Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вищевказаним позовом, який мотивує тим, що 05 листопада 2018 року він через особистий кабінет, на сайті інтернет- магазину « Мобіллак » , оформив замовлення № 182460054 на купівлю у ТОВ «Атом-Технікс» планшета Apple iPad 9,7 ( 2018 ) 32GB WiFi Space Gray, код товару: 1590603 і здійснив оплату у сумі 9796,00 гривень з карти «Монобанку» [NUMBER] , відповідно до квитанції №27896095 від 05.11.2018 о 12. 42 год. за товар згідно рахунку № 182460054 , на розрахунковий рахунок ТОВ "АТОМ-ТЕХНІКС", ЄДРПОУ 41137856, р/р [NUMBER] в ПАТ "Альфа-Банк", МФО 300346. В момент оплати замовлення 05.11.2018р, через відсутність особистих готівкових коштів «Монобанком», йому було погоджено питання оформлення кредиту на суму 9 796,00 грн. у формі розстрочки терміном на три платежі .Через те, що замовлений товар в даному інтернет-магазині виявився відсутнім, про що 07.11.2018 року його повідомили у колл-центрі магазину, він відмінив замовлення і 08.11.2018 року на сайті інтернет-магазину « Мобіллак » оформив заявку на повернення коштів. Йому обіцяли повернути кошти до 19 листопада 2019 року, проте термін їх повернення в подальшому постійно переносився. Переписка з приводу повернення коштів велась упродовж з 08.11.2018 по даний час. Перераховані, як оплата товару, кошти в сумі 9 796,00 гривень досі не повернуті йому на картковий рахунок, з якого була здійснена оплата, у повному обсязі. Здійснено декілька платежів в рахунок часткового погашення боргу: 13.12.2018-1000 грн., 29.12.2018 - 1000 грн., 10.01.2019 - 2000 грн., 31.01.2019 - 1000 грн., 31.01.2019-796 грн., 08.02.2019- 1000 грн., 07.10.2019 - 195 грн., всього на суму 6991 грн. Залишок боргу станом на сьогоднішній день складає 2805 грн. 21.09.2019р. він надіслав рекомендованою поштою відповідачу претензії з вимогою повернути борг, проте на даний час будь-якої відповіді про розгляд його звернень він не отримав. Договір купівлі-продажу товару, який був укладений між позивачем та відповідачем за допомогою мережі Інтернет є договором, укладеним на відстані, до якого застосовуються положення ст.13 Закону України «Про захист прав споживачів». 08.11.2019року він на веб-сайті компанії в особистому кабінеті заповнив відповідну форму заявки на повернення коштів за замовлення № 182460054 на карту, з якої були перераховані кошти. Як слідує з повідомлення інтернет-магазину, він повинен був отримати сплачені ним кошти за неотриманий товар до 8 грудня 2018 року, проте відповідач зобов`язання не виконав і коштів повністю не повернув. Всупереч ст.ст. 12, 13 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач не повернув позивачу сплачену грошову суму за товар внаслідок розірвання договору протягом 30 днів з моменту повідомлення про розірвання договору, а тому він вважає, що останній відповідно до ч. 9 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» зобов`язаний сплатити на користь [PERSON] неустойку в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. Прострочення у поверненні грошей становить період з 09.12.2018 по 08.12.2019, з яких: з 09.12.2018 по 13.12.2018 - 5 днів, заборгованість у сумі 9796,00 грн.; з 14.12.2018 по 29.12.2018 - 16 днів, заборгованість у сумі 8796,00 грн.; з 30.12.2018 по 10.01.2019 - 12 днів, заборгованість 7796,00 грн.; з 11.01.2019 по 31.01.2019 - 21 день, заборгованість у сумі 5796,00 грн.; з 01.02.2019 по 08.02.2019 - 8 днів, заборгованість у сумі 4000,00 грн.; з 09.02.2019 по 07.10.2019-242 дні, заборгованість у сумі 3000,00 грн.; з 08.10.2019 по 08.12.2019 - 61 день, заборгованість у сумі 2805,00 грн. Таким чином, розмір неустойки становить: 1% від 9796,00 грн. =97-96 грн., що за 5 днів з 09.12.2018 по 13.12.2018 становить 489,80 грн.; 1% від 8796,00 грн. = 87,96 грн., що за 16 днів з 14.12.2018 по 29.12.2018 становить 1407,36 грн.; 1% від 7796,00 грн. = 77,96 грн., що за 12 днів з 30.12.2018 по 10.01.2019 становить 935,52 грн.; 1% від 5796,00 грн. = 57,96 грн., що за 21 день з 11.01.2019 по 31.01.2019 становить 1217,16 грн.; 1% від 4000,00 грн. = 40,00 грн., що за 8 днів становить 320,00 грн.; 1% від 3000,00 грн. = 30,00 грн., що за 242 днів становить 7260,00 грн.; 1% від 2805,00 грн. = 28,05 грн., що за 61 день становить 1711,05 грн., що в загальній сумі за весь період прострочення платежу становить 13340,89 грн. Він намагався придбати товар у відповідача до дня народження дружини 09 листопада 2018 року . Коли з`ясувалось, що замовлення належним чином і своєчасно виконане не буде, він був змушений докласти додаткових зусиль та затратити свій робочий час та додаткові кошти, щоб придбати подарунок в іншого продавця. 08.11.2018 року, внаслідок душевних страждань, з ним трапився гіпертонічний криз і він був змушений звернутись за допомогою до медичної установи. Внаслідок несвоєчасного повернення коштів, отриманих в кредит, будучи пенсіонером та інвалідом другої групи, якому протипоказані емоційні навантаження, він постійно зазнавав сильних душевних страждань, був змушений телефонувати до відповідача, через що значно погіршився стан його здоров`я. З 26 грудня 2018 року по 04 січня 2019 року, через гіпертонічний криз, перебував на стаціонарному лікуванні. Він був вимушений переривати звичний спосіб життя, вживати додаткових заходів задля того аби звернутись спочатку до відповідачів з претензією, а потім із позовною заявою до суду, а тому йому завдана моральна шкода, яку він оцінює у 5000 грн. Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АТОМ-ТЕХНІКС" на його користь 21 145 грн.89 коп, з яких: залишок боргу в сумі 2805 грн, неустойку за невиконання зобов"язань по договору купівлі-продажу, укладеному на відстані, в сумі 13340,89 грн., відшкодування моральної шкоди у сумі 5000 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що у матеріалах справи міститься відповідне поштове повідомлення. Крім того, є оголошення на сайті судової влади про розгляд даної справи. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Відповідно до статті 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду. Згідно зі статтею 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 10 ЦПК). Згідно частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 05.11.2018 року між ТОВ «Атом-Технікс» та [PERSON] через інтернет-магазин «Мобіллак» укладено договір про купівлю-продаж планшета Apple iPad 9,7 ( 2018 ) 32 GB WiFi Space Gray, код товару: 1590603 . Як випливає з матеріалів справи, [PERSON] здійснив оплату за товар в сумі 9796,00 гривень з карти «Монобанку» [NUMBER] , відповідно до квитанції №27896095 від 05.11.2018 згідно рахунку № 182460054 , на розрахунковий рахунок ТОВ "АТОМ-ТЕХНІКС", ЄДРПОУ 41137856, р/р [NUMBER] в ПАТ "Альфа-Банк", МФО 300346, що підтверджується копією квитанції сплату сервісу онлайн - платежів від 05 листопада 2018 року. З роздруківки, наявної в матеріалах справи та дублікату квитанції від 05.11.2018 №112327829 вбачається, що за замовлення №182460054 позивачем сплачено відповідачу передоплату у розмірі 9796 грн (а.с. 12-13) Таким чином, судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини які регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про захист прав споживачів». Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За змістом п.8 ч.1 ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів" договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку (зокрема Інтернету) є договором, укладеним на відстані. Згідно з ч.7 ст.13 Закону України "Про захист прав споживачів" до договору, укладеного на відстані, застосовуються положення, передбачені частинами п`ятою - дев`ятою статті 12 цього Закону. Ч. 4 ст. 12 Закону України "Про захист прав споживачів", продавець (виконавець) протягом тридцяти днів з повідомлення споживачем про розірвання договору повинен повернути споживачеві одержані кошти. Відповідно до ч. 6 ст. 12 вказаного Закону України "Про захист прав споживачів" , у разі ненадання документа (електронного документа) або підтвердження інформації споживач повідомляє продавця (виконавця) про недійсність договору. Продавець (виконавець) протягом тридцяти днів з моменту одержання такого повідомлення повинен повернути споживачеві одержані кошти та відшкодувати витрати, понесені споживачем у зв`язку з поверненням продукції. Частиною 9 вказаної статті Закону №1023-XII визначається, що якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" від 12.04.1996 № 5, зазначено, що неустойка (штраф, пеня) стягується лише тоді, коли це передбачено укладеним сторонами договором чи відповідним нормативним актом. Пеня за порушення договору нараховується і стягується у відсотковому відношенні до суми заборгованості за кожний день прострочення, в тому числі за святкові, неробочі й вихідні дні. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.9 Закону України "Про захист прав споживачів" при розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Судом встановлено, що всупереч ст.ст. 12, 13 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач не повернув позивачу сплачену грошову суму за товар внаслідок розірвання договору протягом 30 днів з моменту повідомлення про розірвання договору. За таких обставин, на думку суду, відповідач відповідно до ч. 9 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» зобов`язаний сплатити на користь [PERSON] неустойку в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. Згідно наданого позивачем та перевіреного судом розрахунку, період прострочення щодо повернення грошей складає з 09.12.2018 по 08.12.2019, з яких: з 09.12.2018 по 13.12.2018 - 5 днів, заборгованість у сумі 9796,00 грн.; з 14.12.2018 по 29.12.2018 - 16 днів, заборгованість у сумі 8796,00 грн.; з 30.12.2018 по 10.01.2019 - 12 днів, заборгованість 7796,00 грн.; з 11.01.2019 по 31.01.2019 - 21 день, заборгованість у сумі 5796,00 грн.; з 01.02.2019 по 08.02.2019 - 8 днів, заборгованість у сумі 4000,00 грн.; з 09.02.2019 по 07.10.2019-242 дні, заборгованість у сумі 3000,00 грн.; з 08.10.2019 по 08.12.2019 - 61 день, заборгованість у сумі 2805,00 грн. Таким чином, залишок неповернутої суми коштів відповідачем позивачу , на день розгляду справи, становить 2805,00 грн. Згідно вищевказаного розрахунку, розмір неустойки становить: 1% від 9796,00 грн. =97,96 грн., що за 5 днів з 09.12.2018 по 13.12.2018 становить 489,80 грн.; 1% від 8796,00 грн. = 87,96 грн., що за 16 днів з 14.12.2018 по 29.12.2018 становить 1407,36 грн.; 1% від 7796,00 грн. = 77,96 грн., що за 12 днів з 30.12.2018 по 10.01.2019 становить 935,52 грн.; 1% від 5796,00 грн. = 57,96 грн., що за 21 день з 11.01.2019 по 31.01.2019 становить 1217,16 грн.; 1% від 4000,00 грн. = 40,00 грн., що за 8 днів становить 320,00 грн.; 1% від 3000,00 грн. = 30,00 грн., що за 242 днів становить 7260,00 грн.; 1% від 2805,00 грн. = 28,05 грн., що за 61 день становить 1711,05 грн. Отже, розмір неустойки за весь період прострочення платежу, в загальній сумі становить 13340,89 грн. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. На думку суду, розмір неустойки в сумі 13340,89 грн., який просить стягнути позивач з відповідача, значно перевищує залишок неповернутої суми коштів, що станом на день розгляду справи становить 2805,00 грн., а тому суд вважає за доцільне зменшити розмір неустойки до 5000грн. Що стосується моральної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно із ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» , при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Як випливає з постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року № 4» Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» , оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Проте, судом не встановлено наявність причинного зв`язку між моральною шкодою , завданою [PERSON] та діями товариства з обмеженою відповідальністю "АТОМ-ТЕХНІКС". Крім цього, позивачем не надано суду доказів про те, що укладений договір між сторонами передбачає відшкодування моральної шкоди. За таких обставин, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не підлягають до задоволення. Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з ТОВ «АТОМ-ТЕХНІКС» на користь [PERSON] слід стягнути залишок неповернутої суми коштів за товар в розмірі 2805 грн., неустойку за неналежне виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу в сумі 5000грн. Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати стягуються з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial