Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON], 3-тя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення порядку спілкування з дитиною. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 12.03.2005 р. перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу з відповідачем мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. 02.11.2007 р. шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати разом із відповідачем за адресою: [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу з відповідачем не досягнуто згоди щодо способів участі у вихованні та спілкуванні дитини, у зв'язку з чим був змушений звернутися до суду з позовом про встановлення способів участі у спілкуванні з дитиною. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30.04.2009 р. позов [PERSON] задоволено частково. Визначено [PERSON] такі способи участі у вихованні доньки [PERSON], а саме: -систематичні побачення з донькою кожного вівторка та четверга з 17 години до 20 години; -систематичні побачення з донькою щонеділі з 10 години до 09 години наступного дня - понеділка; -спільний відпочинок з донькою в літній період протягом 30 днів щороку з 20 липня по 20 серпня або в інший визначений час за домовленістю сторін; -спільний відпочинок з донькою в зимовий період протягом 14 днів щороку з 12 січня по 25 січня або в інший визначений час за домовленістю сторін; -спілкування з донькою протягом 5 годин у святкові дні кожного року: 1 січня, 8 березня, 9 травня, День Святої Пасхи, при цьому конкретні години доби визначаються сторонами за домовленістю; -спілкування з донькою у день її народження потягом 5 годи, при цьому конкретна година доби визначається сторонами за домовленістю. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.07.2009 р. рішення Деснянського районного суду м. Києва від 30.04.2009 р. залишено без змін. Однак, відповідачка [PERSON] визначений судом порядок не виконує, чинить систематичні перешкоди у спілкуванні з дитиною. Крім того, такий порядок не дає в повному обсязі позивачу як батьку приймати участь у вихованні доньки, в достатній кількості проводити спілкування, розвивати її здібності. Зазначив, що змінив місце проживання, у зв'язку з цим систематичні побачення з донькою кожного вівторка і четверга з 17:00 год. до 20:00 год. майже весь час витрачаються на дорогу, а для спільного спілкування з дитиною, навчання, проведення дозвілля та розвитку не залишається часу. Тому, визначений існуючий порядок істотно обмежує батьківські права позивача та права неповнолітньої дитини. З урахуванням викладеного, просить суд зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною [PERSON] та визначити такі способи участі у вихованні доньки: -систематичні побачення з донькою кожного вівторка з 15 год. 00 хв. до 09 год. 00 хв. наступного дня середи; -систематичні побачення з донькою кожного четверга з 15 год. 00 хв. до 09 год. 00 хв. наступного дня п'ятниці; -систематичні побачення з донькою кожної неділі з 09 год. 00 хв. до 09 год. 00 хв. наступного дня - понеділка; -спільний відпочинок з донькою в літній період протягом 30 днів щороку з 20 липня по 20 серпня або в інший визначений час за домовленістю сторін; -спільний відпочинок з донькою в зимовий період протягом 25 днів щороку з 05 січня по 30 січня або в інший визначений час за домовленістю сторін; -спілкування з донькою протягом 7 годин у святкові дні кожного року: 1 січня, 7 січня, 8 березня, 1 травня, 9 травня, 19 червня, 28 червня, 24 серпня, 14 жовтня та в День Святої Пасхи, при цьому конкретні години доби визначаються сторонами за домовленістю; -спілкування з донькою у день її народження потягом 7 годи, при цьому конкретні години доби визначається сторонами за домовленістю. Відповідачка [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до [PERSON], 3-тя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про зменшення способів участі у вихованні дитини. Позовні вимоги відповідача ґрунтуються на тому, що стосунки дитини з батьком напруженні, дитина боїться батька, боїться проти нього сказати навіть зайве слово. Батько над дитиною знущається, сварить, постійно б'є доньку по голові, чинить психологічний тиск, у зв'язку з чим у дитини виник страх по відношенню до батька. [PERSON] є неадекватною людиною. Дитина після зустрічі з ним, повертаючись до дому ні з ким не розмовляє. Донька [PERSON] примусово їздить на зустрічі з батьком тому, що постійно відбуваються скандали, погрози з його сторони. Зазначає, що позивач за первісним позовом втручається в особистий простір дитини, зокрема, коли дитина миється в душі заходить до неї, також пропонує дитині полежати у нього в ліжку. Крім того, в обґрунтування зустрічного позову посилається на результати дослідження психоемоційного стану [PERSON], які свідчать про наявність у дитини психологічних травм, які сформувалися в результаті агресивної, непередбачуваної та принизливої поведінки батька до дитини. Рішення щодо зустрічей батька з дитиною, відповідно до результатів психоемоційного стану дитини, необхідно відстрочити. Рекомендовано провести оцінку психоемоційного стану батька, проходження ним колекційної програми. Відповідно до заявлених зустрічних вимог, з урахуванням уточнень, просила суд постановити рішення відповідно до якого [PERSON] визначити такі способи участі у вихованні доньки, а саме: побачення з донькою щосуботи із 12 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. у присутності матері - [PERSON] та виключно з згодою самої дитини зустрічатися із батьком. В судовому засіданні сторона позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом підтримала заявлені позовні вимоги за первісним, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зазначив, що донька з задоволенням поводить з ним час. Він в добровільному порядку виконує свої батьківські обов'язки. За місцем проживання має всі необхідні умови для перебування у нього дитини, в тому числі, і з ночівлею. Усвідомлюючи свій батьківський обов'язок приймати участь у вихованні доньки, як самодостатня людина, позивач має велике бажання зустрічатися з донькою та приймати участь у її вихованні, їздити з дитиною разом на відпочинок, віддаючи своє тепло, батьківську любов та турботу. Створення відповідачкою перешкод у спілкуванні з дитиною порушує не тільки його права як батька, а й порушує права дитини та суперечить її інтересам. Проти задоволення зустрічного позову заперечували, просили відмовити у його задоволені в повному обсязі. Відповідач та її представник за первісним позовом, позивач та представник позивача за зустрічним позовом- позовні вимоги [PERSON] не визнали, заперечували проти їх задоволення, одночасно підтримуючи свої зустрічні вимоги та наполягаючи на їх задоволенні. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом [PERSON], позивач за зустрічним позвомо суду повідомила, що стосунки [PERSON] та доньки [PERSON] напружені, дитина після зустрічей з батьком повертається у пригніченому стані, похмура. Позивач ображає дитину, зокрема, обзиває дитину. Крім того, був випадок, коли [PERSON] 4 год. возив дитину по Лісному масиву, коли йшов дощ, сніг, тягав доньку за руки, знущався. У дитини на руках залишились синяки, куртка була порвана. Після цього завіз дитину на сміттєзвалище, кажучи вийти з машини, оскільки йому вона не потрібна, забрав телефон та не дав коштів, щоб вона мала змогу повернутися додому. Дитина вимушена була пійти на дорогу, де ходить маршрутка, щоб зателефонувати мамі та повідомити своє місцезнаходження. Наголосила, що зустрічі батька з дитиною негативно впливають на емоційний стан, психіку останньої. Представник відповідача за первісним позовом, представник позивача за зустрічним позовом суду повідомила, що у грудні 2016 року Центром практичної психології Міжнародним гуманітарним центром «Розрада» було проведено дослідження психоемоційного стану дитини [PERSON] та оцінку її дитячо-батьківських відносин, психоемоційного стану її матері Дитина відчуває емоційну прихильність до матері, вважає її правила та норми, що встановлює мати прийнятними для себе, повністю довіряє мамі. Відповідно до вказаного дослідження дитина [PERSON] вважає правила т норми, що встановлює батько суворими та неприйнятними для себе. Сприймає поведінку батька як занадто контролюючу, відчуває недовіру щодо нього, емоційне далекість, відсутність співпраці та взаєморозуміння між собою та батьком. В очах дитини батько має низький авторитет. Наразі дівчинка знаходиться в стані підвищеної тривожності - стресу. Результати дослідження психоемоційного стану [PERSON] свідчать про наявність у неї психологічних травм, які викликанні як насідок агресивної, непередбачуваної та принизливої поведінки батька по відношенню до неї. Батьку рекомендовано пройти корекційну програму. Представник 3-ї особи - Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації при вирішенні справи просить врахувати інтереси дитини, а також підтримала висновок Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, на яку покладенні повноваження органу опіки та піклування. Допитаний в судовому засіданні свідок, [PERSON], суду повідомив, що він є батьком [PERSON] та знає [PERSON] з 2005 року. Разом з ними не жили. [PERSON] та [PERSON] прожили разом рік чи два, потім розлучились. Спочатку [PERSON] спілкувався з ними нормально, а потім припинив спілкування (відвернувся), уміло маскувався під порядну людину, навіть вбачалась в його поведінці помста колишній дружині. В наданих суду показаннях, вказав, що [PERSON] та батько [PERSON] останнім часом не спілкується. [PERSON] стала спокійніша та щасливіша. Батько [PERSON] може схопити дитину за горло, принижує, ображає її, забирає телефон, забороняє спілкуватися. Був випадок, коли залишив дитину саму без коштів та телефону на смітнику. Хапає [PERSON] за руки. В свою чергу дитина не хоче спілкуватися з батьком. Зі сторони матері перешкод у спілкуванні батька з дитиною не чиниться, це вибір дитини. Телефон не забираємо, не перешкоджаємо телефонним розмовам. [PERSON] спілкується з батьком в школі та по телефону. [PERSON] обзиває дитину «проституткою» та «хвойдою». [PERSON] боялась розповісти, що батько хапав її за руки, після чого у неї залишились синці. Допитана в судовому засіданні, свідок [PERSON], повідомила, що являється матір'ю [PERSON] та бабусею дитини [PERSON] В кінці січня 2005 року вперше познайомилась з [PERSON] Останній вміло маскується та прикидається гарною людиною. В 2006 році вперше штовхнув її, в правоохоронні органи з заявою не зверталась. Проти шлюбу не заперечувала, спочатку він здавався гарним, симпатичним чоловіком, тоді про нього нічого не зала, нічого ні поганого ні хорошого, подобався всім членам сім'ї. 28.10.2006 р. [PERSON] приїхала машиною до нас, привіз її [PERSON] і забирати не захотів. Він ніколи не любив [PERSON], бив, вона ходила з синцями. Вона не скаржилась ніколи, до правоохоронних органів не зверталась. Стосунки між ними не змінились, вони завжди були погані. В наданих суду показаннях суду повідомила: стосунки батька [PERSON] та дитини натягнуті. Після зустрічі з батьком, [PERSON] завжди повертається пригніченою, похмурою. [PERSON] обзиває [PERSON] «дурою» та «проституткою». Був випадок, коли батько возив дитину по Лісному масиву в дощ, сніг, розповідав дитині який він хороший і яка погана її мати, а потім завіз на сміттєзвалище, кажучи їй виходить з машини, бо ти мені не потрібна, забрав мобільний телефон, не дав ніяких грошей. Вона вийшла з машини та пішла в протилежному напрямку, щоб вийти на дорогу, де ходить маршрутка, щоб зателефонувати мамі та повідомити, де вона знаходиться. Потім затяг дитину в машину лаяв, а потім вибачався. [PERSON] бив дитину по голові, вдарив по щоці, був синець. Взагалі любить дитину тільки на людях. Через місяць після того як ми припинили давати дитину її батьку, [PERSON] почала відкрито та радісно сміятися, чого не було вже давно. З батьком дитини бачиться в школі під час перерви. В [PERSON] відсутні сімейні цінності - не був на похованні свого батька та не спілкується з матір'ю. [PERSON] заходить голий до дитини в спальну кімнату або коли вона приймає душ, переодягається в жіночі речі. Перед нею голим не ходив, не переодягався. Змушував [PERSON] переодягатися одразу в машині. Ходить з дитиною в сауну та басейн. [PERSON], коли телефонує батько слухавку не бере, оскільки не хоче спілкуватися. Аліменти на утримання дитини [PERSON] не сплачує. 06 чи 09 жовтня 2016 року, дитина повідомила, що в неї синці на руках. [PERSON] має зброю і необережно нею користується, одного разу, навіть вистрелив в квартирі. [PERSON] добровільно не хоче спілкуватися з батьком, не захотіла їхати з ним на відпочинок. Дитина боїться, що батько її забере, говорить, що не хоче до нього. [PERSON] всюди возив [PERSON] за кордон, оскільки має більше коштів. До ситуації зі сміттєзвалищем [PERSON] завжди їздила до батька та погоджувалась їздити за кордон. Дитина після припинення спілкування з батьком змінилась, вона почала займатись спортом, є старостою класу. Суду показала, що [PERSON] обзиває її відьмою та погрожує вбити. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомив, що знайомий з [PERSON] з 1983 року, разом навчались. З [PERSON] знайомий з 2004 року. Характеризує позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним як гарного сім'янина, батька. Два/чотири рази на рік відпочивають з донькою [PERSON] і зустрічається з нею в четвер та суботу. [PERSON] є чесною та порядною людиною. Знає, що йому дозволяють бачити дитину вівторок і неділю, а також відпочинок за кордоном. Останній раз [PERSON] бачив приблизно 1,5 роки тому. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], суду показав, що [PERSON] знає близько 10 років, дружили 6-7 років. [PERSON] не знає. Разом в 2016 році їздили на відпочинок до [PERSON] з [PERSON] та його донькою [PERSON]. [PERSON] навчив кататися [PERSON] на лижах. В Карпатах відпочивали 2 тижні, катались разом, проводили час. Відносини між батьком та дитиною характеризує позитивно, батько все купує, прислуховується до думки [PERSON]. [PERSON] в свою чергу дуже уважна до батька. Спілкування батька та [PERSON] нормально. Опитана в судовому засіданні малолітня [PERSON] повідомила, що знає суть спору між мамою та татом. Постійно живе з мамою, останнім часом з татом бачиться дуже рідко, зокрема він приїздить до школи, десь 1 раз на тиждень. Наразі відносини з татом нормальні. Вони рідко бачаться, в спілкуванні все нормально. Тато був ображений, оскільки вона дуже багато часу займалась з репетитором по англійській мові та поросила маму, щоб їй не задавали так багато домашнього завдання так як в школі вивчає німецьку мову, англійську мову не любить. Займалась з репетитором за проханням тата. До новому року тато повідомив, що збирається судитись з мамою. [PERSON] суду повідомила, що не хоче бачитись з татом дуже часто. Не дуже йому довіряє. Зазначила, що тата трохи побоюється, оскільки коли вони залишаються на одинці він може накричати, вдарити, зокрема був випадок, коли тато вдарив за негарний почерк, хоча в неї один із найкращих почерків в класі,обізвати, хапати за руки. Спокійніше відчуває себе поряд з татом в громадському місці. Не хоче залишатися з татом в с. Мархалівкі, зокрема повідомила суду, що був випадок, коли тато не відав її мамі, яка приїхала за нею, оскільки в тата більший будинок і на його думку, їй було б там краще. Хоча знав, що вона хотіла до мами. З татом взагалі бачиться хоче, ідеальним варіантом зустрічей з татом вважає, щоб він приїздив до школи, вони прогулювались 45 хв. та 2 рази на місяць можливо залишатись в нього з ночівлею. Не обов'язково це була б неділя, оскільки за режимом вона сова і любить в неділю поспати трохи довше, можливо інший вихідний день і обов'язково, щоб тато попереджав про свій приїзд. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, показання свідків, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи 12.03.2005 р. сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №478. Від даного шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2162. 02.11.2007 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №953 від 02.11.2007 р. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з матір'ю з адресою: [ADDRESS]. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30.04.2009 р. визначено графік участі батька [PERSON] у вихованні доньки [PERSON], [INFO], а саме: -систематичні побачення з донькою кожного вівторка та четверга з 17 години до 20 години; -систематичні побачення з донькою щонеділі з 10 години до 09 години наступного дня - понеділка; -спільний відпочинок з донькою в літній період протягом 30 днів щороку з 20 липня по 20 серпня або в інший визначений час за домовленістю сторін; -спільний відпочинок з донькою в зимовий період протягом 14 днів щороку з 12 січня по 25 січня або в інший визначений час за домовленістю сторін; -спілкування з донькою протягом 5 годин у святкові дні кожного року: 1 січня, 8 березня, 9 травня, День Святої Пасхи, при цьому конкретні години доби визначаються сторонами за домовленістю; -спілкування з донькою у день її народження потягом 5 годи, при цьому конкретна година доби визначається сторонами за домовленістю. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.07.2009 р. рішення Деснянського районного суду м. Києва від 30.04.2009 р. залишено без змін. 26.11.2015 р. [PERSON] звертався до Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації щодо визначення додаткового способу участі у вихованні доньки [PERSON], [INFO]. Листом від 27.11.2015 р. №01-10-С-1499 заступником начальника Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації О. Гук рекомендовано звернутись до суду з позовною заявою про збільшення способів участі у спілкуванні та вихованні дитини, оскільки рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30.04.2009 р. визначено графік участі батька [PERSON] у вихованні доньки [PERSON], [INFO], тому орган опіки та піклування не має повноважень вносити зміни та/або доповнення в рішення суду. Відповідно до інформації Відділу Деснянського управління поліції Головного управління національної поліції в м. Києві, позивач неодноразово, а саме: 04.02.2016 р., 14.02.2016 р., 17.02.2016 р. звертався з заявами про те, що відповідачка [PERSON] чинить перешкоди у спілкуванні з їх спільною дочкою. Згідно Акту обстеження умов проживання від 20.10.2015 р., на підставі усної заяви позивача, проведено обстеження житлових умов проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до даного Акту, житло розміщене на 1-2 поверсі, 2-х поверхового будинку. Всі кімнати відповідно об лаштовані. Загальна площа будинку складає 269 кв.м. Будинок електрифікований, забезпечений індивідуальним газовим опаленням, водопроводом, каналізацією. На присадибній земельній ділянці, площею 0,30 га., крім житлового будинку розташовані гараж, сарай, будинок для охорони, альтанка. Територія відповідно об лаштована: двір викладений тротуарною плиткою, є клумби дерева. Умови проживання належні, відповідають встановленим нормам. Для виховання та розвитку дитини створено всі належні умови для проживання, повноцінного вховання та розвитку. Для дочки [PERSON] в будинку є окрема кімната площею 14 кв.м. В кімнаті ліжко, шафи, комод. В шафах одяг по сезону. Є кімната для уроків, площею 16 кв.м. В кімнаті стіл, стільці, шафи книжки. Є дві ігрові кімнати з іграшками та окремий санвузол . Згідно характеристики Мархалівської сільської ради, позивач [PERSON] характеризується позитивно. Відповідно до Висновку щодо участі батька у вихованні малолітньої дитини від 25.05.2016 р. №102/03/31-4655 Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладенні повноваження органу опіки та піклування вважає за доцільне збільшити графік участі батька [PERSON] у спілкуванні з дочкою [PERSON], [INFO], а саме: -систематичні побачення з донькою кожного вівторка з 15 год. 00 хв. до 09 год. 00 хв. наступного дня середи; -систематичні побачення з донькою кожного четверга з 15 год. 00 хв. до 09 год. 00 хв. наступного дня п'ятниці; -систематичні побачення з донькою кожної неділі з 09 год. 00 хв. до 09 год. 00 хв. наступного дня - понеділка; -спільний відпочинок з донькою в літній період протягом 30 днів щороку з 20 липня по 20 серпня або в інший визначений час за домовленістю сторін; -спільний відпочинок з донькою в зимовий період протягом 25 днів щороку з 05 січня по 30 січня або в інший визначений час за домовленістю сторін; -спілкування з донькою протягом 7 годин у святкові дні кожного року: 1 січня, 7 січня, 8 березня, 1 травня, 9 травня, 19 червня, 28 червня, 24 серпня, 14 жовтня та в День Святої Пасхи, при цьому конкретні години доби визначаються сторонами за домовленістю; -спілкування з донькою у день її народження потягом 7 годи, при цьому конкретні години доби визначається сторонами за домовленістю. В судовому засіданні сторона відповідача за первісним позовом, поивача за зустрічним позовом повністю не погодилась та не визнала висновок Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, на яку покладенні повноваження органу опіки та піклування. Згідно психолого-педагогічної характеристики від 16.10.2015 р. №109 учениці [INFO], [INFO], загальний рівень розвитку пізнавальної сфери - вище середнього. Рівень розвитку пам'яті - високий; дикція чітка; декламує вірші виразно, голосно; увага - середня; мислення - вище середнього; уява - висока; мовлення - активне, змістовне. Обидва батьки приділяють належну увагу навчанню та вихованню дитини, активно співпрацюють з учителями, адміністрацією. Упродовж навчання у ліцеї відвідують батьківські збори разом. 21.12. 2016 р. Центром практичної психології Міжнародним гуманітарним центром «Розрада» було проведено психологічне обстеження (дослідження) психоемоційного стану дитини - [PERSON] та оцінку її дитячо-батьківських відносин, психоемоційного стану матері [PERSON] та її дитячо-батьківських відносин. Відповідно до результатів дослідження психоемоційного стану та дитячо-батьківських відносин дитини - [PERSON], [INFO] та її матері [PERSON], [INFO] №27 від 21.12.2016 р. встановлено аналіз характеру взаємовідносин дитини з матір'ю, а саме: дитина [PERSON] відчуває емоційну прихильність до матері. Правила та норми, що встановлює мати прийнятними для себе, відчуває до матері емоційну близькість з нею, прийняття. Для дитини матір є авторитетною особистістю Загальний ступінь задоволеності взаємовідносинами з матір'ю є дуже високим. Аналізом характеру взаємовідносин дитини з батьком, встановлено, що [PERSON] вважає правила та норми, що встановлює батько суворими та неприйнятними для себе. Сприймає поведінку батька як занадто контролюючу, відчуває недовіру щодо нього, емоційну далекість, відсутність співпраці та взаєморозуміння між собою та батьком, непослідовність поведінки батька. Загальний ступінь задоволеності взаємовідносинами з батьком є дуже низьким. Згідно результатів дослідження дитина [PERSON] знаходиться в стані підвищеної тривожності - стресу. Рекомендаціями Центру практичної психології МГЦ «Розрада» рекомендовано рішення щодо зустрічей батька з дитиною відстрочити до відповідного рішення суду з урахування результатів обстеження (дослідження) психоемоційного стану та дитячо-батьківських відносин батька [PERSON] та дитини [PERSON] Рекомендовано передбачити проходження дитиною психологічної реабілітаційної програми та психологічний супровід дитини та її матері протягом шести місяців. Відповідно до результатів дослідження, висновок спеціаліста №017 від 27.04.2017 р. за результатами психодіагностичного дослідження, встановлено, що для нормального розвитку особистості позивача [PERSON] та уникнення заглиблення психологічних травм, ослаблення потреби потягу до життя, рекомендується налагодження відносин з дочкою та матір'ю, розширити коло спілкування. Згідно висновку №2202 від 18.04.2017 р. експертно-психологічного дослідження спеціаліста, сімейна ситуація, що склалася для дитини - [PERSON] має для неї характер психологічної травми, що негативно впливає на її емоційний стан та відчуття психологічного благополуччя, а також є несумісними із умовами, необхідними для її адекватного та гармонійного психологічного і соціального розвитку, так як психологічне травмування потенціює порушення емоційної та аксіологічної (ціннісної) сфери особи (дитини) її індивідуальної активності, конструктивної взаємодії із оточенням (з іншими людьми). Індивідуально-психологічні особливості матері дитини, [PERSON] та особливості її виховної поведінки мають позитивний вплив на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя дитини - [PERSON] Встановлення мотиваційних настанов та провідних ліній поведінки батька дитини, [PERSON], спрямованих на виховання дитини та спряжених із проявами фізичного та психологічного насилля, встановлення ймовірної можливості поновлення з його боку проявів агресії стосовно дитини передбачає визначення його індивідуально-психологічних особливостей як умов психологічного ставлення до дитини та умов подальшого впливу на її емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя. В оцінці дитиною сімейної ситуації не визначається її залежності від будь-якого впливу дорослих (батьків, інших осіб) дитина має диференційоване ставлення до батьків, яке безпосереднє зумовлюється особливостям їх поводження з нею. Відповідно до ст.171 СК України суд в присутності психолога [PERSON], [INFO], вислухав думку дитини - [PERSON], [INFO] з приводу участі батька у її вихованні та спілкуванні з нею. З наданих суду пояснень вбачається емоційна прихильність до матері. З батьком краще відчуває себе в громадському місці. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Крім того, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст.2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст. 158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. В той же час, статтею 159 СК України врегульовується питання вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї Так, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Таким чином законодавчо закріплено право на спілкування з дітьми та участі у їх вихованні того з батьків, хто не проживає спільно з дітьми та відповідно обов'язок того з батьків, з ким проживають діти, не чинити перешкод у здійсненні такого права. Отже, позивач, за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом має гарантоване законом, рівне з матір'ю дитини право на спілкування зі своєю дитиною та право на її виховання. При цьому таке право повинно реалізовуватись саме в прямих контактах з дітьми, тобто на побаченні з ними, що є основною формою особистого спілкування. Згідно із ст. 141 СК України, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно з ст. 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789 - XII від 27.02.1991 держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини «Хант проти України» та «Олссон проти Швеції» між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя. Тобто те, що сторони по даній справі, проживають окремо, не повинно перешкоджати дитині спілкуватись з батьком, який виявляє бажання проводити більше часу з дитиною. Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 18.12.2008 року в справі "Савіни проти України" повторює, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 ( 995_004 ) (див., зокрема, рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" (McMichael v. the United Kingdom) від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла, п. 87). Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі ч.4 зазначеної норми суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивачем [PERSON] не доведено належними і допустимими доказами щодо перешкоджання [PERSON] у спілкуванні з дитиною . Вимоги позивача щодо збільшення графіку участі батька у вихованні дитиною суд розцінює як необґрунтовані та такі,що призведуть до порушення сталого способу життя дитини, суперечитиме її інтересам щодо вибору способу свого дозвілля та зайняття по розвитку здібностей. Положеннями ч. 6 ст. 19 СК України визначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Виходячи з наведеної норми та беручи до уваги заперечення сторін у справі щодо отриманого судом висновку, суд не погоджується з запропонованим органом опіки та піклування графіком побачень позивача з донькою, вважаючи його недостатньо обґрунтованим та таким, що не в повній мірі відповідає інтересам дитини, з урахуванням думки дитини. Суд зазначає, що в ході судового розгляду на даний час дитина, якій є 12 років та яка є достатньо зрілою, висловила свою думку щодо графіку зустрічей з батьком, а саме: «ідеальним варіантом зустрічей з татом вважає, щоб він приїздив до школи, вони прогулювались 45 хв. та 2 рази на місяць можливо залишатись в нього з ночівлею. Не обов'язково це була б неділя, оскільки за режимом вона сова і любить в неділю поспати трохи довше, можливо інший вихідний день і обов'язково, щоб тато попереджав про свій приїзд». А тому суд вважає, що з метою уникнення в подальшому психологічного травмування дитини зустрічі дитини з батьком повинні відбуватись за умови її бажання. Приймаючи до уваги обставини справи і враховуючи те, що дитина прив'язана до матері, в судовому засіданні висловила думку, що графіку зустрічей з батьком, надавши оцінку наданим сторонами по справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] частковому задоволенню. Суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що побудова сімейних відносин має здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Сторони не повинні поглиблювати конфліктну ситуацію, захищаючи свої власні інтереси, а намагатись проявити справжню турботу, реалізувати свої права шляхом домовленості і забезпечити належні умови для розвитку дитини. На підставі Декларації прав дитини, ст.ст. 9,18 Конвенції про права дитини, ст.ст.12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.7,141, 153, 158, 159 СК України,

Outcome: partial