Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

ТОВ "Сучасний факторинг" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, мотивуючи його тим, що відповідно до укладеного договору №Т0143308 від 24.08.2017 року ТОВ "Сучасний факторинг" надало [PERSON] грошові кошти на купівлю телевізору HISENSE LED HX32M2160H в розмірі 5965 грн. 50 коп., терміном на 12 місяців, зі сплатою 5% щомісячної комісії за управління кредитом. Щомісячний платіж склав 795 грн. 43 коп. Відповідач, порушуючи визначений графік оплат здійснив три платежі з порушенням умов графіка платежів, а саме: 11.09.2017 року - 500 грн.; 19.10.2017 року - 500 грн.; 21.11.2017 року - 500 грн. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 01.10.2019 р. утворилась заборгованість, що складається з: 4465,50 грн. - борг за кредитом, 8428,28 грн. - комісія за управління кредитом, 2863,44 грн. - штраф, 1231,58 грн.- індексація несплачених грошових коштів, 245,60 грн. - 3% річних. В судове засідання представник позивача ТОВ "Сучасний факторинг" не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника. Щодо винесення заочного рішення не заперечують, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч про слухання справи повідомлений в установленому законом порядку за місцем реєстрації, що стверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області № 13/24688 від 27.11.2019 року, довідкою виконавчого комітету Гніванської міської ради № 06-33/1263 від 05.12.2019 року та повернутим рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України, ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 24.08.2017 року між сторонами було укладено кредитний договір №Т0143308 про надання споживчого кредиту на оплату товару, за яким сума кредиту складає 5965,50 грн з урахуванням страхового платежу. Строк користування кредитом - 12 місяців. Плата за користування кредитом складається з річних відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01 % від суми кредиту та щомісячної комісії за управління кредитом в розмірі 5 % від суми кредиту (п.п. 3.6, 3.8 договору). Щомісячний платіж повинен сплачуватись до 24 числа кожного місяця. Розмір щомісячного платежу становить 795,43 грн. ( п.п. 3.9, 3.10 договору). Згідно п. 7.2. Договору за повне або частково прострочення чергового платежу по поверненню кредиту покупець зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 238,62 грн за кожен випадок прострочення. Зазначене підтверджується письмовими доказами: кредитним договором №Т0143308 від 24.08.2017 р. (а.с. 21-22); заявою на отримання споживчого кредиту відповідача [PERSON] від 24.08.2017 р. (а.с.24), паспортом споживчого кредиту за кредитним договором № №Т0143308, видатковою накладною № 8275836 від 24.08.2017 р. (а.с.26). Позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.10.2019 р. утворилась заборгованість, що складається з: 4465,50 грн. - борг за кредитом. Крім того, позивачем нараховано штраф - 2863,44 грн., відповідно до ст. 625 ЦК України -1231,58 грн. індексація несплачених грошових коштів, 245,60 грн. - 3% річних та 8428,28 грн. - комісії (а.с. 10-12). Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Забезпечення виконання зобов`язання у вигляді неустойки (штрафу, пені) регулюється ст. ст. 549-552 ЦК України. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені) (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року. За положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо з дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17, 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року в справі № 6-2071цс16, в постанові Верховного Суду від 07.11.2018 р. у справі №311/1985/16-ц . За таких обставин, вимога про стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитного договору №Т0143308 від 24.08.2017 р. задоволенню не підлягає. Отже, до стягнення підлягають 4465,50 грн. - боргу за кредитом, 2863,44 грн. - штрафу, 1231,58 грн.- індексації несплачених грошових коштів, 245,60 грн. - 3% річних. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд присуджує судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати ТОВ "Сучасний Факторинг" склали 1921 грн. - витрати на сплату судового збору (а.с. 1). До стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 978 грн. 36 коп. 8806,22 (розмір задоволених позовних вимог) х 100 : 17234,40 (ціна позову) = 51 % (процент задоволених позовних вимог) 1921 х 51 : 100 = 979 грн. 71 коп.

Outcome: approved