Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з указаним позовом, в якому просив поновити Підприємству облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок" строк звернення до суду з позовом до [PERSON] (третя особа - Житомирська обласна спілка споживчих товариств) про стягнення коштів та стягнути з [PERSON] на користь Підприємства облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок" 43850,58 гривень завданої шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач працював на підприємстві облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок" на посаді директора з 20.04.1992 року по 24.09.2010 року. В період роботи він допускав ряд порушень трудового законодавства, зокрема: в несвоєчасній виплаті заробітної плати працівникам підприємства понад один місяць. Охоронці [PERSON] та [PERSON] працювали на вказаному підприємстві з 04.10.2002 року по 31.08.2010 року та з 15.02.2000 року по 25.08.2010 року відповідно, після чого були звільнені з роботи за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При звільненні останнім не була виплачена зарплата, тому вони звернулись з позовами до суду. В подальшому рішеннями судів стягнуто з Підприємства облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок" на користь [PERSON] та [PERSON] заборгованість по заробітній платі та моральну шкоду. Це підтверджується доданими до позовної заяви копіями рішення суду Богунського району м. Житомира від 23.10.2012 року , апеляційного суду Житомирської області від 3 квітня 2013 року та Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18 липня 2013 року. Тому позивач вказує, що ПО «Житомирський кооперативний ринок» з вини відповідача [PERSON], у зв'язку з несвоєчасною і в неповному обсязі виплати заробітної плати охоронцям [PERSON] та [PERSON] понад один місяць, виплатив компенсацію за порушення строків її виплати та було заподіяно пряму дійсну шкоду в розмірі 43 850,58 гривень. ( 20 498,36 гр. + 17 352 ,22 гр. + 3 000 гр .+ 3 000 гр. = 43 850, 58 грн.). В судовому засіданні представник позивача Врублевський А.Л. просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав повністю. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю. Зазначив, що всі хто працював у позивача, в тому числі і керівництво знало про те, що охоронці [PERSON] та [PERSON] працювали в нічний час і при цьому заробітна плата їм не оплачувалась. Працівникам виплатили заробітну плату. Представник третьої особи - Бесядовська Л.В. зазначила, що позов підлягає задоволенню повністю, згідно з п. 9 ст. 134 КзПП України. Заслухавши представників сторін по справі, дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення повністю на підставі наступного. Судом встановлено обставини, зазначені вище, які підтверджуються доказами по справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Оскільки остаточне рішення щодо стягнення заборгованості по заробітній платі було прийнято 18.07.2013 року ухвалою ВСС України, а з позовом звернулись до суду 07.11.2013 року, то суд вважає, що строк звернення з даним позовом до відповідача про стягнення коштів підлягає поновленню так як пропущено з поважних причин і підлягає захисту порушене право. Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Житомирської області від 03.04.2013 року скасовано рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23.10.2012 року та ухвалено нове про задоволення позову, зокрема стягнуто з Підприємства облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок" на користь [PERSON] 58 687,91 гривні із них 17352, 22 гривень компенсації. (а.с. 72-73) Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 03.04.2013 року змінено рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23.10.2012 року та збільшено розмір стягнутої з Підприємства облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок" на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі до 67439, 75 гривень із них 20 498, 36 гривень компенсації. ( а.с.40-42) В свою чергу, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10.07.2013 року з ПО «Житомирський кооперативний ринок» на користь [PERSON] та [PERSON] стягнено по 3 000 гривень моральної шкоди для кожного.(а.с. 36-39) Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 29.12.1992 року у відповідності зі ст.130 КЗпП ( 322-08 ) відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації. Відповідно до п. 9 ст. 134 КЗпП України, керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з його вини підприємству, установі, організації. Судом встановлено, Державний бюджет України та місцеві бюджети не мали заборгованості перед позивачем. Тобто порушено вимоги п.9 ст. 134 КЗпП України, що підтверджується доданими до позовної заяви копіями постанови № 116 від 23 квітня 1992 року та постановою від 13 вересня 2010 року . Гарантоване право на отримання громадянами заробітної плати за працю визначено ст. 43 Конституції України. Відповідно до вимог ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом ( а за відсутності таких органів - представниками, обраними й уповноваженими трудовим колективом ) , але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, який здійснюється виплата, а в разі порушення строків виплати зарплати працівникам повинна нараховуватися компенсація втрати її частки, що відповідає вимогам ст. 34 Закону України «Про оплату праці» . Згідно п.п. 8.3.1, 8.3.8 статуту позивача директор зобов`язаний забезпечити додерження Ринком та його працівниками законодавства України та здійснювати заходи з удосконалення форм організації та оплати праці працівників. (а.с. 32) Разом з тим, представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 26.03.2014 року зазначив, тобто визнав те, що відповідач знав про те, що охоронцям [PERSON] та [PERSON] за роботу в нічний час не платили. На підставі вище викладеного, суд вважає відповідача винним у її невиплаті. Крім того, відповідно до п. 3.11 постанови ревізійної комісії ЖОССТ Облспоживспілка від 12.09.2013 року постановлено звернутись з позовом до суду про відшкодування відповідачем частини заподіяної підприємству матеріальної шкоди від виплати колишнім охоронникам заробітної плати відповідно до рішення суду, чим підтверджується винність відповідача.(а.с.6-9) Доводи відповідача, викладені в його письмових запереченнях (а.с. 58-59, 70-71) та доводи його представників суд вважає такими, що не дають підстав для відмови в задоволенні позову. Таким чином, ПО «Житомирський кооперативний ринок» з вини відповідача [PERSON], несвоєчасно і в неповному обсязі виплати заробітну плату охоронцям [PERSON] та [PERSON] понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати та заподіяно шкоду в розмірі 43 850,58 гривень. ( 20 498 ,36 гр. + 17 352 ,22 гр. + 3 000 гр .+ 3 000 гр. = 43 850, 58 грн.). Тому позовна вимога про стягнення з відповідача на користь Підприємства облспоживспілки "Житомирський кооперативний ринок" 43850,58 гривень завданої шкоди підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по оплаті судового збору у сумі 438,50 гривень.

Outcome: approved