Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» Житєньова В.В. звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.12.2019р. між [PERSON] та НАСК «ОРАНТА» укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс АО 6604817), яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу «Хюндай», д.н. [NUMBER] . 03.08.2020 року о 13 год. 25 хв. на А/д Т-22-16 сталася автопригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням [PERSON] та автомобіля «Тойота», д.н. [NUMBER] . Винною особою у даному ДТП визнано [PERSON] згідно з постановою Вишгородського районного суду міста Києва по справі № 363/3715/20 від 30.10.2020 року. Відповідно до Дослідження № АА 5222 МЕ-2 від 29.09.2020 року, ремонтної калькуляції, страхового акту №ОЦВ-СП-20-32-31-31974/1 та розрахунку суми страхового відшкодування розмір страхового відшкодування виплаченого власнику транспортного «Тойота», д.н. [NUMBER] склав 127 500 грн. 00 коп. та була виплачена 12.10.2020 року, згідно платіжного доручення №48602. З огляду на зазначене, представник позивача ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» Житєньова В.В. просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» суму страхового відшкодування в розмірі 127 500 , 00 грн. та судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.02.2021 року розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. 16.03.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.94-125), в якому заперечує проти заявлених позовних вимоги, зокрема, зазначаючи, що позивач намагається поєднати два несумісних правових поля у правовідносинах - суброгація та регрес, водночас зазначає, що між позивачем та відповідачем виникло нове зобов`язання, що покладає на позивача тягар доведення своїх вимог, а саме посилання позивача на порушення п.п. г) п.п.38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є необґрунтованими, оскільки позивач не надав доказів, які б підтверджували, що дорожньо-транспортна пригода є безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу відповідача «Хюндай «І30», р.н. [NUMBER] існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Також, зазначається, що позивач помилково ототожнює поняття адміністративної справи та справи про адміністративне правопорушення, позивачем не враховано, що в постанові Вишгородського районного суду Київської області від 30.10.2020 року не зазначено, а тому, відповідно суд не досліджував та не встановлював, які саме обставини викликали несправність шин транспортного засобу відповідача та не зазначено характер несправностей. При цьому, зазначається, що позивач не виконав свій обов`язок, передбачений п.34.2 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто не направив свого представника на місце настання страхового випадку та /або до місцезнаходження пошкодженого майна. Одночасно, відповідач у відзиві вказує, що документ «Дослідження №АА5222МЕ-2» створений ТОВ «ГАРАНТ-АСІСТАН» 03.12.2020 року, який містить всі розрахунки матеріального збитку та вартості транспортного засобу [PERSON] , фактично складений через два місяці після того, як була зроблена виплата страхового відшкодування. Позивач не надав до позовної заяви документи, які б підтверджували кваліфікацію осіб, які складали документи додані до позовної заяви, та на підставі яких можна було б встановити, що ці особи уповноважені на складання таких документів. Протокол (акт) огляду транспортного засобу від 14.08.2020 року, розрахунок страхового відшкодування від 28.09.2020 року, страховий акт №ЩЦВ-СП-20-32-31974/1 від 29.09.2020 року, документ «Дослідження «№АА5222МЕ-2» від 03.12.2020 року, складені особами, у яких відсутня підтверджена відповідна кваліфікація експерта, аварійного комісара або оцінювача, в тому відсутня довіра до змісту зазначених документів. З огляду на викладене, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. 26.03.2021 року на адресу суду надійшли письмові пояснення від представника позивача Негрич С.Ю. , разом з доданими до них документами (а.с.129-133). 02.04.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання про доручення до матеріалів заперечень на позовну заяву (а.с.147-155). 15.04.2021 на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення на заперечення відповідача (а.с.161-163). 16.04.2021 до суду від відповідача надійшла заява щодо виконання вимог суду, у яких просить суд її долучити до матеріалів, при цьому, не брати до уваги письмові пояснення позивача на відзив відповідача та додані до нього докази, які надійшли від позивача до суду 26.03.2021 (а.с.167-173). 23.04.2021 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про доручення до матеріалів доказів направлення відповідачу документів (а.с.180-181). 05.05.2021 на адресу суду від відповідача надійшла заява та клопотання, у яких просить залишити без розгляду письмові пояснення позивача від 24.03.2021 поданих до суду; не приймати до розгляду докази подані позивачем до клопотання про залучення доказу від 24.03.2021, оскільки подані з порушенням встановленого строку, а також залишити без розгляду документ «письмові пояснення позивача на заперечення відповідача» від 12.04.2021 року, поданий до суду позивачем, оскільки зазначений документ не є заявою по суті справи та поданий в порушення процедури спрощеного провадження (а.с.184-194). 19.05.2021 до суду від відповідача надійшло клопотання/заява просить суд перевірити факт наявності у Київської регіональної дирекції «НАСК`Оранта» повноважень на представництво ПАТ «НАСК «Оранта»; перевірити обсяг повноважень співробітників Київської регіональної дирекції «НАСК Оранта», а саме, право на звернення з відповідним процесуальним документом до суду; перевірити факт наявності повноважень у голови правління ПАТ «НАСК «Оранта», видати довіреності співробітникам Київської регіональної дирекції «НАСК`Оранта» (а.с.197-199). 10.06.2021 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про доручення до матеріалів копії статут, копії витягу з ЄДРПОУ від 12.12.2019 року; копію витягу з ЄДРПОУ від 11.01.2021, докази направлення зазначених документів відповідачу, а також заява про направлення копії лікарняного листа про перебування на лікарняному, станом на 25.05.2021. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. При цьому, 29.06.2021 на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача Негрич С.Ю. про відкладення розгляду справи мотивувавши тим, що вона бере участь в іншому судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Розглянувши клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки позивач не був позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника, при цьому, не доведено, що Негрич С.В. являється єдиним представником позивача. Крім того, не було надано документи у підтвердження перебування її в іншому судовому засіданні. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Щодо повноважень представника позивача Житєньової В.В на підписання даної позовної заяви слід зазначити наступне. Як вбачається з копії довіреності від 14.12.2020, яка додана до позовної заяви, ПАТ «НАСК «Оранта», в особі Голови правління Грищенка В.М., уповноважив цією довіреністю головного фахівця відділу правового та кадрового забезпечення Київської регіональної дирекції НАСК «Оранта» Житєньова В.В. , зокрема, на представлення інтересів Компанії, в тому числі пред`являти від імені ПАТ «НАСК «Оранта» позовні заяви, підписувати їх. Довіреність дійсна до 31 грудня 2021 року включно. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Відповідно до підпункту 4 п.12.13. статуту ПАТ «НАСК «Оранта», Голова правління видає довіреності на представництво інтересів Компанії і вчинення дій від її імені. Як убачається із матеріалів з 31.12.2020 року Головою Правління являється [PERSON] . Одночасно, слід зазначити, що відповідно до ст.248 ЦК України, представництво за довіреністю припиняється у разі: 1) закінчення строку довіреності; 2) скасування довіреності особою, яка її видала; 3) відмови представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю; 4) припинення юридичної особи, яка видала довіреність; 5) припинення юридичної особи, якій видана довіреність; 6) смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності; 7) смерті особи, якій видана довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. Статтею 249 ЦК України визначено наслідки скасування довіреності. Отже, дія довіреності припиняється у випадках, визначених статтями 248, 249 ЦК України. Однак, будь-яких доказів припинення дії довіреності виданої від імені ПАТ «НАСК «Оранта» на ім`я Житєньової В.В. матеріали справи не містять. Крім того, Верховний Суд у постанові від 17 серпня 2020 року у справі №923/37/20 виклав правовий висновок, відповідно до якого, зміна керівника юридичної особи, яка видала довіреність, не припиняє дію такої довіреності, оскільки довіреність видається від імені юридичної особи її керівником, а не від імені керівника юридичної особи, і закон не передбачає такої підстави для припинення дії довіреності, як зміна керівника юридичної особи. Таким чином, позовна заява подана та підписана особою, яка мала на це відповідні повноваження. Стосовно клопотання та заяви відповідача про залишення без розгляду письмових пояснень позивача від 24.03.2021 поданих до суду; не прийняття до розгляду доказів поданих позивачем до клопотання про залучення доказу від 24.03.2021, оскільки подані з порушенням встановленого строку, а також залишення без розгляду документу «письмові пояснення позивача на заперечення відповідача» від 12.04.2021 року, поданого до суду позивачем, оскільки зазначений документ не є заявою по суті справи та поданий в порушення процедури спрощеного провадження, слід зазначити, що судом не встановлювався строк для подачі позивачем письмових пояснень, подання позивачем письмових пояснень по справі є його правом, при цьому, ЦПК України не передбачає строки направлення іншому учаснику таких пояснень. Окрім того, як убачається із матеріалів справи позивачем були направлені на адресу відповідача письмові пояснення по справі, які подавалися та документи, які позивач просив долучити до матеріалів. За таких обставин, клопотання та заява відповідача про залишення без розгляду письмових пояснень позивача та не прийняття до розгляду доданих позивачем документів, не підлягають задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пп. «г» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Судом встановлено, 03.08.2020 року о 13 годині 25 хвилин, [PERSON] керуючи власним автомобілем "Хюндай", номерний знак [NUMBER] , на 16 кілометрі +410 метрів автодороги Г.Пристань З.Порт, гр. [PERSON] , в порушення п. 2.3 (а) Правил дорожнього руху, перед виїздом не забезпечив технічний стан т/з, у зв`язку із чим відбулось розірвання шини та т/з винесло на смугу зустрічного руху, де сталось зіткнення з автомобілем "Тойота Прадо", д.н.з. [NUMBER] , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України. Згідно постанови Вишгородського районного суду Київської області від 30.10.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення (а.с. 5). Постанова Вишгородського районного суду Київської області від 30.10.2020 року набрала законної сили. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 30.10.2020 за участю автомобілів "Хюндай", номерний знак [NUMBER] та "Тойота Прадо", д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] . Таким чином, винність дій [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 03.08.2020, є доведеною. Як убачається, 14.12.2019 року між [PERSON] та НАСК «ОРАНТА» був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АО 6604817, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водія транспортного засобу марки «Хюндай», д.н. [NUMBER] , згідно якого страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000 грн., франшиза становить 2 500 грн., зі строком дії до 19.12.2020 року включно (а.с.6). Пунктом 33-1.1. ст.33-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально. 06.08.2020 року власник автомобіля "Тойота Прадо", д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до позивача з повідомленням про ДТП, яка мала місце 03.08.2020 року за участі автомобілів «Хюндай» та «Тойота» (а.с.9). Відповідно до п.35.1. ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Так, відповідно до заяви про страхове відшкодування, 06.08.2020 року власник автомобіля "Тойота Прадо", д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до позивача з вимогою виплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу «Тойота Прадо» державний номерний знак [NUMBER] , з вини [PERSON] водія транспортного засобу "Хюндай", номерний знак [NUMBER] , відповідно до калькуляції, складеній у відповідності до вимог п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», спеціалістом (або уповноваженою особою) страховика з способом, розміром визначення страхового відшкодування згоден (а.с.10). 14.08.2020 року був здійснений огляд пошкодженого майна, а саме, транспортного засобу «Тойота Прадо» державний номерний знак [NUMBER] та складено представником НАСК «Оранта» Новоселецьким В.А. протокол (Акт) та додаток до нього (а.с.121-122). Слід зазначити, що відповідно до витягу з Реєстру атестованих судових експертів Міністерства юстиції України (а.с.138) , на період огляду транспортного засобу «Тойота Прадо» державний номерний знак [NUMBER] , свідоцтво експерта Новоселецького В.А. діяло. Відповідно до ремонтної калькуляції № АА 5222 МЕ від 25.08.2020 вартість ремонту транспортного засобу «Тойота Прадо» державний номерний знак [NUMBER] становить 420 994,85 грн (а.с.18-22). Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. З урахуванням зазначеного, за фактом вчинення зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди було складено страховий акт №ОЦВ-СП-20-32-31974/1 від 29.09.2020 та розрахункок суми страхового відшкодування від 28.09.2020 року сума страхового відшкодування до виплати [PERSON] становить 127 500 грн. (а.с. 8, 24). Як убачається із матеріалів справи, сума страхового відшкодування у розмірі 127 500,00 грн була виплачена позивачем [PERSON] у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №48602 від 12.10.2020 (а.с. 7). 03.12.2020 спеціалістами ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» було визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Тойота Прадо» державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП який складає 169512,41 грн., про що складено дослідження № АА 5222 МЕ-2 від 03.12.2020 (а.с.12-17). Водночас, оскільки страхове відшкодування було виплачено [PERSON] на підставі ремонтної калькуляції № АА 5222 МЕ від 25.08.2020 та відповідно до страхового акта №ОЦВ-СП-20-32-31974/1 від 29.09.2020 ,розрахунку суми страхового відшкодування від 28.09.2020 року, суд не надає оцінку дослідженню № АА 5222 МЕ-2, яке було проведено вже після виплати страхового відшкодування [PERSON] 06.11.2020 за №3390-03-06/ позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу у розмірі 127 500,00 грн, на що останнім була направлена відповідь на заяву, що він не вбачає причинного зв`язку із скоєним ДТП та незабезпеченням технічного стану транспортного засобу, у зв`язку із чим відбулося розірвання шини (а.с. 25-33). 10.12.2020 за №33-90-03-06/3526 позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату (страхового) відшкодування в порядку регресу у розмірі 127 500,00 грн, яка залишена без задоволення (а.с.34-35). На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму страхового відшкодування. В зв`язку з наведеним позивач набув права вимоги в порядку регресу до відповідача про стягнення сплаченого [PERSON] страхового відшкодування з підстав, передбачених пп. «г» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ч. 1 ст. 1191 ЦК України. Враховуючи те, що водій забезпеченого транспортного засобу [PERSON] спричинив ДТП внаслідок незабезпечення технічного стану автомобіля існуючим вимогам ПДР, завдана ним шкода потерпілому ним не відшкодована, позовні вимоги підлягають задоволенню, як такі що ґрунтуються на Законі, Договорі, підтверджені належними та допустимими доказами. Вирішуючи даний спір суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 06.05.2020 року у справі №330/630/19. Доводи відповідача спростовуються вищевикладеним. Крім того, заперечення позову представником відповідача з мотивів відсутності доказів вини [PERSON] у порушенні вимог п.2.3. (а) Правил дорожнього руху суд відхиляє та спростовує даними постанови Вишгородського районного суду від 30.10.2020, якою встановлено вину останнього у порушенні вищевказаних вимог ПДР та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП у виді штрафу. Вказана постанова набрала законної сили. Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України при задоволенні позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем у виді судового збору в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved