Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

Адвокат Фінкевич В.Г., діючи в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 17905, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальності "Вердикт Капітал" заборгованість за кредитним договором № 490927715 від 24 листопада 2014 року та витрати за вчинення виконавчого напису. Зазначив, що позивач не підписував жодних кредитних договорів з ТОВ «Вердикт Капітал», а тому товариство не могло надати приватному нотаріусу оригінал кредитного договору як первинного документу для вчинення оскаржуваного виконавчого напису за відсутністю такого. Просив визнати зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Сторони у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заяви, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглянути без його участі, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду від нього не надходило, відзив на позовну заяву ним не подано. Третя особа - приватний ноатірус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомляв. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. в судове засідання не прибула; однак спрямувала до суду заяву про доручення доказів до справи, витребуваних судом. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку положень статті 280 ЦПК України. Відповідно до статті 247 частини 2 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою судді від 19 квітня 2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Ухвалою суду від 14 червня 2021 року витребувано докази. Дослідивши подані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» стягнуто заборгованість за кредитним договором №490927715 від 24 листопада 2014 року укладеним між [PERSON] та Акціонерним товариством «Альфа Банк» в загальному розмірі 22 393 грн 51 коп., в розмір якої зокрема входить і плата за вчинення цього виконавчого напису. Із копії постанови про відкриття провадження ВП № 62940008 від 3 вересня 2020 року вбачається, що 3 вересня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. було розглянуто заяву стягувача про примусове виконання - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про примусове виконання виконавчого напису № 17905 виданого 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 22 393 грн 51 коп. та прийнято рішення про відкриття виконавчого провадження. 14 червня 2020 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 14 серпня 2020 року та зареєстрованого в реєстрі за № 17905. Із наданих до суду на виконання ухвали суду про витребування доказів від 14 червня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. спрямувала на адресу копії наступних документів: кредитний договір № 490927715 від 24 листопада 2014 року; додаток № 1 до кредитного договору № 490927715 від 24 листопада 2014 року; виписка з особового рахунку № [NUMBER] ; виконавчий напис зареєстрований в реєстрі № 17905 від 14 серпня 2020 року. Відповідно до положень статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінета Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року визначено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до вказаного переліку, стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, здійснюється на підставі наданого стягувачем оригіналу кредитного договору, засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Частиною першою статті 88 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 5 червня 2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Згідно з положеннями статті 50 Закону України "Про нотаріат", нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Ухвала суду від 14 червня 2021 року в частині щодо витребування доказів у третьої особи: приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. для огляду у судовому засіданні належним чином завірених копій матеріалів нотаріальної справи щодо виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 14 червня 2020 року та зареєстрованого в реєстрі за № 17905, яка б мала підтвердити фактичне існування кредитних правовідносин між позивачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», залишились без задоволення, а ухвала суду від 14 червня 2021 року приватним нотаріусом без виконання. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з пунктом 10 статті 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. У відповідності до статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Таким чином, суд без надання позивачем та третьою на стороні відповідача нотаріальної справи, зокрема оригіналу кредитного договору позбавлений можливості перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Оскільки оспорюваний виконавчий напис безпосередньо стосується інтересів позивача, суд прийшов до висновку, що [PERSON] має право на оскарження зазначеної нотаріальної дії: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (оскільки відповідачем не доведений факт отримання позивачем кредиту), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Дослідив та оцінив усі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з чим виконавчий напис має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved