overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач-прокурор звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 21.08.2015 року [PERSON] в кварталі 13 виділу 25 Надсянського лісництва Турківського ДЛГП "Галсільліс", на території Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області, що відноситься до природно-заповідного фонду, а саме до регіонального ландшафтного парку "Надсянський" незаконно бензопилою зрізав три сироростучі смереки загальною кубомасою 1,61 м. куб., чим завдав шкоду державі у розмірі 10231 грвн. 23 коп. Факт вчинення лісопорушення та розмір заподіяної шкоди відповідачем підтверджується вироком Турківського районного суду Львівської області від 24 вересня 2015 року про засудження відповідача по ст.246 КК України за вчинення лісопорушення. У судовому засіданні позивач-прокурор Рибчич Н.Я. позов підтримав, посилаючись на ті ж обставини, що і в позовній заяві і дав пояснення. У судовому засіданні відповідач позов визнав та пояснив, що у зв'язку із важким матеріальним становищем відшкодувати завдану шкоду не може. У судове засідання представник Нижньояблунської сільської ради Турківського району не з'явився без поважних причин, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до закону, що підтверджується поштовим відправленням з врученням . Заслухавши пояснення позивача - прокурора Рибчич Н.Я., відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 21.08.2015 року відповідач в кварталі 13 виділу 25 Надсянського лісництва Турківського ДЛГП "Галсільліс", на території Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області, що відноситься до природно-заповідного фонду, а саме до регіонального ландшафтного парку "Надсянський" незаконно бензопилою зрізав три сироростучі смереки загальною кубомасою 1,61 м. куб., чим заподіяв державі в особі Нижньояблунської сільської ради Турківського району шкоду в розмірі 10231 грн. 23 коп. Вина відповідача у вчиненні лісопорушення та розмір заподіяної шкоди підтверджується вироком Турківського районного суду Львівської області від 24 вересня 2015 року про засудження по ст.246 КК України до штрафу в сумі 850 гривень із конфіскацією незаконно здобутого. Вищенаведене підтверджується поясненнями позивача прокурора Рибчич Н.Я., відповідача, вироком Турківського районного суду Львівської області від 24 вересня 2015 року про засудження відповідача по ст.246 КК України за вчинення лісопорушення. Відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2016 рік" розмір заподіяної шкоди за лісопорушення підлягає стягненню до місцевих бюджетів. Відповідно до ст.107 ЛК України відповідач зобов`язаний відшкодувати заподіяну шкоду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

14 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Чернігівською районною державною адміністрацією Чернігівської області, вказуючи на те, що в даному державному акті записано побатькові "[PERSON]" замість вірного "[PERSON]". Заявникові встановлення даного факту необхідно для звернення до органів соціального захисту населення з метою оформлення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Заявник та представники заінтересованих осіб до суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені, у поданих до початку судового засідання письмових заявах заявник та представник райдержадміністрації просили справу розглядати без їх участі, заявник також просив заяву задовольнити, представник заінтересованої особи поклалася на розсуд суду. Представник УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що державний акт [NUMBER] на право приватної власності на землю, а саме земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0404 га, розташовану в садівничому товаристві "Лазурь" на території Новобілоуської сільської ради Чернігівського району, видано на ім'я [PERSON] (а.с. 3). Проте, згідно паспорта побатькові заявника - "[PERSON]" (а.с.4). Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або в паспорті. З матеріалів справи убачається, що дійсно державний акт [NUMBER] на право приватної власності на землю, а саме земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0404 га, розташовану в садівничому товаристві "Лазурь" на території Новобілоуської сільської ради Чернігівського району, належить [PERSON], проте в ньому помилково зазначено його побатькові "[PERSON]". Дана обставина підтверджується додатком до розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 01.09.2003 № 523; актом обміру, прив'язки та погодження меж земельної ділянки гр. [PERSON], складеним садівничим товариством "Лазурь"; книжкою члена садівничого товариства "Лазурь" (а.с. 8, 11-17). Встановлення зазначеного у заяві факту заявникові необхідно для звернення до органів соціального захисту населення з метою оформлення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, а тому суд знаходить за можливе заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 29.01.2015 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що вона та відповідач по справі є батьками, [PERSON] [INFO]. На даний час син навчається у Гірничому технікумі "Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет ", на третьому курсі денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2012 року до 30.06.2016 рік. У зв'язку з продовженням навчання син позивача потребує матеріальної допомоги від свого батька - [PERSON], ситипендії яку він отримує за сумлінне навчання в розмірі 649 грн. йому не вистачає для придбання всього необхідного для навчання, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісяця на період навчання до 30.06.2016 року. Позивач та третя особа надали суду заяви, в яких вбачається, що вони підтримують позов, та просять розглянути справу без їх участі. Відповідач, надав суду заяву з якої вбачається, що він позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення та зазначив, що коштів на аліменти в нього немає, просив розглядати справу без його участі. Оскільки про час і місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, згідно поданих ними заяв про розгляд справи без їх участі, в зв'язку з цим, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі матеріалів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі є батьками, [PERSON] [INFO]. (а.с. 4, 5). На даний час [PERSON] навчається у Гірничому технікумі "Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет ", на третьому курсі денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2012 року до 30.06.2016 рік. (а.с. 7). У зв'язку з продовженням навчання син позивача потребує матеріальної допомоги від свого батька - [PERSON], ситипендії яку він отримує за сумлінне навчання в розмірі 649 грн. йому не вистачає для придбання всього необхідного для навчання. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а заперечення відповідача проти позову та обгрунтування цього заперечення нічим не підтверджене, тому суд не приймає його. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ПП "Науково-дослідний інститут захисту інтелектуальної власності" на її користь борг в сумі 2365 гривень 00 копійок. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні имоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що Управління комунальної власності виконавчого комітету Рівненської міської ради, в особі начальника управління Полішук Наталії В"ячеславівни, заключило договір № 01/2013 з ПП "Науково-дослідний інститут захисту інтелектуальної власності" в особі директора Атаманчука Геннадія Андрійовича для виконання робіт по упорядкуванню архівних документів фонду. Для виконання цих робіт ПП "Науково-дослідний інститут захисту інтелектуальної власності" заключило договір цивільно-правового характеру від 01 листопада 2013 року з [PERSON] Управління комунальної власності виконавчого комітету Рівненської міської ради по акту № 1 від 14 листопада 2013 року прийняло виконані роботи за договором № 01/2012 від ПП "Науково-дослідний інститут захисту інтелектуальної власності" та провело оплату виконаних робіт згідно договору в сумі 27000 гривень. В свою чергу ПП "Науково-дослідний інститут захисту інтелектуальної власності" не виконало умови договору від 01 листопада 2013 року та не провело розрахунки за виконані роботи з [PERSON] Вартість робіт відповідно до договору цивільно-правового характеру від 01 листопада 2013 року становить 2365,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином з ПП "Науково-дослідний інститут захисту прав інтелектуальної власності" підлягають до стягнення кошти на користь [PERSON] за договором цивільно-правового характеру в розмірі 2365,00 гривень. Відповідно до положень ч. 3. ст. 88 ЦПК України з відповідача в прибуток держави підлягають до стягнення судові витрати, пов'язанні зі сплатою судового збору. Таким чином, судовий збір підлягає до стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 526, 610, 611, ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки серії [NUMBER], виданої на ім"я російською мовою "[PERSON]". При цьому посилається на те, що при заповненні титульного листа її трудової книжки спеціалістом, що проводив оформлення, було допущено помилку, у результаті якої на російській мові було неправильно написано її прізвище замість "[PERSON]", було зазначено „ [PERSON]". На цей час такі обставини є перешкодою для оформлення нею пенсії за віком. Заявниця [PERSON], належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась. До початку судового розгляду подала письмову заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Зацікавлена особа, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином повідомлене про день, час та місце розгляд справи в судове засідання свого представника не направило. Дослідив матеріали справи і надані в ній докази, суд приходить до висновку вважати подану заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає і вирішує справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, якщо при цьому законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому засіданні фактично доведено, що згідно витягу з паспорту заявниці серії [NUMBER], виданого Жовтоводським МВ УМВС України в Дніпропетровській області від 13.12.2000 р, свідоцтва про народження, ідентифікаційного номеру, її прізвище в написанні як на українській так і на російській мові є «[PERSON]». Однак в трудовій книжці серії [NUMBER] її прізвище на російській мові зазначене як «[PERSON]», при цьому дані про її ім»я та прізвище повністю збігаються в зазначених документах написанням. Крім того як вбачається, заявниця після неодноразового укладення шлюбу змінювала своє прізвище, останній раз змінювала прізвище з [PERSON] на [PERSON], що також підтверджується з наданою заявницею копією свідоцтва про шлюбу, а також відмітками в трудовій книжці серії [NUMBER]. Таким чином, оцінюючи у сукупності у порядку ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України всі обставини справі й надані докази, суд приходить до висновку вважати доведеним факт належності заявниці правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки серії [NUMBER], виданої 01 серпня 1978 року на ім"я [PERSON], [INFO], яке зазначене на російській мові та в якій помилково вказане прізвище заявниці "[PERSON]". Підтвердження зазначеного факту має значення для охорони прав та інтересів заявниці і створює умови для здійснення нею майнових прав щодо оформлення пенсії за віком, у ході розгляду справи обставин, які б указували на виникнення спірних правовідносин про право, не виникло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між нею та її батьком [PERSON] , померлим [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що після смерті батька [PERSON] відкрилась спадщина. Заявник є спадкоємцем за законом, при зверненні до нотаріуса з питання оформлення спадщини, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що в її свідоцтві про народження - в графі батько було записано [PERSON] " а по всім інших документам він значиться " [PERSON] ", тому було рекомендовано звернутись до суду. Заявник у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи до суду не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] (.а.с5). 21 травня 1983 року при одруженні заявник змінила своє прізвище з дівочого " [PERSON] " на шлюбне " [PERSON] ", про що було видано свідоцтво про шлюб ( а.с.4). [INFO] [PERSON] помер, про що було видано свідоцтво про смерть ( а.с.6). При зверненні [PERSON] до нотаріуса з питання оформлення спадщини після смерті батька, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що в неї розбіжності в документах, які підтверджують її родинні відносини з померлим. Враховуючи вищевикладене, а також що встановлення факту родинних відносин про який просить заявник, породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне для оформлення спадщини, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовною заявою до ПАТ "Ві Ей Бі Банк" про захист прав споживача та стягнення грошових коштів. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 18.09.2014 року між ним і відповідачем укладено договір банківського вкладу "НВУ "Щомісячний", відповідно до якого, ним внесено в банк на вкладний рахунок 20 000 грн.. 02.10.2014 року звернувся до відповідача з вимогою про розірвання договору та повернення банківського вкладу. Його вимога виконана не була, що заставило звернутися в суд з позовними вимогами. Під час розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог і просить суд: розірвати договір банківського вкладу "НВУ "Щомісячний" № 845442/2014 (вкладний рахунок [NUMBER]), укладений 18.09.2014 року між ним та ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний банк" і договір банківського вкладу на вимогу "Для виплат" № 26209170201393 (вкладний рахунок [NUMBER]), укладений 18.09.2014 року між ним та відповідачем, стягнути з ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний банк" 20000 грн. банківського вкладу. Необхідність отримання коштів пояснює тим, що потрібно пройти лікування від онкологічного захворювання, на що потрібні грошові кошти. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з аналогічних підстав, питання відшкодування моральної шкоди не ставить. Відповідач у запереченнях на позов вважає, що підстав для задоволення позову не має. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Судом встановлено, що18.09.2014 року між позивачем і відповідачем укладено договір банківського вкладу "НВУ "Щомісячний", відповідно до якого, ним внесено в банк на вкладний рахунок 20 000 грн. (а.с.8). Цього ж дня -18.09.2014 року сторонами укладено договір банківського вкладу на вимогу "Для виплат" № 26209170201393 (вкладний рахунок [NUMBER]) (а.с.32). 02.10.2014 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про розірвання договорів та повернення банківського вкладу (а.с.9, 34). Його вимога виконана не була, що заставило звернутися в суд з позовними вимогами. Необхідність отримання коштів позивач пояснює тим, що потрібно пройти лікування від онкологічного захворювання, на що потрібні грошові кошти. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу не залежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Виходячи з викладеного, відповідач повинен був повернути суму вкладу 20 000 грн.. Враховуючи те, що відповідач на вимогу позивача від 02.10.2014 року, розірвав договір банківського вкладу "НВУ "Щомісячний" № 845442/2014, у судовому засіданні позивач повторно вимогу про розірвання вказаного договору не ставить.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

31.03.2015 року представник ПАТ "Старокиївський банк", звернувся до суду з вказаним позовом. Вказав, що 22.02.2013 року між ПАТ «Старокиївський банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 02/980/К/004-2013, відповідно до якого позивач надав позичальнику кредит у сумі 53340,00(п'ятсот три тисячі триста сорок) гривень 00 копійок, а [PERSON] зобов'язувався повернути кредит позивачу не пізніше 21.02.2014 року, а також сплачувати щомісячно 10 (десять) відсотків річних за користування кредитом. 21.02.2014 року банком та позичальником укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору відповідно до якої термін погашення кредиту перенесено на 20.02.2015 року. Строк виконання зобов'язань за кредитним договором настав, проте [PERSON] зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті процентів за кредитним договором своєчасно та в повному обсязі не виконав. ПАТ «Старокиївський банк» позичальником не повернутий кредит в сумі 53340, 00 (п'ятдесят три тисячі триста сорок) гривень 00 копійок, прострочена заборгованість по сумі нарахованих несплачених процентів становить 3989,51 (три тисячі дев'ятсот вісімдесят вісім) гривень 51 копійки. Вказаними діями відповідач порушує права та інтереси позивача, що потребує застосування судового захисту, зокрема шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Станом на 31.03.2015 року борг за кредитним договором позичальником не погашено, заборгованість за кредитом, процентами(відсотками) та неустойкою (пеня, штраф) становить 65640,51 (шістдесят п'ять тисяч шістсот сорок) гривень 51 копійка, в тому числі: · заборгованість за кредитом - 53340,00 гривень; · заборгованість за процентами - 4427,92 гривень; · пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 4463,02 гривень; · пеня за несвоєчасну сплату процентів - 543, 09 гривень; · штраф за несвоєчасне повернення кредиту - 2667,00 гривень; · штраф за несвоєчасну сплату процентів - 199,48 гривень Представник позивача ПАТ "Старокиївський банк" залишив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що кредит в ПАТ "Старокиївський банк" не брав, у зв'язку з чим було відкладено судове засідання на 30.04.2015 року, відповідач будучи належним чином повідомлений у судове засідання не з'явився, заперечень суду не надав. Дослідивши матеріали справи, а саме: копію кредитного договору № 02/980/К/004-2013 від 22.02.2013 року з усіма додатковими угодами; копію меморіального ордеру № 12Е від 22.02.2013 року; виписку з особистих рахунків [PERSON]; розрахунок заборгованості за кредитним договором № 02/980/К/004-2013 від 22.02.2013 року; копію паспорта [PERSON] [INFO] та ідентифікаційного номеру від 25.08.1998 року; копію витягу з ЄДР на ПАТ "Старокиївський банк"; копію постанови Національного банку України № 563 від 11.09.2014 року, копію рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 92 від 17.09.2014 року, а тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст. 526, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved