Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 03.04.2014 р. між ним та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого останній отримав у позику 332704,00 грн., що за офіційним курсом НБУ становить 29600,00 доларів США та зобов'язувався повертати щомісячними платежами до 03.04.2015 р. суму у гривнях. З метою забезпечення виконання зобов'язань між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 03.04.2014 р. За умовами якого, в іпотеку передано квартиру [ADDRESS], яка складється із однієї житлової кімнати та кухні, загальною площею 30,2 кв.м., житловою площею 20,8 кв.м. комора в підвалі 1,5 кв.м. До листопада 2014 р. [PERSON] частково було повернуто суму позики у розмірі 5400,00 доларів США, однак протягом 4 місяців жодного наступного платежу ним не було здійснено. Відтак, заборгованість у [PERSON] станом на 01.07.2015 р. становить в гривнях, еквіваленту 24200,00 доларів США, яка згідно курсу НБУ складає 508200,00 грн. Згідно висновку про вартість предмета іпотеки від 01.07.2015 р., ринкова вартість предмета іпотеки становить 444096,00 грн. Отже, враховуючи вищенаведене та те, що розмір заборгованості перевищує вартість предмета іпотеки, за яку іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність, то залишок заборгованості, становить 64104,00 грн., а тому просить позов задоволити. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до позову, просив такий задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 03.04.2014 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого останній позичив у [PERSON] кошти у сумі 332704,00 грн., що за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим НБУ на день укладення даного договору, еквівалентно 29600,00 доларів США. Позика безвідсоткова. Згідно п.2 даного договору [PERSON] зобов'язувався повернути [PERSON] в строк до 03.04.2015 р. включно суму в гривнях, що за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим НБУ, становитиме еквівалент 29600,00 доларів США. Платежі по поверненні позики будуть проводитись щомісячно. /а.с.6/. Так, з метою забезпечення виконання зобов'язань між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 03.04.2014 р. Відповідно до якого, іпотекодавець ([PERSON].) передає в іпотеку іпотекодержателю ([PERSON].) належну йому на праві приватної власності квартиру [ADDRESS]. Квартира складається з однієї житлової кімнати та кухні, загальною площею 30,2 кв.м., житловою площею 20,8 кв.м., комора в підвалі 1,5 кв.м. Предмет іпотеки сторонами оцінюється в сумі 220000,00 грн. /а.с.8-9/. Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Як з'ясовано у судовому засіданні [PERSON] частково повернулась позика у сумі 5400,00 доларів США. Однак, протягом листопада 2014 р. - лютого 2015 р. наступних платежів не було здійснено, тому [PERSON] звернувся до [PERSON] із вимогою про дострокове повернення суми позики. /а.с.12/. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, з моменту надсилання вищезгаданої вимоги, [PERSON] жодних коштів на рахунок позивача не сплачено, відтак заборгованість у [PERSON] станом на 01.07.2015 р. становить суму в гривнях, еквівалентну 24200,00 доларів США, яка згідно офіційного курсу НБУ на 01.07.2015 р. складає 508200,00 грн. Згідно ч.2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Частиною 2 статті 533 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно положень ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.33 ЗУ "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Як вбачається із матеріалів справи, а саме із висновку про вартість предмета іпотеки від 01.07.2015 р., складеного суб'єктом оціночної діяльності ПП «Інвестиційно-експертний центр», ринкова вартість предмета іпотеки становить 444096,00 грн. /а.с.44-80/. Однак, розмір заборгованості перевищує вартість предмета іпотеки, то залишок заборгованості, що підлягає стягненню становить 64104,00 грн. Пунктом 8 Договору іпотеки укладеного між сторонами визначено способи звернення стягнення на предмет іпотеки та порядок його реалізації, а пп 8.4 цього Договору передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, відповідно ЗУ «Про іпотеку». Згідно ч.ч.1, 2ст.37 ЗУ "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності В силу дії частини 2 статті 16 ЦК України, статей 33, 36, частини 1 статті 37 Закону України "Про іпотеку", не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором. В даному випадку, такий спосіб набуття права власності на предмет іпотеки, передбачений укладеним договором іпотеки від 03.04.2014 р. Отже, вказаним нормами передбачається у випадку порушення боржником (іпотекодавцем) своїх зобов'язань по договору позики в іпотекодержателя виникає право звернення стягнення на предмет іпотеки та набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки нормами чинного законодавства передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке є способом звернення стягнення. Відповідно до ч.3 ст.33 ЗУ «Про іпотеку»,звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача є підставними та обґрунтованими, оскільки [PERSON] прострочив виконання свого зобов'язання згідно договору позики, крім цього не з'явився в судове засідання та не представив жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому вважаю за необхідне позовні вимоги задоволити повністю. Крім цього, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 217, 218, 224 ЦПК України, ст.ст.16, 524, 526, 533, 589, 1046, 1050 ЦК України, Закону України «Про іпотеку», суд, -

Outcome: approved