Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» Матвієнка Андрія Анатолійовича за участю третьої особи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Алешко Ірини Василівни про визнання зобов'язань за кредитним договором припиненими, виключення запису про обтяження. Свої вимоги мотивував тим, що 08 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Чорноморський Банк Розвитку та Реконструкції» та позивачем укладено кредитний договір № 1302/252/244, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 91 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 18 % річних на строк до 05 квітня 2013 року. 24 травня 2012 року між Акціонерним комерційним банком «Чорноморський Банко Розвитку та Реконструкції» та позивачем укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого позивач передав в іпотеку домоволодіння, яке розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно заяви на видачу готівки № 41386 від 08 квітня 2008 року позивач отримав від відповідача грошові кошти у розмірі 91 000,00 грн. 29 травня 2008 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алешко І.В. внесено до Державного реєстру іпотек запис про обтяження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження № 7287095. Згідно довідки Київської філії Публічного акціонерного товариства «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» від 01 березня 2013 року станом на 01 березня 2013 року [PERSON] не має кредитної заборгованості та не виступає поручителем по зобов'язаннях третіх осіб перед Публічним акціонерним товариством «Чорноморський банк розвитку та реконструкції». У зв'язку з чим просить визнати припиненими зобов'язання за кредитним договором № 1302/252/244 від 08 квітня 2008 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «Чорноморський Банко Розвитку та Реконструкції» та [PERSON], виключити з Державного реєстру іпотек запис про обтяження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження № 7287095 від 29 травня 2008 року. 30 травня 2018 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. 14 січня 2019 року ухвалою суду у задоволенні клопотання представника відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» про передачу справи за позовною заявою [PERSON] до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» Матвієнка Андрія Анатолійовича за участю третьої особи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Алешко Ірини Василівни про визнання зобов'язань за кредитним договором припиненими, виключення запису про обтяження на розгляд іншому суду відмовлено. 18 вересня 2018 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 14 січня 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові. Дав пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача Лисий М.С. заперечував проти позовних вимог з пыдстав, викладених у відзиву. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Алешко Ірина Василівна в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. 08 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Чорноморський Банк Розвитку та Реконструкції» та позивачем укладено кредитний договір № 1302/252/244, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 91 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 18 % річних на строк до 05 квітня 2013 року (а.с. 11-13, 14-15). 01 жовтня 2008 року Акціонерним комерційним банком «Чорноморський Банко Розвитку та Реконструкції» та позивачем укладено Додатковий договір до Кредитного договору № 1302/252/244 від 08 квітня 2008 року (а.с. 16, 17-18). 24 травня 2012 року між Акціонерним комерційним банком «Чорноморський Банко Розвитку та Реконструкції» та позивачем укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого позивач передав в іпотеку домоволодіння, яке розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19-27). Згідно заяви на видачу готівки № 41386 від 08 квітня 2008 року позивач отримав від відповідача грошові кошти у розмірі 91 000,00 грн. (а.с.30). Позивач просив визнати припиненими зобов'язання за кредитним договором № 1302/252/244 від 08 квітня 2008 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «Чорноморський Банк Розвитку та Реконструкції» та [PERSON]. Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено про повне виконання грошового зобов'язання за кредитним договором. На підтвердження позовних вимог позивачем надано квитанції та платіжні доручення про сплату грошових коштів на виконання кредитного договору на користь відповідача (а.с. 31-63), довідку Київської філії Публічного акціонерного товариства «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» від 01 березня 2013 року, відповідно до якої станом на 01 березня 2013 року [PERSON] не має кредитної заборгованості та не виступає поручителем по зобов'язаннях третіх осіб перед Публічним акціонерним товариством «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» (а.с.7). Між сторонами виникли договірні правовідносини, предметом доказування є виконання умов договору. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Представник відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» Матвієнка Андрія Анатолійовича скористався своїм правом подачі відзиву до позову, відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та зазначає що викладені в позовній заяві вимоги та додані документи не підтверджують виконання позивачем своїх зобов'язань за кредитним договором. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Алешко Ірина Василівна не скористалася своїм право подачі письмових пояснень щодо позову. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст. 559 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом перевірено розрахунок по поверненню кредитних коштів та надані позивачем копії квитанцій та платіжних доручень та встановлено, що позивачем виконане грошове зобов'язання за кредитним договором № 1302/252/244 від 08 квітня 2008 року, укладеним між Акціонерним Комерційним банком «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» та [PERSON], а саме, сплачено тіло кредита у розмірі 91 000 грн. та проценти за користування кредитними коштами у розмірі 46250 грн. 54 коп., що передбачено графіком погашення кредиту, який є додатком № 1 до кредитного договору. За таких обставин суд приходить до висновку, що кредитний договір укладений між позивачем та відповідачем на теперішній час є виконаним позивачем належним чином в повному обсязі. Крім того, на час розгляду справи відповідачем не надано до суду доказів про пред'явлення вимоги щодо стягнення з позивача донарахованих відсотків за кредитним договором. З урахуванням викладеного позовні вимоги про визнання припиненими зобов'язання за кредитним договором № 1302/252/244 від 08 квітня 2008 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «Чорноморський Банк Розвитку та Реконструкції» та [PERSON], підлягають задоволенню повністю: визнати припиненими зобов'язання за кредитним договором № 1302/252/244 від 08 квітня 2008 року, укладеним між Акціонерним Комерційним банком «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» та [PERSON]. Щодо позовних вимог виключити з Державного реєстру іпотек запис про обтяження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження № 7287095 від 29 травня 2008 року, суд вважає таке. На підтвердження надано відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, відповідно до якого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алешко І.В. внесено до Державного реєстру іпотек запис про обтяження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження № 7287095 від 29 травня 2008 року (а.с. 29). Відповідно до приписів ст. 1 Закону України "Про іпотеку", ст. 575 ЦК України іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ч. 1 ст. 3 Закону України "Про іпотеку"). За змістом ст. ст. 34, 73, 74 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси накладають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації та знімають таку заборону. Відповідно до пп. 5.1 п. 5 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки), за рішенням суду. З правового аналізу наведеної норми вбачається, що рішення суду про припинення іпотеки є безумовною підставою для зняття нотаріусом заборони щодо відчуження нерухомого майна. При цьому, необхідно наголосити, що до нотаріуса може звертатись з заявою про зняття заборони як іпотекодержатель, так і іпотекодавець, за умови подання безспірних доказів припинення іпотеки. Однак, судом встановлено, що позивачем не заявлено позовних вимог про визнання іпотеки припиненою. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). З урахуванням принципу диспозитивності цивільного судо\-чинства, який зводиться до права осіб цивільних правовідносин вільно розпоряджатися своїми матеріальними правами та процесуальними засобами їх здійснення, позовні вимоги про виключення з Державного реєстру іпотек запис про обтяження житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження № 7287095 від 29 травня 2008 року, задоволенню не підлягають. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру у розмірі по 704 грн. 80 коп. за кожну відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Оскільки позовні вимоги позивача задоволено частково, тому відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial