Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Заявник просить суд, після уточнення заяви, встановити факт прийняття спадщини [PERSON], після смерті матері [PERSON] у вигляді будинку [ADDRESS]. Посилається на те, що є спадкоємцем батька [PERSON], який помер [INFO]. До складу спадщини входить частина будинку, яка належить його бабусі [PERSON], померлої [INFO]. [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті його матері [PERSON], оскільки її поховав, розпорядився її особистими речами. До державної нотаріальної контори батько не звертався і не був зареєстрований із [PERSON], на момент її смерті. Постановою державного нотаріуса Новгородківської районної державної нотаріальної контори, на якого покладено виконання обов"язків завідуючого Олександрівської районної державної нотаріальної контори для обслуговування населення Олександрівського району Кіровоградської області [PERSON] від 06.08.2013 року відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті баби [PERSON], яка померла [INFO] на 1 / 4 частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS], та рекомендовано звернутись до суду. Представник заявника в судовому засіданні підтримала заяву, просила її задовольнити. Заінтересована особа - Олександрівська селищна рада, його представник в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечував щодо встановлення даного факту (а.с. 122). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт прийняття спадщини [PERSON], який помер [INFO] після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO], фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити заяву, з наступних підстав. Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року. Глава 6 ЦПК, а також постанова Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 (із змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 року №15) «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії. Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов»язує виникнення , зміну або припинення правовідносин. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення ( ч. 2 ст. 256 ЦПК України). З"ясовано, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого вказано: мати- [PERSON], по бажанню матері дано по- батькові: [PERSON] (а.с.10-11). [INFO] року померла [PERSON] (а.с.9). За архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства "Кіровоградське обласне об"єднане бюро технічної інвентаризації" належало: 1 / 4 [PERSON], згідно рішення Олександрівського районного народного суду від 03.11.1966 року; 1 / 4 [PERSON], згідно договору дарування від 17.06.2004 року №789, посвідченого приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Телюпа О.В.; 1 / 2 [PERSON], згідно договору дарування від 11.01.2011 року №22, посвідченого приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Телюпа О.В. (а.с.8). Як вбачається із інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.04.2014 року 1 / 4 частка житлового будинку [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності на підставі рішення суду, б/н, 03.11.1966, Олександрівський районний народний суд -[PERSON] (а.с.89-90). 10 вересня 2013 року Олександрівською селищною радою Олександрівського району, Кіровоградської області видано довідки №3418 в тім, що [PERSON] [INFO] дійсно проживала в [ADDRESS] з 20.12.1980 року по день смерті- [INFO] (а.с.6). При цьому, 10 жовтня 2014 року за №749/01-16 в.о. завідуючим Олександрівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] повідомлено, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], Олександрівською районного державною нотаріальною конторою спадкова справа не заводилась, відповідно жодних заяв про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини не надходило. Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру ( заповіти/ спадкові договори) від 10.10.2014 року інформація щодо [PERSON], померлої [INFO] у Спадковому реєстрі відсутня. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України 2003 року передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. ( ст. 1270 ЦК України 2003 року ). Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася і строк на її прийняття закінчився до 1 квітня 2004 року, тому питання щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] і кола її спадкоємців за законом має вирішуватися за правилами ЦК УРСР. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст. 529 ЦК УРСР ,при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. В суді встановлено, що батько заявника, [PERSON], є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] і протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. [PERSON] [INFO] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 25.10.2012 року (а.с.13). Згідно довідки №337 від 07.11.2012 року, виданої виконкомом Лісівської селищної ради Олександрівського району , Кіровоградської області, громадянин [PERSON], [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з жовтня 2000 по березень 2004 року, та з березня 2004 року по день смерті [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Лісівською селищною радою від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався (а.с.7). Крім того, [INFO] народився [PERSON], батьками якого вказано: батько- [PERSON], мати- [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] від 16.02.1973 року (а.с.14). 10 жовтня 2014 року за №749/01-16 в.о. завідуючим Олександрівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] повідомлено, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], Олександрівською районного державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за №406/2012 року. Заява про прийняття спадщини надійшла від [PERSON] за №945 від 09.11.2012 року. [PERSON] 29.11.2012 року була подана заява про відмову від прийняття спадщини за №1040, де вона відмовилась від спадщини на користь сина спадкодавця- [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Новгородківської районної державної нотаріальної контори, на якого покладено виконання обов"язків завідуючого Олександрівської районної державної нотаріальної контори для обслуговування населення Олександрівського району Кіровоградської області [PERSON] від 06.08.2013 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті баби [PERSON], яка померла [INFO] на 1 / 4 частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. Вказав, що оскільки [PERSON], який помер [INFO], заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] до нотаріальної контори у вказаний строк не подав, постійно разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини не проживав, то вважається таким спадкоємцем, що спадщину не прийняв. Факт прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON] після смерті [PERSON] відсутній ( а.с.15). Як пояснювала представник заявника, встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його баби [PERSON], яка померла [INFO] року на 1 / 4 частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. Суд вважає, що із наданих суду письмових доказів, а зокрема копій вищевказаних свідоцтв, довідок у їх сукупності, допитаних свідків, вбачається, що батько заявника, [PERSON] будучи спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, тим самим прийнявши спадщину, а відтак суд приходить до висновку про можливість задоволення йогои заяви. Тому,

Outcome: approved