Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06 липня 2012 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . З грудня 2017 року припинили подружні відносини за різності характерів, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила залишити їй прізвище " [PERSON] " та просила не стягувати з відповідача понесені судові витрати. Відповідач допитаний в порядку судового доручення на території Російської Федерації, позовні вимоги визнав, просив справу розглядати у його відсутність. Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 06 липня 2012 року у Снігурівському РВ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 35); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 23 червня 2016 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 25 лютого 2014 року на підставі актового запису № 33 від 25 лютого 2014 року (а.с. 6). Шлюбні відносини між подружжям припинені за постійних сварок та непорозумінь у сім`ї, втрати почуття любові і поваги один до одного; сторони з грудня 2017 року припинили спільне проживання та ведення спільного господарства; примиритися не бажають; проживають окремо; дитина проживає разом з позивачем, на підтвердження чого нею надано довідку про склад сім`ї від 18 листопада 2019 року № 5822, видану Снігурівською міською радою (а.с. 7). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не є можливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дитини, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України відповідач має право надалі іменуватися дошлюбним прізвищем " [PERSON] ". На прохання позивача суд не стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved