Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду до відповідача, посилаючись на те, що до 24 березня 2015 року працював в ПАТ "Капустянський граніт". Тривалий час заробітну плату позивачу не виплачували, накопичилась заборгованість, внаслідок чого позивач вимушенй був звернутися до суду. В зв'язку з неодноразовим порушенням роботодавцем норм трудового законодавства України щодо порядку виплати заробітної плати, позивач 24 березня 2015 року звільнився з роботи. Позивач звертався із письмовою вимогою до відповідача про проведення остаточного розрахунку по заборгованій заробітній платі, а також просив надати довідку про розмір заробітної плати, із зазначенням в ній розміру середньоденного заробітку. Позивач зазначає, що в день звільнення відповідачем не було проведено з позивачем розрахунок. 24 червня 2016 року Новоукраїнським районним судом було видано судовий наказ № 396/1045/16-ц про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі, який було передано на виконання до ВДВС Новоукраїнського РУЮ та на даний час виконано в повному обсязі. Оскільки, при звільненні з роботи, відповідач проігнорував вимоги чинного законодавства щодо проведення повного розрахунку з вивільнюваним працівником, позивача вважає порушеними його права та просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку заробітної плати в сумі 36870,72 грн. Позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судової повістки, які містяться в матеріалах справи. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не подав. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає\~ задоволенню за наступних підстав. Позивач [PERSON] до 24 березня 2015 року працював в ПАТ "Капустянський граніт", що підтверджується відповідними записами в трудовій книзі. В зв'язку з порушенням роботодавцем норм трудового законодавства України щодо порядку виплати заробітної плати, позивач 24 березня 2015 року звільнився з займаної посади за власним бажанням. Згідно трудової книжки [PERSON] 24 березня 2015 року був звільнений з ПАТ «Капустянський граніт» за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України (а.с. 4,5). 24 червня 2016 року Новоукраїнським районним судом було видано судовий наказ № 396/1045/16-ц про стягнення з ПАТ "Капустянський граніт" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 8109 (вісім тисяч сто дев'ять) грн. 42 коп., який було передано на виконання до ВДВС Новоукраїнського РУЮ. На даний час вказаний судовий наказ виконано в повному обсязі, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 27 жовтня 2016 року (а.с. 9, 10). Позивач звертався із письмовою вимогою до відповідача про проведення остаточного розрахунку по заборгованій заробітній платі, а також просив надати довідку про розмір заробітної плати, із зазначенням в ній розміру середньоденного заробітку. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.\~\~\~\~ Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.\~ Постановою Пленуму ВСУ від 24 грудня 1999 року № 13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці пунктом 20 передбачено, що, встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Середній заробіток працівника визначається, відповідно до ст.27 ЗУ "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі -Порядок). З урахуванням цих норм, середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата. Відповідно до п. 5 розд. ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Згідно приписів ст.ст. 116, 117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так, у відповідності до встановлених правил та вимог, відповідач має сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку з 24 березня 2015 по 27 жовтня 2016 року, а саме : березень 2015 року 5 робочих днів; квітень 2015 року - 21 робочих днів; травень 2015 року - 18 робочих днів; червень 2015 року - 20 робочих днів; липень 2015 року - 23 робочих днів; серпень 2015 року - 20 робочих днів; вересень 2015 року - 22 робочих днів; жовтень 2015 року - 21 робочих днів; листопад 2015 року - 21 робочих днів; грудень 2015 року - 23 робочих днів; січень 2016 року - 19 робочих днів; лютий 2016 року - 21 робочих днів; березень 2016 року - 22 робочих днів; квітень 2016 року - 21 робочих днів; травень 2016 року - 19 робочих днів; червень 2016 року - 19 робочих днів; липень 2016 року - 21 робочих днів; серпень 2016 року - 22 робочих днів; вересень 2016 року - 22 робочих днів; жовтень 2016 року - 18 робочих днів; Загалом затримка розрахунку при звільненні складає 398 робочих днів. Згідно довідки № 3 від 09 листопада 2016 року розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] становить 92 грн. 64 коп. (а.с. 6). Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за період затримки розрахунку з 24 березня 2015 року по 27 жовтня 2016 року в розмірі 36870,72 грн (92,64 грн. х 398 робочих днів = 36870,72 грн.). Позивач не збільшував позовні вимоги на час розгляду справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати є обгрунтованими та законними, в зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі в межах позовних вимог. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. на користь держави.

Outcome: approved