Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] "Приват Банк" звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору MKRWGA0000000012 від 19.05.2008, [PERSON] отримала кредит у розмірі 12505,71 доларів США терміном до 19.05.2018. Згідно умов договору [PERSON] зобов'язувалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості повинно здійснюватись щомісячно, в період сплати [PERSON] повинна була надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Однак, [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, в зв'язку з чим станом на 09.06.2015 має заборгованість в сумі - 18717,28 доларів США, що складається з наступного: 11166,06 доларів США - заборгованість за кредитом, 2466,14 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 644,32 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 3538,18 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 11,85 доларів США - штраф (процентна частина); 890,73 доларів США - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між ПАТ КБ "Приват Банком" та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким поручитель несе з боржником солідарну відповідальність перед банком. Просили суд винести рішення, яким, стягнути, солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором MKRWGA0000000012 від 19.05.2008 та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "Приват Банк" не з'явився. Представник за довіреністю [PERSON] надав суду заяву, в якій просить вказану справу розглянути у відсутності їх представника. Позовні вимоги підтримують, просять такі задовольнити в повному обсязі. Відповідачка, [PERSON], повторно, в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Також про час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом опублікування оголошення на офіційному веб.сайті судової влади України. У відповідності до ч.11 ст. 7 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Відповідачка, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить вказану справу розглянути у її відсутності. Позовні вимоги щодо неї не визнає. Окрім того, нею до матеріалів справи 19.12.2017, після вступу в силу норм ЦПК, які діють від 15.12.2017 та передбачають право відповідача на подачу відзиву на позов, подано відзив на позовну заяву ПАТ КБ "Приват Банку" про стягнення заборгованості за кредитним договором. У відзиві зазначено, що вона позовні вимоги в частині стягнення з неї як солідарного боржника заборгованості за кредитним договором, не визнає. Вважає, що в задоволенні позовних вимог до неї слід відмовити на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України, в зв'язку з припиненням поруки за законом. Посилаючись на судову практику ВСУ вважає, що дія її договору поруки припинена на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України, через сплив шестимісячного строку після першого прострочення боржником сплати кредитних платежів. . В силу ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. 15.12.2017 набрав чинності Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII "Про\~ внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України\~ та\~ інших законодавчих актів". Згідно п.9\~ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017\~\~ справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи викладене, вказана справа розглядатиметься\~ за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Нормами статтей 76 81 ЦПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що, відповідно до укладеного договору MKRWGA0000000012 від 19.05.2008, [PERSON] отримала кредит у розмірі 12505,71 доларів США терміном до 19.05.2018. Згідно умов договору [PERSON] зобов'язувалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості повинно здійснюватися щомісячно, в період сплати [PERSON] повинна була надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). Як вбачається з матеріалів справи, у порушення умов договору, відповідачка [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 09.06.2015 має заборгованість в сумі - 18717,28 доларів США, що складається з наступного: 11166,06 доларів США - заборгованість за кредитом, 2466,14 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 644,32 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 3538,18 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 11,85 доларів США - штраф (процентна частина); 890,73 доларів США - штраф (процентна складова). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. 19 травня 2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором MKRWGA0000000012 від 19.05.2008 між ПАТ КБ "Приват Банком" та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким поручитель несе з боржником солідарну відповідальність перед банком. У відповідності до п.2 Договору Поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON], як поручитель, відповідає перед банком як солідарний боржник. Суд не погоджується з твердження відповідачки [PERSON] висвітленим у відзиві на позов про те, що договір поруки є припиненим на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України, виходячи з наступного. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. На думку відповідачки [PERSON] порука є припиненою, оскільки протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання банк не предявив вимоги до неї як до поручителя. Однак, вказана норма підлягає застосуванню, у разі якщо в договорі не встановлений строк дії поруки. Дослідивши договір поруки, судом встановлено, що порука за цим договором припиняється після п'яти років з настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів договором встановлено 19 травня 2018 року. Отже, договором поруки встановлений строк його дії та на даний час такий є чинним. Суд, в даному випадку не може брати до уваги постанову Верховного Суду України від 23.05.2012, на яку як на практику застосування норм права у вказаних правовідносинах, посилається [PERSON] у своєму відзиві, оскільки з зазначеної постанови вбачається, що у справі, яка переглядалась Верховним Судом договором поруки не було визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, на відміну від правовідносин які виникли при розгляді цієї справи де договором поруки чітко визначений строк її дії. Окрім того, з матеріалів справи суд не може встановити коли саме виникло перше прострочення боржником [PERSON] кредитних коштів, отже і неможливо відрахувати шестимісячний строк початку невиконання зобов'язань за кредитним договором. Згідно п.12 Постанови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Враховуючи те, що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачами умов кредитного договору та договору поруки, а відповідачами жодних доказів на протилежне не представлено, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, в зв'язку з повним задоволенням позовних вимог, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] необхідно стягнути в користь ПАТ КБ "Приват Банк" судові витрати в сумі по 1827 гривень з кожного, судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved