Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

У липні 2015 року служба у справах дітей Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області як орган опіки та піклування (далі - Служба) звернулася до суду з названим позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] як мати малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], не виконує покладені на неї законом обов»язки по вихованню та утриманню дітей. Відповідачка безробітна та не має постійного доходу для належного матеріального утримання дітей, залишає їх без нагляду, зловживає спиртними напоями, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, контактує з особами антигромадської поведінки. Неодноразові бесіди працівників Служби, виконкому Вапнярської селищної ради з відповідачкою щодо належного виконання батьківських обов»язків по вихованню та утриманню дітей бажаних наслідків не дали, в зв»язку з чим діти на час звернення до суду з позовом поміщені в Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженим ЦНС та порушення психіки В судовому засіданні представник Служби [PERSON] позов підтримав із наведених у позовній заяві підстав. Хоча, під час судового провадження, відповідачка дещо змінила своє ставлення до наведення порядку в будинку. однак ці дії не свідчать про її бажання поверненню дітей в сім»Ю. свідченням чому є те, що рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області [PERSON], будучи позбавленою батьківських прав щодо двох своїх малолітніх дітей, будь-яких дій про поновлення в батьківських правах не вживає. На думку Служби, як відповідачка, так і її співмешканець [PERSON] на даний час не взмозі забезпечити належні умови для проживання і виховання дітей. Представники органу опіки і піклування, виконкому Вапнярської селищної ради Дячок А.В., Соляник Є.Г. позов підтримали, просять його задовольнити. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, заперечує в його задоволенні, так як взмозі забезпечити належні умови життя і виховання дітей.Не заперечує той факт, що рішенням Тульчинського районного суду у грудні 2010 року вона була позбавлена батьківських прав щодо своїх двох малолітніх дітей, які на даний час знаходяться в Тульчинському дитбудинку, яких вона провідує і має намір вирішити питання в иайбутньому про поновлення в батьківських правах. Коли 09.06.2015 року їхня сім»я була відвідана представниками Служби, то вона (відповідачка) не перебувала у нетверезому стані, а це було наслідком її отруєння ягодами черешень. Тому просить суд в задоволенні позову відмовити. Допитана в якості свідка, директор РЦСССДМ Томашпільської райдержадміністрації [PERSON] суду пояснила, що у період з жовтня 2014 року по липень 2015 року працівниками центру разом з сімейним лікарем приблизно до десяти разів відвідували житловий будинок будинок належний співмешканцеві відповідачки [PERSON] і в якому вони проживають та складали акти щодо придатності їхніх матеріально-побутових умов для виховання дітей. Згідно з цими актами зазначені умови були вкрай незадовільними. Зокрема, будинок потребував невідкладного ремонту; у будинку було холодно, скрізь бруд, Усюди на підлозі та на ліжках було розкидано одяг і лахміття. Посуд було не вимито. Співмешканець [PERSON] поводив себе агресивно. При останньому відвідуванні 09.06.2015 року було встановлено, що відповідачка перебувала у нетверезому стані, спала на ліжку, а зверхи на неї лежала дитина. Ніяких продуктів на кухні не виявилося. Діти були немиті і вдягнені в брудний одяг. Внаслідок загрози життю дитина [PERSON], [INFO], в супроводі медпрацівника та працівника міліції був госпіталізований в дитяче відділення Томашпільської ЦРЛ. В подальшому діти [PERSON] та [PERSON] були направлені в Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини, де перебувають і по даний час. Допитаний в якості свідка, співмешканець відповідачки [PERSON], суду пояснював, що умови виховання їхніх дітей - хай і примітивні, але не є небезпечними для їх життя і здоров»я. Вони взмозі забезпечити дітям кращі умови, а тому не має підстав для відібрання дітей із їх сім»ї. Заслухавши пояснення представників Служби, виконкому Вапнярської селищної ради, відповідачки, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Відповідно до п. 14 Типового положення про службу у справах дітей обласної, Київської та Севастопольської міської державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2007 року № 1068, служба є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах Державного казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням. Згідно з вимогами підп. 8 п. 5 цього Положення служба має право представляти у разі необхідності інтереси дітей в судах, у їх відносинах з підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності. Відповідно до ч.1 ст. 170 СК Українисуд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно з пп. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками чи наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. В абз. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №№ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді спарв про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз»яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винноїповедінки батьків, свідомого нехтування своїми обовязками. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] належним утриманням та вихованням дітей не займається. Діти брудні, голодні, роздягнені, часто знаходяться вдома самі без догляду. При відвідуванні сім»ї працівниками органу опіки і піклування разом з медичними працівниками встановлені факти перебування батьків у стані алкогольного сп»яніння, при цьому останні контакту малодоступні, агресивні. В квартирі брудно, всі речі розкидані по квартирі та на підлозі. Таким чином, умови проживання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в сім»ї відповідачки є небезпечні для життя і здоров'я, морального виховання. Як вбачається з доповідних головного лікаря Томашпільського районного медичного центру первиної медико-санітарної допомоги від 05.01.2015 року №24, від 09.06.2015 року №645, від 13.08.2015 року №982 діти перебувають на «Д» обліку: син [PERSON] з діагнозом - підаортальний дефект міжшлуночкової перегородки. Вторинний дефект міжпередсердної перегородки. Висока легенева гіпертензія (Стан після оперативного лікування), затримка моторики розвитку. Білково-енергетична недостатність П ст.; дочка [PERSON] - дефіцитна анемія І ст. Рахіт І ст., підгострий перебіг. Діти потребують посиленого нагляду з боку батьків та чіткого дотримання медичних рекомендацій, однак останні цих рекомендацій не дотримуються. З огляду на те, що захворювання дітей в зв»язку з порушеннями правил догляду за ними несе загрозу їх життю, 09.06.2015 року діти були госпіталізовані в дитяче відділення Томашпільської ЦРЛ. З матеріалів справи встановлено, що державні та інші органи, в межах своїх повноважень, приймали дієві заходи по допомозі сім'ї відповідачки щодо належного виконання своїх обов»язків по забезпеченню належного батьківського виховання, однак це позитивних наслідків не дало, свідченням чому є звернення Томашпільського РЦСССДМ до правоохоронних органів у березні та червні 2015 року щодо вжиття термінових заходів щодо виконання відповідачкою своїх батьківських обов»язків по вихованню дітей. За наслідками розгляду Томашпільським РВ УМВС України у Вінницькій області вищевказаних звернень було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП (ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов»язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей) співмешканця відповідачки [PERSON] Відповідно до довідки-характеристики виданої виконкомом Вапнярської селищної ради 17.08.2015 року на ім»я [PERSON] встановлено, що за місцем проживання остання характеризується з негативної сторони, як особа, яка зловживає спиртними напоями, контактує з особами антигромадської поведінки, ухиляється від виконання батьківських обов»язків по вихованню своїх малолітніх дітей. Як убачається з рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.12.2010 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] і ухвалено стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно. Частинами 4,5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення чи поновлення батьківських прав орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору. За змістом абз. 3 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду від 19 грудня 2008 року № 20) відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 2342-IV "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" на служби у справах дітей покладається безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Висновок органу опіки та піклування оформляється на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписується головою (заступником голови) та скріплюється печаткою. Як убачається з висновку органу опіки і піклування, Томашпільської районної державної адміністрації від 22.07.2015 року про доцільність відібрання без позбавлення батьківських прав [PERSON] малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], він оформлений на бланку райдержадміністрації, підписаний першим заступником її голови [PERSON]., скріплений печаткою. Вищенаведені докази дають суду правові підстави дійти висновку про обгрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] в доход держави підлягає стягненню 487,20 грн. судових витрат по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved