК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1193 ЦПК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Відповідно до ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов"язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] працює на підприємстві позивача на посаді приймальниці замовлень з 02.01.1998 року, відповідно до заяви від 01.01.1998 року (а.с.22). Протягом грудня 2011 року - березня 2012 року Нікопольською об'єднаною державною фінансовою інспекцією проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства „Ритуальна служба" Нікопольської міської ради за період з 01.10.2009 року по 31.12.2011 року (а.с.4-15). За результатами ревізії (акт Нікопольської об'єднаної державної фінансової інспекції № 860-25/12 від 26.03.2012 року) встановлено, що в березні - серпні 2011 року результатом фінансової діяльності позивача був збиток. Вибірковою ревізією правильності нарахування та виплати працівникам доплат за вищевказаний період встановлено порушення вимог додатку 11 до Колективного договору адміністрації позивача з працівниками, ст.9 Закону України „Про колективні договори і угоди" в частині проведення нарахування та виплати працівникам підприємства позивача доплат за негативне моральне становище, за роботу зі шкідливими розчинами при виконанні робіт з дезінфекції автотранспортних засобів та за роботи по завантаженню та розвантаженню продукції при відсутності прибутку на підприємстві, що призвело до безпідставного нарахування та виплати працівникам підприємства, в тому числі й [PERSON] доплат в 2011 році (а.с.16-17). Як видно з матеріалів справи, між адміністрацією та працівниками комунального підприємства „Ритуальна служба" Нікопольської міської ради укладено Колективний договір, який затверджено рішенням загальних зборів трудового колективу комунального підприємства „Ритуальна служба" Нікопольської міської ради від 22.06.2010 року, який діяв у період, за який проводилась ревізія (а.с.27-45). Згідно п.3.7 зазначеного Колективного договору, перелік доплат відповідно передбачає доплати до тарифних ставок та окладів, які оплачуються з прибутку: - за виконання особливо шкідливих робіт (поховання безрідних) - від 16 % посадового окладу (тарифної ставки); - за негативне моральне становище, пов'язане з умовами праці, - до 20 % тарифної ставки і посадового окладу; - за роботу зі шкідливими розчинами при виконанні робіт з дезинфекції автотранспортних засобів після кожного поховання - до 30 % від суми 0,5 прожиткового мінімуму; - за виконання робіт по завантаженню та розвантаженню продукції, вантажів - в долях сумарно, в межах одного прожиткового мінімуму; - за виконання робіт, що не пов'язані з основною діяльністю підприємства по утриманню засобів, що знаходяться на балансі підприємства - в долях сумарно, в межах прожиткового мінімуму. Відповідно до наказів по Комунальному підприємству „Ритуальна служба" Нікопольської міської ради № 72 від 04.04.2011 року (а.с.18), № 95 від 10.05.2011 року (а.с.19), № 122 від 05.07.2011 року (а.с.20), № 135 від 04.08.2011 року (а.с.21), які видав колишній директор КП „Ритуальна служба" [PERSON] вперіод здійснення своїх повноважень, відповідачу було встановлено та сплачено доплати за негативне моральне становищі виконання робіт з дезінфекції автотранспортних засобів в розмірі 1 476,65 грн. Крім того, на суму зайво нарахованої та виплаченої доплати зайво перерахованих внесків до загальнообов'язкових соціальних фондів (36,85 % єдиного внеску загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в сумі 544,15 грн. Однак, суд не вбачає в ситуації, яка склалась, вини відповідачки. Крім того, вищевказані накази, згідно яким нараховувались та виплачувались премії та надбавки, не скасовані і на сьогодні чинні. Тому, на думку суду, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed