Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Готельно-курортний комплекс «Карпати» звернувся в суд з позовом до [PERSON], у якому просить зобов'язати відповідача спростувати недостовірну інформацію, поширену останньою відносно позивача шляхом розміщення в соціальній мережі «Фейсбук» (група «[INFO]), «ВКонтакте», наступного змісту: «Мною, [PERSON], через соціальні мережі та в інтерв'ю телеканалу «ZIК» були поширені недостовірні відомості відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Готельно-курортний комплекс «Карпати» про те, що моя дочка [PERSON], перебуваючи у готельно-курортному комплексі «Карпати» у місті Трускавці протягом 04-05 грудня 2015 року отримала хімічний опік 1-го ступеня правої щоки після відвідин басейну СПА-центру санаторію «Карпати» у м. Трускавці. Медиками не доведено факту опіків дитини. За фактичними даними це були прояви алергічної реакції невідомого походження. Будь-які претензії до готельно-курортного комплексу «Карпати» у мене відсутні", а також просить стягнути з відповідача на свою користь 100 000,00 грн. моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON], 04.12.2015 року о 13 год. 34 хв. поселилась у готельно-курортний комплекс «Карпати» на одну добу разом зі своєю матір'ю [PERSON] та донькою [PERSON]. Цього ж дня, о 21 год. 50 хв. відповідач звернулась до чергової медичної сестри зі скаргами на те, що в її доньки сильне почервоніння, зуд та печіння обох щік, які з'явились після відвідин басейну СПА-центру готельно-курортного комплексу «Карпати». За словами чергової медсестри санаторію, дитині було надано антигістамінний (протиалергійний) препарат - сироп «Едем». Наступного дня о 09 год. 00 хв., відповідач звернулась на рецепцію готельно-курортного комплексу "Карпати" з вимогою повернути кошти за проживання через отримані її донькою ушкодження, які відразу були повернуті на її банківський рахунок. Проте, через кілька днів [PERSON] через інтернет-сайти розповсюдила неправдиву інформацію про події, що мали місце під час її перебування в готельно-курортному комплексі "Карпати", зокрема, що кошти не були повернуті відразу, а лише через 4 дні, що плями у дитини були не лише на щоці, а й на підборідді, а також, що після купання в басейні її донька раптово почала себе погано почувати, стан стрімко почав погіршуватись, на тілі дитини раптово з'явились величезні плями у вигляді опіків. Такі висловлювання відповідачки позивач вважає цілеспрямованою дискредитацією позивача. Разом з тим, [INFO] року о 21 год. 00 хв. у телепрограмі "Огляд дня" на телеканалі "ZIK" були поширені недостовірні відомості відносно ТзОВ "Готельно-курортний комплекс "Карпати" у сюжеті під заголовком "У басейні трускавецького санаторію дитина отримала хімічні опіки". Журналістом була використана медична довідка з Львівського травматичного пункту від 05.12.2015 року, а не зі спеціалізованого медичного дерматологічного закладу, сама відповідач негативно та не об'єктивно висвітлювала події. Позивач заперечує можливість спричинення хімічного опіку дитині, та натомість стверджує, що у дитини мала місце алергічна реакція невідомого походження, так як очисні системи басейну працюють в автоматичному режимі і регулюються комп'ютерною програмою, що виключає можливість помилки внаслідок людського фактору, а аналіз води показав, що вміст хлору в басейні був в межах допустимих показників. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, наголосила, що за результатами проведеної службової перевірки Департаменту охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації, комісія прийшла до висновку, що у дитини позивача були клінічні ознаки алергічного дерматиту, локальної форми (ймовірно спричиненої екзогенним фактором). В судовому засіданні відповідач та її представники [PERSON] і [PERSON] проти позову заперечили з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву та зазначили, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки дитина [PERSON] в дійсності після відвідування басейну готельно-курортного комплексу «Карпати», зазнала почервоніння шкіри, зуд та печіння обох щік, а тому висвітлена нею у соціальних мережах інформація є правдивою. Заслухавши пояснення представників сторін та відповідача, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Статтею 94 ЦК України визначено, що юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу. В силу ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст. 201 ЦК України ділова репутація юридичної особи є немайновим благом, яке охороняється цивільним законодавством. Відповідно до ст. 2 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" визначено поняття ділової репутації, як сукупність підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробити висновок про професійні та управлінські здібності такої особи, її порядність та відповідність її діяльності вимогам закону. Зазначене поняття застосовується до правовідносин, на які поширюється цей Закон. Статтею 200 ЦК України встановлено, що інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Суб'єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями. Порядок використання інформації та захисту права на неї встановлюється законом. Згідно ст. 2 ЗУ "Про інформацію" визначено, що основними принципами інформаційних відносин є: відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації. В силу ст. 22 ЗУ "Про інформацію" масова інформація - інформація, що поширюється з метою її доведення до необмеженого кола осіб. Засоби масової інформації - засоби, призначені для публічного поширення друкованої або аудіовізуальної інформації. Як вбачається з тексту публікації від [INFO] року, розміщеної за інтернет-посиланням [INFO] на інформаційному порталі "Західноукраїнський інформаційний портал "Press Центр", (а.с.15-17) автором такої зазначена [PERSON] з посиланням на джерело інформації [PERSON], а тому в якості відповідача позивачем вірно визначено [PERSON], оскільки, як зазначає Пленум ВСУ у постанові № 1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи" у випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем. Аналізуючи зміст публікації, суд зазначає, що вказана інформація викладена у формі прямої мови [PERSON] з вставками опису подій від імені автора [PERSON]. Пряма мова відповідача містить наступні елементи:" - То, что с нами произошло - это просто ужас! -Мы приехали в санаторий «Карпаты» на два дня, заплатили 1 511 гривен за первые сутки проживания, заселились в номер и ребенок захотел поплавать в бассейне. Замечу - детском! Похлюпалася там часа два, а когда вернулись в номер, [PERSON] начала жаловаться, что ей печет лицо, кричать и махать руками - лицо ее было красное, как мак! Пятна на щеках, подбородке. Мы обратились к медсестре, нам оказали первую помощь - препарат от аллергии, не помог.", тобто вказаний відривок тексту передає перебіг подій, які мали місце в готельно-курортному компексі "Карпати" 04.12.2015 року за її безпосередньої участі та не містить будь-яких спотворень щодо перебігу подій, оскільки позивач у своєму позові наводить такий же алгоритм подій. Фраза "То, что с нами произошло - это просто ужас", "[PERSON] начала жаловаться, что ей печет лицо, кричать и махать руками - лицо ее было красное, как мак!" не являються такими, що порочать ділову репутацію позивача, оскільки передають емоційний стан відповідача та її суб'єктивне сприйняття перебігу подій, а вжиті мовно-стилістичні засоби покликані підсилити ефект сказаного, тобто являються оціночними судженнями. Крім цього, відповідач вказує, що медичною сестрою закладу була надана перша медична допомога у вигляді препарату від алергії, який не допоміг. Наступний відрізок прямої мови відповідача "Я по образованию медик, поэтому видела, что это никакая не аллергия, а поврежденный верхний слой кожи - эпидермис, - говорит [PERSON]. - Помогли другие отдыхающие этого отеля - дали намазать лицо ребенка кефиром, средством, которое всегда используют при солнечных ожогах. Кстати, они говорили, что в бассейне сильно чувствуется запах хлора. Кефир утолил дочери боль и мы вернулись в номер, но предупредили, что выезжаем отсюда и попросили вернуть нам деньги." теж не містить будь-яких висловів на адресу позивача, які б давали підставу стверджувати про недостовірність описаного або являється таким, що порочить ділову репутацію позивача. В подальшому частина тексту "Однако деньги отдавать [PERSON] администрация санатория отказалась. Пришлось вызвать полицию." викладена автором від третьої особи і не є висловлювання відповідача. Наступний відрізок, викладений від імені відповідачки "- Пока я писала объяснения, подошли двое неизвестных мужчин, начали фотографировать дочь без моего разрешения, хамить, мол за распространение информации привлекут к суду о защите деловой репутации заведения, - говорит женщина. - Почему-то интересовались, где я работаю, кто я по образованию, в какой стране живу, хотя это не имело никакого отношения к травмам, которые мой ребенок получила в их бассейне. Никто не извинился, не предложил разумного выхода из ситуации." не містить висловлювань, що порочать ділову репутацію позивача, так як передають критичну оцінку відповідачем перебігу подій, тобто є оціночними. Відрізок тексту "Уже во Львове медики поставили [PERSON] диагноз - химический ожог и контактный дерматит с химическими веществами, сделали анализы на иммуноглобулин, которые подтвердили, что ребенок - не аллергик. После курса лечений кожа на щеках ребенка начала подсыхать и шелушиться." викладений від імені автора в третій особі і синхронізується з перебігом подій, оскільки станом на день публікації [INFO] року існували медичні довідки від 05.07.2015 року сімейного лікаря [PERSON] (амбулаторно) Трускавецької міської лікарні (а.с.61,66), яка містить діагноз "контактний дерматит", від 05.12.2015 року за № 157 чергового лікаря міського травмпункту № 1 [PERSON] (а.с.62,64) з діагнозом хімічний опік правої щоки 1 ст., від 07.12.2015 року (а.с.39,60) копія запису амбулаторного лікування у дерматолога з діагнозом алергічний контактний дерматит, спричинений хімічними речовинами. Таким чином, автором оприлюднено відомості з медичних документів, що були у розпорядженні відповідача. Надалі пряма мова відповідача "- Через четыре дня деньги они мне таки вернули. Однако я буду добиваться теперь экспертизы и анализа воды в бассейне, проверки санстанцией, потому что завтра на месте моего ребенка может оказаться любой другой, я себя после этого перестану себя уважать, - говорит женщина. - Это банальная халатность сотрудников санатория, которые в воду дали много хлора." Як вбачається з квитанцій (а.с.14) 05.12.2015 року позивачем було перераховано на платіжну карту відповідача грошові кошти в сумі 1 376 грн., 135 грн., які були опрацьовані банком 07.12.2015 року (а.с.57), оскільки 05.12.2015 року та 06.12.2015 року вихідні дні. Тобто, фраза "Через четыре дня деньги они мне таки вернули" є суб'єктивним твердженням відповідача та не містить конкретних неправдивих тверджень на адресу позивача. Окрім цього, в решті частини цей абзац не містить неправдивих відомостей відносно позивача. Оцінка дій працівників санаторію " Это банальная халатность сотрудников санатория, которые в воду дали много хлора." являється оціночним судженням. Окрім цього, автором приведена пряма мова генерального директора санаторію "Карпати" [PERSON] на спростування висловів відповідача. Аналізуючи текст, викладений в соціальній мережі "Facebook" у спільноті "[INFO] на сторінці [PERSON] від імені автора [PERSON] (а.с.19) суд зазначає, що фрагмент тексту "4 грудня я та моя донька відпочивали в Трускавці, у санаторії Карпати. Після купання в басейні моя донька раптово почала себе погано почувати, стан стрімко почав погіршуватись. Після цього на тілі дитини раптово з'явились величезні плями у вигляді опіків, коли я звернулася в медпункт санаторію - викликали медсестру, яка дала половину таблетки "едем", після прийому ліків, почало нестерпно пекти тіло, дитина почала плакати від болю та махати руками, що все її дико пече." містить опис перебігу подій, суб'єктивно викладений відповідачем з використанням гіпербол для підсилення ефекту та являється її оцінкою ситуації і не містить неправдивих відомостей, оскільки позивачем ці ж події описуються в такій же послідовності, тільки з використанням стриманих висловів у діловій стилістиці. Наступний фрагмент "Пізніше, лише за моїм проханням працівники готелю викликали "швидку" допомогу. Швидка не мала жодних препаратів, так як в дитини був больовий шок. Побачивши недбалість та зухвале ставлення персоналу нам почали допомагати небайдужі відпочиваючі готелю (мазали дитину кефіром)" стосується медичних працівників, що прибули за викликом та не являється оцінкою дій працівників позивача. Фрагмент «Після цієї ситуації у нас пропало бажання відпочивати у такому санаторії. Я, як потерпіла вимагала повернути мені кошти, в чому було відмовлено. Я вирішила викликати поліцію, відразу після прибуття поліції приїхали з погрозами зухвалий головний лікар і нікчемний адміністратор, які вели себе брутально та хамовито - і пригрозили мені, що я пошкодую, що з ними зв'язалися. В мою сторону полетіли погрози та лайливі слова. Після цього інциденту я поїхала в лікарню, і маю заключення, що це був хімічний опік (є обстеження двох лікарень). Хочу застерегти усіх - діти це найцінніше що у нас є, і я готова піти "по головах" цих зухвалих працівників, котрі не несуть відповідальності за свої вчинки, щоб в подальшому уникнути подібних інцидентів з відпочиваючими!» не являються такими, що порочать ділову репутацію позивача, оскільки передають емоційний стан відповідача та її суб'єктивне сприйняття перебігу подій, а вжиті мовно-стилістичні засоби покликані підсилити ефект сказаного, тобто являються оціночними судженнями. Разом з тим, доданий до позовної заяви скрін-шот (а.с.18) не містить посилань на автора та розповсюджувача такої інформації, хоча саме на позивачу лежить обов'язок надати такі відомості суду у відповідності до ч.1 п.12 Постанови Пленуму ВС України № 1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи". В силу ст. 30 ЗУ "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Таким чином, позивач, враховуючи відомості, що викладені в довідці про результати службової превірки Департаменту охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації, згідно якої комісія прийшла до висновку, що у дитини були клінічні ознаки алергичного дерматиту, локальної форми (ймовірно спричиненої екзогенним фактором), позивач має право скористатись наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то така може бути стягнута з відповідача в тому випадку, коли оціночні судження викладені в брутальній чи принизливій формі. При цьому розмір моральної шкоди повинен бути обґрунтований позивачем. Враховуючи відсутність будь-яких обґрунтувань розміру моральної шкоди, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача, а також правових підстав для відшкодування такої, така до стягнення не підлягає. Посилання на ст. 277 ЦК України судом не може бути прийнято до уваги, оскільки вказана норма регламентує спростування недостовірної інформації щодо фізичної особи, а в даному випадку судом не встановлено поширення недостовірної інформації та ще й відносно позивача - юридичної особи. Разом з тим, враховуючи, що предметом доказування в такій категорії справ являються сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, то обставини видачі свідоцтва про народження дитини відповідача судом не досліджуються. Беручи до уваги наведене вище, суд прийшов до переконання про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed