Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

позивач звернулася до суду з цивільним позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства "Златобанк" про стягнення 39484,00 доларів США. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 03.01.2014р. нею був укладений з ПАТ "Златобанк" договір банківського вкладу в іноземній валюті №053528 із відкриттям депозитного рахунку строком до 08.01.2015р. На виконання вказаного договору зі своєї сторони позивачкою внесено на цей рахунок грошові кошти в сумі 39484,00 доларів США. Однак, після закінчення строку дії договору та не зважаючи на її заяву від 30.12.2014р. вх. №Л-29, де вона вказувала про свій намір повернути вклад після закінчення строку дії договору, відповідачем вказаний вклад в іноземній валюті не було повернено, чим порушено умови договору №053528. До початку розгляду справи по суті представником позивача подано до суду письмові пояснення, в яких позивач підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовільнити в повному обсязі, додатково посилаючись на те, що введення тимчасової адміністрації в ПАТ "Златобанк" не перешкоджає стягненню з нього коштів, оскільки за захистом свого порушеного права позивачка звернулася до суду ще до запровадження тимчасової адміністрації. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та надав суду пояснення, аналогічні доводам позовної заяви. Від відповідача - ПАТ "Златобанк", від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" [PERSON], до суду надійшли письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначено, що за період спірних правовідносин між позивачем та відповідачем на підставі постанови правління Національного Банку України від 13.02.2015р. №105 "Про віднесення [PERSON] акціонерного товариства "Златобанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 13.02.2015р. прийнято рішення №30 "Про запровадження з 14.02.2015р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в [PERSON] акціонерному товаристві "Златобанк". Відтак, відповідач просить суд у задоволення позовної заяви [PERSON] про стягнення суми банківського вкладу відмовити повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.01.2014р. між [PERSON] та [PERSON] акціонерним товариством "Златобанк" укладено договір банківського вкладу №053528, відповідно до п.1.1. якого банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок №26357501041109 строком до 08.01.2015р. Відповідно до п. 1.2. цього договору, вкладник згідно чинного законодавства України вносить готівкою чи перераховую в безготівковій формі, а банк приймає на відкритий вкладнику рахунок суму грошових коштів в іноземній валюті, що на дату укладання цього договору складає 39486,00 доларів США. Відповідно до банківської квитанції про здійснення касової операції від 03.01.2014р., [PERSON] внесла 39486,00 доларів США на депозит в ПАТ "Златобанк" згідно угоди №053528 від 03.01.2014р. Як вбачається із тексту заяви від 30.12.2014р. вх. №Л-29, у звязку із відсутністю потреби продовжувати договір [PERSON] просила ПАТ "Златобанк" видати їй депозитний вклад по закінченню терміну договору, а також відсотки в іноземній валюті (доларах США). Судом встановлено, що Банк грошові кошти позивачу не виплатив, та про причини відмови не повідомив. На підставі постанови правління Національного Банку України від 13.02.2015р. №105 "Про віднесення [PERSON] акціонерного товариства "Златобанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 13.02.2015р. прийнято рішення №30 "Про запровадження з 14.02.2015р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в [PERSON] акціонерному товаристві "Златобанк". Наказом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.05.2015р. №156 припинено здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Златобанк" та розпочато процедуру ліквідації АТ "Златобанк". Згідно з ч.1\~ст. 1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Статтею 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" встановлено, що\~вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч.1\~ст.530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк або термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк або термін. Згідно з ч.1\~ст.629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі ст.ст.\~1060,\~1061 ЦК України\~банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківської вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення в цивільній справі" №14 від 18.12.2009р., у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. В узагальненнях судової практики розгляду цивільних справ, які виникають із кредитних правовідносин (2009-2010 роки) від 07.10.2010р. Верховним Судом України зазначено, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором чи договором банківського вкладу в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті.\~ Відтак, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором банківського вкладу та не повернув позивачці суму вкладу (що відповідачем у своїх письмових запереченнях не заперечується), то на підставі ст.ст. 526, 530 та 1060 ЦК України\~з банку на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором банківського вкладу №053528 в розмірі 39484,00 доларів США, що складає 845972,42грн. Доводи відповідача, викладені в письмових запереченнях на позовну заяву, фактично зводяться до посилання на запровадження у ПАТ "Златобанк" тимчасової адміністрації, у звязку з чим, на його думку, безпідставним є вимоги про стягнення суми банківського вкладу. Однак такі доводи судом не приймаються до уваги у зв'язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що строк договору банківського вкладу №053528 від 03.01.2014р. сплив 08.01.2015р., а з даною позовною заявою про захист свого порушеного права [PERSON] звернулася до суду 26.01.2015р. Натомість, рішення №30 "Про запровадження з 14.02.2015р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в [PERSON] акціонерному товаристві "Златобанк" прийнято лише 13.02.2015р. Відтак, спірні правовідносини виникли і позивачка звернулася до суду за захистом свого порушеного права ще до запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ "Златобанк". Крім цього, ч. 5\~ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"\~визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Закон Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Однак відповідно до п.1 ч.6\~ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"\~обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Вказана обставина не врахована відповідачем при формуванні правової позиції у запереченнях проти позову. Враховуючи положення\~ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"\~та обставини, встановлені у справі, суд приходить до висновку, що введення тимчасової адміністрації не може бути перешкодою для задоволення вимог вкладника, оскільки заявлена позивачкою вимога\~про повернення вкладу відповідає умовам договору, строк виконання обов'язку банку повернути вклад наступив 08.01.2015р., тобто до введення тимчасової адміністрації, і крім того, вимога позивачки не суперечить ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Відповідно до\~ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку позивачем доведено належними та допустимими доказами підставність позовних вимог про стягнення з відповідача банківського вкладу в сумі 39484,00 доларів США.

Outcome: approved