Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

у червні 2020 року [PERSON] звернувся у суд із позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилається на те, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року задоволено позов [PERSON] . Постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, всього на 2-х дітей 4 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 28 січня 2019 року і до повноліття дітей, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. На підставі вказаного судового рішення був виданий виконавчий лист, що на даний час знаходиться на примусовому виконанні у Могилів-Подільському МРВДВС ГТУЮ у Вінницькій області (виконавче провадження № 59440968). Згідно розрахунку зі сплати аліментів у вказаному виконавчому провадженні заборгованість станом на березень 2020 року становить 52 016,12 грн. Позивач зазначає, що на даний час він має незначний, але стабільний дохід в розмірі 6 000,00 грн., що підтверджується довідкою від 30.05.2020 р., виданою ТОВ «СУ -32 Київміськбуд». Також посилається на наявність хронічних захворювань, у зв"язку з чим потребує значних коштів на лікування,внаслідок чого не спроможний сплачувати аліменти у розмірі 4000,00 грн. щомісяця. За таких підстав, позивач просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12.03.2019 року, з 4 000 грн. на 1998,50 грн. з подальшою відповідною індексацією. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 16) Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Як вбачається з матеріалів справи, сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 2010 року. В шлюбі у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року, задоволено позов [PERSON] . Постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, всього на 2-х дітей 4 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 28 січня 2019 року і до повноліття дітей, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. (а.с. 4) З матеріалів справи також вбачається, що 12 квітня 2019 року Голосіївським районним судом м. Києва на підставі вказаного судового рішення був виданий виконавчий лист № 752\\1757\\19. Державним виконавцем Могилів - Подільського МРВДВС ГТУЮ у Вінницькій області відкрито виконавче провадження № 59440968. Позивач [PERSON] працює механіком та отримує заробітну плату в ТОВ "СУ-32 Київміськбуд", має у власності нерухоме майно та автомобіль. [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, діти проживають разом з матір"ю. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2ст. 182 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. З позовної заяви вбачається, що заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів, позивач посилається не на зміну сімейного, майнового стану чи стану здоров`я, а вказує на неповне з`ясування місцевим судом усіх обставин справи при постановленні судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивачем не доведені обставини, які б свідчили про зміну його матеріального, сімейного стану або стану здоров`я, або що існують інші поважні причини, які б давали підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються з його на підставі судового рішення. Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 19.02.2018 р. працює у ТОВ "СУ-32 Київміськбуд" на посаді механіка. (а.с. 11) Згідно медичних довідок, що місятяться в матеріалах справи, позивач ще у 2015 році був обстежений в Головному військово-медичному клінічному центрі "ГВКГ", де йому було встановлено діагноз : жовчно-кам"яна хвороба, хронічний калькульозний холецистит в фазі нестійкої ремії, хронічний панкреотит з фазі нестійкої ремісії, хронічний гатсрит в фазі ремісії. (а.с. 12) Також у травні 2019 року позивачу було встанволено діаноз остеоартроз, що підтверджується довідкою Олександрівської клінічної лікарні м. Києва. (а.с. 9) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed